В И Р О К
іменем України

Справа №377/629/20

Провадження №1-кп/377/6/21

20 липня 2021 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , його представника - адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника адвоката ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Славутичі кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000158 від 20.06.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутич, Київської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, працюючого в Комунальному підприємстві «Дорожньо-експлуатаційне управління» на посаді дорожнього робітника, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 25.10.2012 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185 КК України, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 07.02.2013 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. З ст. 185 КК України, ст. 71 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, звільнений 04.11.2016 року;
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_11 заподіяв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за наступних обставин.
Так, 19 червня 2020 року, близько 22 години, ОСОБА_8 , знаходячись у громадському місці, а саме поряд з будівлею торгівельного комплексу «Каунас» розташованого за адресою: Київська область, м. Славутич, Вільнюський квартал, 5, побачив раніше не знайомого ОСОБА_6 та на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків вирішив заподіяти останньому тілесні ушкодження.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , тримаючи у правій руці скляну пляшку пива, підійшов до ОСОБА_6 , та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, безпричинно почав розмахувати пляшкою пива замахуючись в бік потерпілого, а саме голови. Щоб уникнути травмування голови ОСОБА_6 закрився руками та ОСОБА_8 наніс останньому не менше чотирьох ударів пляшкою пива по рукам.
Продовжуючи свої злочинні дії, направленні на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 збив з ніг ОСОБА_6 та лежачі на землі продовжив наносити удари по тулубу потерпілого, а потім наніс три різані рани в область спини частиною розбитої скляної пляшки.
В результаті злочинних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді перелому діафізу 4-ї п`ясткової кістки в дистальній 1/3 зі зміщенням відламків, три різані рани спини, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Таким чином ОСОБА_11 , умисно наніс середньої тяжкості тілесні ушкодження, які не є небезпечним для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_11 , на початку судового розгляду справи вину у вчиненні даного злочину не визнав, потім визнав частково, на прикінці судового розгляду справи провину визнав за наведених вище обставин повністю, суду показав, що в той день, дату не пам`ятає, він дійсно заходив в магазин «Лотос», купляв дві пляшки пива і збирався йти до «тропи здоров`я». Він йшов по стежці, неподалік від місця відпочинку родини ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . На його шляху стояв маленький хлопчик і із цікавості він запитав: «Чому ти тут сам і де твої батьки?». ОСОБА_14 не відповів йому, а він почув слова ОСОБА_12 , який в цей момент підбігав. Почалась словесна перепалка, яка перейшла у бійку. Він поставив одну пляшку на землю, а другою замахнувся на ОСОБА_12 , щоб злякати і щоб він відстав. Потім він пішов на тропу здоров`я та випив там пиво. Вирішив повернутись до магазину, побачив ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , хтось щось сказав і почалась сварка. Він вдарив пляшкою ОСОБА_12 , потім вона впала і розбилась. Він не пам`ятає щоб брав «горлишко» від пляшки. Вони просто впали і боролися. Корець намагався їх розборонити та просив припинити, а потім притиснув обох до землі. Вони обидва були порізані склом, тільки він пішов до дому, а Заморіну викликали швидку. Потім ОСОБА_13 купив йому пиво і він пішов до дому. Причиною конфлікту мабуть було його зауваження ОСОБА_12 чого дитина без нагляду, він не знав чия це дитина. Проте просить вибачення у ОСОБА_12 , із-за своєї неправомірної поведінки, згоден відшкодувати матеріальні збитки, в іншій частині позовні вимоги не визнає оскільки відсутні докази.

Крім визнання ОСОБА_15 , своєї вини, його вина підтверджується також безпосередньо дослідженими в судовому засідання доказами.

