Справа № 716/1086/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2021 м.Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

з участю сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Заставна обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР під №0000366 від 20.12.2019 року по обвинуваченню відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, працює менеджером збуту товарів на ПП «Сітка-Захід», одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимий, військовозобов`язаний,
в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.296 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_6 14.12.2019 біля 01:00 год. знаходячись поблизу цілодобового магазину «Крокус», який розташований неподалік перехрестя вул. Галицького та Незалежності в м. Заставна Заставнівського району Чернівецької області, в присутності сторонніх осіб, з хуліганських спонукань, безпричинно, виражаючи демонстративну, явну неповагу до суспільства, ігноруючи існуючі у суспільстві елементарні правила поведінки та норми моральності, добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок, діючи умисно, з особливою зухвалістю, підійшов до водійських дверей автомобіля марки «Міцубісі Л-200», чорного кольору, в салоні якого на водійському сидінні знаходився потерпілий ОСОБА_5 . В подальшому обвинувачений ОСОБА_6 лівою рукою наніс, через незачинене вікно водійських дверей, п`ять ударів в ділянку обличчя потерпілого ОСОБА_5 . Після цього, коли потерпілий ОСОБА_5 вийшов із салону вказаного автомобіля, обвинувачений ОСОБА_6 завдав останньому ще близько п`яти ударів по різним частинам тіла. Вказані протиправні дії та нанесені удари завдали фізичного болю потерпілому ОСОБА_5 , однак не спричинили тілесних ушкоджень.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю - хуліганство, скоївши кримінальне правопорушення передбачене ст.296 ч.1 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 за наведених вище обставин свою вину в пред?явленому обвинуваченні не визнав, не визнав і обставин вчинення кримінального правопорушення та показав наступне.

13.12.2019 він у вечірній час перебував разом зі свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в одному із закладів громадського харчування м.Заставна приблизно з 22-00 години до 00-00 години, де вживали спиртні напої. Він особисто вжив близько 150-200 гр горілки. В подальшому вже 14.12.2019 вони втрьох на транспортному засобі свідка ОСОБА_9 приїхали в центр м.Заставна до магазину «Крокус», що на розі вулиць Незалежності та Галицького. Близько 01-00 години, в той час як вони втрьох із вищевказаними свідками перебували на пішохідному переході, до них під`їхав потерпілий ОСОБА_5 , з яким він особисто не був знайомий, на власному транспортному засобі марки «Міцубісі». Останній штовхнув їх передньою частиною автомобіля, ніби як хотів задавити. У зв`язку з цим він зробив йому зауваження. В свою чергу потерпілий ОСОБА_5 розпочав конфлікт, почав виражатися нецензурними словами в їх адресу, вийшов з машини та між ними почалася штовханина. В ході цього останній стягнув з нього куртку та почав наносити удари. Він захищався та відмахувався, можливо наніс якійсь удари по ньому. Після цього їх розтягли та вони просто стояли. Через невеликий проміжок часу потерпілий наніс йому один удар рукою по обличчю від якого він впав, а потім удар ногою по голові. Від вказаного удару він втратив свідомість та прийшов до тями вже в автомобілі свідка ОСОБА_8 . Наступного дня він повідомив про подію до поліції. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень лікувався в лікарні протягом семи днів. Вважає, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, а тому просив його виправдати. При цьому обвинувачений показав суду, що він не наносив жодних ударів потерпілому ОСОБА_5 , коли той перебував в транспортному засобі.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , а також кваліфікацію кримінального правопорушення, оспорення фактичних обставин справи, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена належними та допустимими доказами наданими стороною обвинувачення, які були предметом безпосереднього дослідження в судовому засіданні.

Так вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами.

