Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/496/20
Провадження № 1-кп/673/27/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 р.м.Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий суддя ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , її представника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 та представника цивільного відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Перша» адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000014, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.01.2020 року, за яким обвинувачується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нижнє Деражнянського району Хмельницької області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовозобов`язаний, офіційно працевлаштований, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

21 січня 2020 року, близько 10 год. 15 хв. ОСОБА_6 у порушення п. 2.3 Правил дорожнього руху України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 №1306 (далі по тексту Правила), відповідно до якого водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, керуючи автомобілем «Ford Orion» д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрованим на праві власності за ОСОБА_9 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_6 на законних підставах, перебуваючи на площадці стоянки автомобілів по вулиці Лесі Українки в м.Деражня Деражнянського району Хмельницької області, навпроти кафе «KAZIK»,

яке розташоване за адресою: вул. Лесі Українки, 12/1, грубо порушуючи вимоги пунктів 10.1, 10.9 Правил, відповідно до яких перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб, не оглянувши особисто візуально ділянку в межах траєкторії руху та можливість перетину траєкторії руху із пішоходами, не виявив пішохода ОСОБА_4 , яка рухалась поза межами проїзної частини дороги, хоча і міг і повинен був її бачити.

Маючи намір виконати маневр виїзду із місця стоянки на проїзну частину дороги із поворотом праворуч, ОСОБА_6 , діючи легковажно та самовпевнено, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не здійснивши жодних дій для звернення за допомогою до інших осіб, не зупинив керований ним транспортний засіб перед краєм проїзної частини, внаслідок чого, діючи необережно, допустив наїзд задньою лівою частиною автомобіля «Ford Orion» д.н.з. НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_4 , яка, ухиляючись наїзду вказаного автомобіля, відбігала в напрямку його руху.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 під час удару виступаючими частина автомобіля «Ford Orion» д.н.з. НОМЕР_1 та падіння на елементи примусового зниження швидкості та покриття проїзної частини дороги, отримала тілесні ушкодження у вигляді поперечного перелому гілок лівої лонної та сідничної кісток зліва, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я (більше 21 день).

Своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги п.п.2.3, 10.1, 10.9, Правил дорожнього руху України, зміст яких полягає в наступному:

- п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п.10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п.10.9 Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не здійснивши жодних дій для звернення за допомогою до інших осіб.

Порушення водієм ОСОБА_6 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками заподіянням ОСОБА_4 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю та дав показання, що дійсно 21 січня 2020 року, близько 10 год. 15 хв. при зазначених вище обставинах здійснив наїзд належним йому автомобілем на потерпілу ОСОБА_4 травмувавши її та завдавши їй фізичного та морального болю. Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, просив суд його суворо не карати та не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки він надав допомогу потерпілій на місці та доставив її до лікарні, використовує транспортний засіб в цілях роботи та догляду за дітьми. Заявлений до нього цивільний позов прокурора в інтересах відповідних медичних закладів визнав повністю, цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з нього моральної шкоди визнав частково в межах своєї матеріальної спроможності сплати кошти в сумі 10 000 грн.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 повідомила суду про обставини події 21.01.2020 року, наскільки вони йому були відомі, та просила суд суворо не карати обвинуваченого, оскільки він вчинив злочин з необережності, в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Разом з тим, потерпіла підтримує свій цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, просить суворо обвинуваченого не карати та не позбавляти його права керування транспортними засобами.
Сторони погодились на скорочений порядок дослідження доказів та визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не виявлено.

Так, під час розгляду даної кримінальної справи, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України та при відсутності заперечень учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом також з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, і що сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на викладене, дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тому його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину суд визнає доведеною.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він на «Д» обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, по місцю фактичного проживання та роботи характеризується виключно позитивно, депутатом місцевих рад не являється, раніше не судимий, розлучений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштований, стан його здоров?я відповідає нормі.
Разом з тим, досудовою доповіддю органу пробації Деражнянського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області вчинення обвинуваченою повторного кримінального правопорушення та ризик його небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як низький.