Так потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що літнього вечора, це була п`ятниця 19 червня 2020 року, вони з родиною, дружиною та трьома дітьми, вийшли на прогулянку, відпочивали на лавочці біля фонтану. Десь о 20 годині чи пів на дев`яту вечора, дружина звернула увагу, що до їх молодшого сина, який недалеко відійшов від місця де вони перебували, підійшов невідомий чоловік, щось говорить, тримаючи у руках пляшки з пивом. Він одразу побіг до дитини та запитав що відбувається, на що отримав грубу відповідь з нецензурною лайкою та зауваженнями як потрібно слідкувати за дітьми. Звісно він попередив чоловіка, щоб він не вживав нецензурну лайку, яке він проігнорував. Він відповів його ж словами, від чого ОСОБА_16 прийшов у ярість. Кинув пластикову пляшку на землю, а другою скляною почав замахуватись на нього. Син відбіг у сторону і він, спиною до нього, відходив від ОСОБА_16 , дивлячись як він наступає. В цей момент підбіг ОСОБА_13 і проходив невідомий чоловік, що і заспокоїло ОСОБА_16 . Вони з сином повернувся до місця відпочинку. Коли почало темніти, десь о 22 годині вони з ОСОБА_17 вирішили піти до магазину «Лотос». Коли підходили, він побачив ОСОБА_16 , який виходив із-за інформаційного табло, узяв із клумби пляшку пива, почав йти на нього і замахуватись. Відбувся контакт, він рукою блокував удар пляшки. Він не наносив удари а тільки оборонявся і блокував удари. Він не хотів конфлікту. ОСОБА_16 повалив його на спину та знаходився з верху. Потім ОСОБА_13 придавив їх обох до землі. Він відчув у горлі кров, та попросив ОСОБА_18 підняти ОСОБА_16 , щоб він зміг встати. Коли піднявся, зрозумів що в нього перебито ніс, проблема з рукою, в емоційному стані біль у спині він не відчув одразу. ОСОБА_16 був у емоційно збудженому стані, бігав, хотів розібратись по чоловічому. Корець дав ОСОБА_16 пиво і той пішов. Він підійшов до дружини і вона побачила, що в нього вся футболка на спині в крові, а піднявши футболку побачила порізи і викликала швидку. У приймальному відділені йому наклали шви, провели огляд на стан сп`яніння, прилад драгер показав у нього 0,56 проміле. В понеділок він звернувся до терапевта для подальшого лікування. Просив задовольнити цивільний позов в повному обсязі, оскільки у нього був перелом діафізу 4-ої п`ясткової кістки. В ОСОБА_19 лікарні йому наклали гіпс, але оскільки йому гіпс заважав, на консультації з`ясував, що можливо поставити пластину, але таку оперцію можливо зробити тільки в м. Чернігові. Він звернувся на консультацію до хірурга м. Чернігова, і йому було зроблено операцію і поставлено пластину, яка на даний час знаходиться в руці. На це витратив 4800 гривень, тому просив відшкодувати дану матеріальну шкоду. Також вважав що діями ОСОБА_16 йому спричинена моральна шкода яку він оцінив у розмірі 60 тисяч гривень. Крім того ним понесені витрати на допомогу адвоката у розмірі 20 тисяч гривень, тому просив відшкодувати понесені витрати.

Свідок ОСОБА_20 суду показав, що в літку 19 чи 20 червня 2020 року, він зі своєю сім`єю та з родиною ОСОБА_12 , відпочивали у дворі Вільнюського кварталу. Вони часто відпочивають родинами з дітьми у дворі, на лавках біля фонтану, поруч з магазином «Лотос». Того вечора діти бігали поруч, грали на дитячому майданчику. З часом він побачив ОСОБА_21 , це молодший син ОСОБА_22 , йому 2 рочки, до якого нахилився чоловік, з двома пляшками пива та щось говорить. Заморін теж це побачив і побіг в сторону дитини. Цим чоловіком виявився ОСОБА_23 , якого він знав наглядно, до цього випадку. Заморін зробив йому зауваження, почалась перепалка, з криками та нецензурною лайкою. ОСОБА_16 поставив одну пляшку з пивом на землю, а другою намагався замахнутись на ОСОБА_12 . Він голосно зробив зауваження в бік ОСОБА_16 , також щось сказав чоловік який проходив мимо. На цьому суперечка і скінчилась. ОСОБА_16 пішов у сторону Вільнюського 49, а вони повернулись до родин. Десь через годину він разом з ОСОБА_12 пішов до магазину «Лотос». Не доходячи метрів 7-10 до магазину, він побачив ОСОБА_16 на клумбі, біля урни. ОСОБА_16 теж побачив їх із ОСОБА_12 , не пам`ятає хто перший і що саме сказав. ОСОБА_16 і ОСОБА_12 пішли один на одного, ОСОБА_16 замахнувся пляшкою з пивом, він почув як пляшка розбилась. Хлопці зцепились у бійці, ОСОБА_12 ухилявся від ударів, оборонявся. Потім вони впали на підлогу і продовжили боротись, ОСОБА_12 був знизу. Він підійшов їх розборонити, все відбулось дуже швидко, він не зміг одразу їх розборонити, тому притиснув обох до землі, щоб не дати можливість ОСОБА_16 наносити удари ОСОБА_12 . Після того як вони підійнялись, він побачив у ОСОБА_12 розбитий ніс. Йому здалось, що у ОСОБА_16 була не адекватна реакція, тому що він хвилювався за пиво і просив йому купити пиво. Продавець з магазину сказала, що краще купити йому пиво щоб все скоріше закінчилось. Він пішов до магазину, ОСОБА_12 повернувся до дружини, а ОСОБА_16 взяв пиво і пішов. Йому зателефонувала дружина та повідомила що ОСОБА_12 має порізи на спині та вони викликали швидку. По приїзду швидкої ОСОБА_12 забрали до приймального відділення.