В судовому засіданні допитаний потерпілий ОСОБА_5 показав, що 14.12.2019 року близько 01-00 години він приїхав на власному транспортному засобі марки «Міцубісі» за цигарками до магазину «Крокус», який знаходиться в м.Заставна на розі вулиць Галицького та Незалежності. Неподалік проїжджої частини стояли свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Він говорив з ними через відчинене водійське вікно, жодного конфлікту з ними у нього не було. Раптово з`явився обвинувачений ОСОБА_6 , з яким він раніше знайомий не був та лівою рукою через незачинене вікно автомобіля почав наносити йому удари в кількості приблизно п`яти-шести. При цьому останній тримав двері автомобіля та не давав змоги йому вийти з нього. В ході цього йому пошкоджено вітровик та дзеркало заднього виду. Після цього він вийшов з машини та між ними продовжився конфлікт на вулиці. В ході цього обвинувачений ОСОБА_6 наніс йому ще приблизно чотири-п`ять ударів. В подальшому він також наніс один удар рукою по обличчю обвинуваченого від чого він присів та один удар ногою, від якого останній впав. Внаслідок конфлікту у нього був розбитий ніс. Також показав суду, що подія відбувалася в людному місці, було багато очевидців, які спостерігали за цією подією. Обвинувачений вів себе нахабно та висловлювався в його адресу нецензурною лайкою. Показав, що має до обвинуваченого претензії матеріального характеру, оскільки він зазнав майнових збитків. Щодо міри покарання, то поклався на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_10 будучи допитаним в судовому засіданні показав суду, що в ніч з 13 на 14 грудня 2019 року він перебував у власному транспортному засобі неподалік місця події. Побачив, що між обвинуваченим, свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також потерпілим розпочався конфлікт щодо того, що останній на них наїжджає. Після цього обвинувачений ОСОБА_6 пішов до магазину, а коли повернувся, то підійшов до автомобіля потерпілого ОСОБА_5 та через незачинене вікно почав наносити удари по потерпілому. Ударів було декілька, точну кількість він не пам`ятає. Після цього потерпілий вийшов з автомобіля та між ними продовжився конфлікт. Після отриманого удару ногою по голові обвинувачений втратив свідомість та конфлікт був припинений. Очевидцями були багато людей, оскільки місце є досить людним.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що цієї ночі також був очевидцем конфлікту. При цьому потерпілий ОСОБА_5 перебував у себе в салоні автомобіля за кермом, а обвинувачений ОСОБА_6 через незачинене вікно наносив удари йому. При цьому йому здалося, що удари обвинувачений наносив правою рукою. Про події конфлікту на вулиці поза межами автомобіля він нічого повідомити не може.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що в ніч з 13 на 14 грудня 2019 року він з обвинуваченим ОСОБА_6 святкували свято св. ОСОБА_12 в одному із закладів м.Заставна. При цьому вони вживали алкогольні напої. Потім, близько опівночі, вони поїхали в центр до магазину «Крокус», що на вул.Незалежності. Вони спільно з обвинуваченим стояли на пішохідному переході, під`їхав потерпілий на автомобілі та наїхав на ногу обвинуваченому ОСОБА_6 . Останній спровокував конфлікт, в ході якого підійшов до автомобіля потерпілого та через незачинене вікно з агресією почав бити потерпілого лівою рукою, а правою тримати. При цьому він перешкоджав вийти потерпілому та пошкодив автомобіль. Останній з опором вийшов з автомобіля та вони почали битися, наносили один одному удари. Обвинувачений впав та знепритомнів. На цьому конфлікт закінчився. Також показав суду, що обвинувачений до цього не був знайомий з потерпілим. Свідками події було багато сторонніх осіб, оскільки це людне місце. Весь конфлікт тривав близько п`яти хвилин. Також даний свідок суду показав, що на його думку, потерпілий не мав наміру наїхати на них, а зробив це жартома щоб привернути їх увагу. Необхідності створювати конфлікт не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , який є рідним братом обвинуваченого суду показав, що безпосередній очевидцем подій він не був. Однак, 14.12.2019 вночі йому зателефонували та повідомили про побиття брата. Приїхавши на місце він побачив, що у брата обвинуваченого ОСОБА_6 червоне обличчя та підпухла ліва сторона, одяг був мокрий та погляд розмитий. Було багато сторонніх осіб та йому повідомили про бійку. При цьому він спілкувався з потерпілим ОСОБА_5 , який перебував в агресивному стані, однак жодних пошкоджень у нього не було.

Свідок ОСОБА_14 , яка є дружиною обвинуваченого ОСОБА_6 , в судовому засіданні показала, що 14.12.2019 близько 01-00 години свідок ОСОБА_13 привіз її чоловіка додому. На ньому була порвана кофта та кров на обличчі. Щодо обставин подій, то про них їй відомо зі слів чоловіка та його брата.