Окрім цього, з огляду на мотивацію до позитивних змін, виявлену органом пробації в поведінці та стилі життя обвинуваченого, в досудовій доповіді також зазначено, що виправлення особи без позбавлення волі можливе за умови здійснення з боку органів пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим повторних кримінальних правопорушень.

Крім того, суд також бере до уваги, що хоча вчинений обвинуваченим злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, потерпілою заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, судові витрати в справі за проведення інженерно-транспортної експертизи № 10.1-0107:20 від 24.03.2020 року склали 785,05 грн., запобіжний захід обвинуваченому не обирався, речові докази вилучені та знаходяться на відповідальному зберіганні у визначеної особи.

Вирішуючи цивільний позов прокурора Деражнянського відділу Хмельницької місцевої прокуратури про стягнення з обвинуваченого завданої злочином матеріальної шкоди в інтересах Хмельницької обласної ради (отримувач коштів Комунальне неприбуткове підприємство «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради), Департаменту фінансів Хмельницької обласної державної адміністрації та Деражнянської районної ради (отримувач коштів Комунальне підприємство «Деражнянська центральна районна лікарня» Деражнянської районної ради), Управління фінансів Деражнянської районної державної адміністрації, в сумі 4 863,96 грн., суд, керуючись вимогами розумності та справедливості, знаходить його обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню.

Водночас, вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 та ПрАТ «Страхова компанія Перша» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд, з огляду на складність, неоднозначність та великий обсяг позовних вимог, що підлягають доказуванню, дійшов висновку про доцільність виділення даного цивільного позову та доданих до нього матеріалів в окреме провадження для розгляду в порядку цивільного судочинства та направлення його за підсудністю за місцем вчинення злочину і проживання обох сторін по справі, що належить до юрисдикції Деражнянського районного суду Хмельницької області.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються повне визнання ним вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі, ближче до нижчої межі санкції інкримінованої йому статті Особливої частини КК України без позбавлення права керувати транспортними засобами, як необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, оскільки обвинувачений дійсно використовує транспортний засіб в робочих цілях та догляду за дітьми.
Разом з тим, з огляду на те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, останній, у відповідності до ст. 75 КК України, може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням мінімального за тривалістю іспитового строку.

Водночас, відповідно положень ст. 76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд покладає на засудженого обов`язок - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 76, 100, 368, 370 та 374 КПК України, ст.ст. 65-67 КК України, суд ,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Цивільний позов прокурора Деражнянського відділу Хмельницької місцевої прокуратури про стягнення з обвинуваченого завданої злочином матеріальної шкоди в інтересах Хмельницької обласної ради (отримувач коштів Комунальне неприбуткове підприємство «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради, Департаменту фінансів Хмельницької обласної державної адміністрації та Деражнянської районної ради (отримувач коштів Комунальне підприємство «Деражнянська центральна районна лікарня» Деражнянської районної ради, Управління фінансів Деражнянської районної державної адміністрації, в сумі 4 863,96 грн., - задовольнити повністю, стягнувши вказані кошти із ОСОБА_6 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 та ПрАТ «Страхова компанія Перша» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - виділити в окреме провадження для розгляду в порядку цивільного судочинства (а.с. 26-28, 68-72, а також інші супутні матеріали) та направити його за підсудністю до Деражнянського районного суду Хмельницької області.

Речові докази по справі, згідно постанови слідчого від 20.02.2021 року (СД-Р диск) а.с. 52 залишити при матеріалах справи.
Стягнути із ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати в справі за проведення інженерно-транспортної експертизи № 10.1-0107:20 від 24.03.2020 року в сумі 785,05 грн.
Ухвалу слідчого судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 23.01.2020 року про накладення арешту скасувати.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Дане судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Хмельницької області через Деражнянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після проголошення вручається безпосередньо обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1