Свідок ОСОБА_24 суду показав, що влітку 2020 року, він з товаришем ОСОБА_25 їхав на автомобілі Форд з роботи, та вирішили заїхати до магазину «Лотос». Коли під`їхали, то почули крики та побачили двох чоловіків які сварились. У одного з них, як потім з`ясувалось у ОСОБА_16 , у руці була розбита пляшка з під пива, вони стояли навпроти один одного і щось кричали. Саму бійку він не бачив. Потім ОСОБА_16 пішов в сторону «тропи здоров`я», а другому з учасників суперечки дівчина викликала швидку, коли швидка приїхала, то іншого чоловіка забрали до приймального відділення.

Згідно протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.06.2020 року, ОСОБА_6 , заявив, що 19.06.2020 року близько 22 години 00 хвилин раніше незнайомий громадянин в ході бійки біля магазину «Лотос» м.Славутич, спричинив йому тілесні ушкодження (а.с.40).

20.06.2020 року вищевказані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000158 та розпочато досудове розслідування за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України (а.с.36,37).

Згідно висновку експерта №14 від 08.09.2020 року, вбачається, що за матеріалами кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР під № 0000158 від 20.06.2020 року, провели обстеження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . По обстеженню ОСОБА_6 , виявлені перелом діафізу 4-ї п`ясткової кістки в дистальній 1/3 зі зміщенням відламків; три різані рани спини. Виявлені тілесні пошкодження утворились: різані рани не менше ніж від трьох дій гострого предмету з ріжучими властивостями; перелом діафізу 4-ї п`ясткової кістки не менше ніж від однієї дії тупого предмету, по строку можуть відповідати 19.06.2020 року (згідно даних вказаних в медичній документації), та за критерієм тривалості розладу здоров`я відносяться до категорії:

-перелом діафізу 4-ї п`ясткової кістки в дистальній 1/3 зі зміщенням відламків до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я понад 21 добу;

-різані рани легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с.43-44).

Даючи оцінку показанням у судовому засіданні потерпілого та свідків, суд вважає їх правдивими і переконливими, оскільки вони є послідовними, логічними та взаємоузгоджуваними між собою та з іншими доказами. Досліджені у судовому засіданні письмові докази, суд вважає їх достовірними і належними, отриманими з додержанням встановленого законом процесуального порядку.
Оцінюючі наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_26 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Таким чином суд дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшло підтвердження того, що ОСОБА_11 , умисно наніс середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_27 , яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України.
Суд критично оцінює позицію обвинуваченого на початку судового розгляду справи щодо невизнання винуватості, а також часткового визнання, оскільки його винуватість у злочині доведена і сумніву не викликає. Позицію обвинуваченого на початку судового розгляду справи, суд вважає способом, обраним ним для свого захисту з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин.
Дії обвинуваченого ОСОБА_26 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України за ознаками умисного нанесення середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, які підтверджені у судовому засіданні.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_26 суд визнає його щире каяття, оскільки на прикінці розгляду справи, підсудний попросив вибачення у потерпілого і висловив щирий жаль з приводу своїх неправомірних дій та осуд своєї поведінки, припустив критичну оцінку своєї неправомірної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_26 судом не встановлено.
Так обвинувачений ОСОБА_11 вчинив злочин, який згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином (ч. 1 ст. 122 КК України).
При призначенні обвинуваченому, покарання суд враховує вимоги ст.65 КК України, згідно із якими особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».
Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.
Системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, але із врахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу обвинуваченого.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд враховує сукупність всіх наведених обставин, правову позицію прокурора щодо призначення покарання, конкретні обставини справи, характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, дані про його особу, думку потерпілого. Відповідно до довідок від лікаря психіатра та лікаря нарколога, про те, що ОСОБА_11 , не перебуває у них на обліку, судом зроблено висновок, що він є осудною особою, відповідно до вчинених дій. За місцем проживання характеризується позитивно, скарг від сусідів на його поведінку не надходило. Працевлаштований, має постійний дохід, за місцем роботи характеризується позитивно, раніше судимий. Відповідно до характеристики дільничного офіцера поліції СП Славутицького ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_28 за час проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , заяв та повідомлень від мешканців будинку та інших осіб, щодо протиправної поведінки останнього, до Славутицького ВП не надходило.
Крім цього суд, ухвалюючи вирок, приймає до відома досудову доповідь начальника Славутицького міського сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області, у якій зазначено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, та його спосіб життя, історію правопорушення, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, Славутицький міський сектор вважає, що виправлення ОСОБА_26 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе становити небезпеки для суспільства ( у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме залучення до тренінгів та круглих столів з тематики контролю над поведінкою, мисленням, емоціями, здійснення нагляду за його поведінкою. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_26 від відбування покарання з випробуванням, Славутицький міський сектор вважає доцільним покладання на ОСОБА_26 обов`язку: - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
За таких обставин з урахуванням думки прокурора, потерпілого, його представника, адвоката підсудного, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_26 , ст.75 КК України і на підставі викладеного обрання йому покарання, пов`язаного з обмеженням волі на певний строк, в межах санкції частини статті обвинувачення та на підставі ст.75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк і поклавши на обвинуваченого передбачені п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язки.
Документально підтверджених судових витрат немає.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.