Крім наведених вище показів обвинуваченого, потерпілого, свідків, вина обвинуваченого на думку суду є доведеною також і письмовими доказами кримінального провадження.

Зокрема з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 19.12.2019 року (а.с. 13) вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 звернувся із заявою до поліції в якій вказав, що 14.12.2019 року близько 00-40 години він під`хав власним автомобілем до нічного магазину «Крокус» по вул..Галицького в м.Заставна. Громадянин ОСОБА_6 безпричинно почав наносити удари кулаком в область голови, коли він знаходився в машині, а також продовжував наносити удари на вулиці. У зв`язку з цим пошкодив частково автомобіль, золотий ланцюжок та одяг.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 21.01.2019 року та дослідженого відеофайлу (а.с. 26-28) потерпілий ОСОБА_5 , в присутності понятих, продемонстрував механізм нанесення йому ударів лівою рукою обвинуваченим через незачинене водійське вікно.

Згідно висновку експерта №1211 екс від 23.12.2019 (а.с. 30), при проведенні судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_5 яких-небудь зовнішніх тілесних ушкоджень не виявлено.

Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 17.02.2019 року, який проведений в присутності понятих та зафіксований на відеофайл (а.с.49-53), останній продемонстрував механізм та локалізацію нанесення обвинуваченим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 . При цьому свідок показав, що удари наносились потерпілому двома руками.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 15.02.2019 року проведеного за участю свідка ОСОБА_9 в присутності понятих та зафіксованого на відео носій (а.с.57-61) останній продемонстрував та повідомив інформацію, аналогічну наданим ним показам в судовому засіданні, а саме механізм нанесення ударів через водійське вікно.

Суд бере до уваги, що вказані письмові докази, які досліджені в судовому засіданні, повністю відповідають показанням вказаних свідків та потерпілого даними ними під час судового слідства в суді. Вони повністю узгоджуються між собою, є чіткими, детальними та послідовними щодо предмету доказування. Вони є належними, оскільки прямо підтверджують існування обставин викладених в обвинувальному акті. Дані докази є також допустимими, оскільки отримані з дотриманням вимог процесуального законодавства.

На прохання сторони захисту адвоката ОСОБА_7 , судом також досліджено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 14.12.2019 від обвинуваченого ОСОБА_6 (а.с. 43 судовий том). Як вбачається із вказаного документу 14.12.2019 приблизно о 01-30 год. малознайома особа на ім`я ОСОБА_15 із невідомих причин підійшов до нього ззаду в той момент коли він знаходився біля магазину в м.Заставна та заподіяв тілесні ушкодження.

Як вбачається з висновку експерта №228-Е судово-медичної експертизи проведеної в строк з 17 по 20 грудня 2019 року (а.с. 44-45 судовий том), то у громадянина ОСОБА_6 маються тілесні ушкодження, які виникли від дії твердих тупих предметів, цілком можливо при обставинах, які описані в постанові і на які вказав сам ОСОБА_6 , внаслідок нанесення йому двох ударів кулаком і взутою ногою сторонньої особи в обличчя, можуть відповідати терміну на 14.12.2019 та відносяться в своїй сукупності до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я.

З приводу вказаного факту суд зазначає наступне, що потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти того, що він також наніс удари обвинуваченому після того як останній розпочав з ним конфлікт. Крім того, в судовому засіданні встановлено та цього не заперечували самі учасники судового провадження, що відносно потерпілого ОСОБА_5 перебуває на розгляді в суді справа про його обвинувачення за ст.125 ч.2 КК України. Разом з тим, дана обставина тільки підтверджує той факт, що після вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 протиправних дій, конфлікт отримав свій розвиток та мав наслідком заподіяння останньому тілесних ушкоджень.

Досліджений в судовому засіданні відеофайл з фіксацією падіння обвинуваченого ОСОБА_6 внаслідок отриманого удару (а.с. 115) не несе жодного доказового значення для кваліфікації дії обвинуваченого ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження, а має значення для розгляду кримінальної справи по обвинуваченню потерпілого ОСОБА_5 .

Відносно показів обвинуваченого ОСОБА_6 , а також проведеного з ним 12.06.2019 слідчого експерименту (а.с. 83-86), який був предметом дослідження в суді, то суд вважає, що їх неможливо покласти в основу вироку. Невизнання ним своєї вини та разом з тим невизнання обставин скоєного є обраною ним лінією захисту. Його дії містять ознаки складу кримінального правопорушення передбаченого ст.296 ч.1 КК України та полягали в грубому порушенні громадського порядку, яке супроводжувалось особливою зухвалістю. Зазначення останнім того факту, що в ході виниклого конфлікту він не наносив ударів кулаком по обличчю потерпілому спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами. Саме тому, жодних підстав для визнання обвинувачення необґрунтованим у суду не має. У суду також відсутні сумніви щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки встановлені в судовому засіданні обставини підтверджують наявність вини в його діях.

Показання обвинуваченого щодо наїзду на нього транспортним засобом потерпілим та настанням у зв`язку з цим дорожньо-транспортної пригоди, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Стороною захисту не надано суду жодного доказу звернення обвинуваченим ОСОБА_6 з цього приводу до правоохоронних органів. Посилання на цю подію також відсутні в повідомленні про вчинення кримінального правопорушення. Крім того, внаслідок проведення судово-медичної експертизи у останнього також не виявлено жодних ушкоджень, які могли б бути заподіяні йому потерпілим ОСОБА_5 внаслідок наїзду транспортним засобом.

Щодо зазначення захисником про проведення слідчих експериментів за участі учасників кримінального провадження з використанням різних транспортних засобів, які за своїми технічними характеристиками відмінні від транспортного засобу потерпілого, то це не є обставиною, яка давала б можливість визнавати вказані письмові докази недопустимими. Даний факт також не впливає на встановлення вини в діях обвинуваченого.

Даючи оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_13 , суд приходить до висновку, що вина останнього повністю доведена та його дії необхідно кваліфікувати за ст.296 ч.1 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

До вказаного висновку суд прийшов враховуючи всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_6 , його мотиви та мету, характер дій кожного з учасників конфлікту, порушення останнім громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства. Останнє проявилось в тому, що обвинувачений, будучи незнайомим з потерпілим та не маючи з останнім будь-яких неприязних стосунків, в громадському місці та в присутності великої кількості людей, використовуючи нецензурну лайку завдав потерпілому побоїв. При цьому, відсутність зафіксованих тілесних ушкоджень при проведенні судово-медичної експертизи потерпілого проведеної через дев`ять днів не свідчить про їх незаподіяння, а також їх наявність не є обов`язковою для кваліфікації дій обвинуваченого. Розбіжність показань свідків щодо нанесення ударів лівою чи правою рукою також не є такою обставиною, яка б дала змогу

суду пересвідчитись в неправильності кваліфікації дій.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню ним нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом?якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, п.3 Постанови Пленуму ВСУ від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Як вказує законодавець у ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_6 згідно вимог ст.66 КК України в судовому засіданні не встановлено.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено та сам обвинувачений підтвердив той факт, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки напередодні конфлікту вживав горілку. Дана обставина судом враховується як обтяжуюча відповідно до вимог ст.67 КК України.

Суд, при призначенні покарання оцінив надані стороною обвинувачення докази у їх сукупності, а також всі обставини справи, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку, характеристику особи винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, працевлаштований та має постійне місце роботи, одружений та має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимий та є військовозобов`язаним. Враховується також і думка потерпілого, який вказав про наявність претензій матеріального характеру до обвинуваченого та просив покарати останнього на розсуд суду.

З урахуванням вищевикладеного та обставин справи, стану здоров`я та майнового стану, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, йому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді грошового стягнення.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, наслідкам, що настали, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Підстав для застосування судом вимог ст.69 КК України не встановлено, оскільки відсутня мінімальна необхідна кількість обставин, що пом?якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також урахування особи не дають змогу застосування такої норми.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 366-376, 395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення по ст.296 ч.1 КК України, що визнано судом доведеним і призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати, у зв`язку з відсутністю підстав для його застосування.
Вирок може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ Ярослав СТРІЛЕЦЬ