Потерпілим ОСОБА_29 , та його представником - адвокатом ОСОБА_30 , заявлено цивільний позов. Відповідно до якого просять:
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 4800 гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду на загальну суму 60 000 гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 витрати на правову допомогу на загальну суму 20 000 гривень.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_31 , та його представник адвокат ОСОБА_7 , підтримали заявлені позовні вимоги, на обґрунтування заявлених позовних вимог матеріальної шкоди, надали документи, а саме рахунок фактуру №0690 від 26.06.2020 року та квитанцію про оплату від 26.06.2020 року за вироб медичного призначенння для остеосинтезу кісток кисті на сумму 4800 гривень. На обгрунтування понесених витрат на адвоката, квитанцію Адвокатського Бюро «Олександра Приходько» про отримання адвокатом ОСОБА_7 , за представництво інтересів потерпілого, цивільного позивача у кримінальному провадженні спочатку надрукована сума 1000 (грн.) а потім виправлено ручкою синього кольору «1» на «2» і дописано ручкою іще один «0» - ручкою дописано «двадцять тисяч» гривень. Вимоги моральної шкоди на суму 60000 гривень обгрунтували у позовній заяві, як «душевними стражданнями та переживаннями, пережитими у зв`язку із отриманням тілесних ушкоджень та пережитого хвилювання, наслідком чого є погіршення стану здоров`я, що негативно впливає на його роботоздатність, професійну репутацію в наслідок чого, значно погіршилося матеріальне становище всієї сім`ї потерпілого».
Прокурор у судовому засіданні частково підтримав заявлений цивільний позов, вважав, що матеріальні вимоги необхідно задовольнити повністю, моральну шкоду задовольнити, але не в тій сумі як вимагає потерпілий, оскільки сума моральної шкоди є оціночним поняттям, сума яку вимагають як моральну шкоду повинна бути співмірна з завданою моральною шкодою. Стосовно відшкодування суми за надання правничої допомоги необхідно відмовити, оскільки не надано доказів на обгрунтування даної суми.
Захисник підсудного - адвокат ОСОБА_9 , просила відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами.
Підсудний ОСОБА_11 , підтримав свого захисника, проте, вважав, що необхідно відшкодувати потерпілому матеріальну шкоду.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_32 , підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно - небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями цих осіб.
Відповідно до ст.62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов в порядку, встановленому цим Кодексом.
Під час розгляду справи доведено, що обвинуваченим ОСОБА_11 , було вчинено злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України, та внаслідок його злочинних дій було завдано матеріальної і моральної шкоди потерпілому ОСОБА_6 , який отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, які не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, які підтверджені і викладені в дослідницькій частині судово-медичної експертизи. Діагноз «Закритий перелом 4-ої п`ясткової кістки правої кісті зі зміщенням уламків» Проведена операція: МОС 4-ої п`ясткової кістки пластиною. Вартість даної пласнити 4800 гривень.
Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, серед яких передбачено в тому числі і завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, визначені у ст.11 ЦК України.
За ч.1 ст.1195 ЦК України фізична, яка завдала шкоди іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі зобов`язана відшкодувати потерпілому, зокрема додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно - курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Тому суд вважає, що в даному випадку при розгляді справи знайшло підтвердження матеріальної шкоди у розмірі 4800 гривень і вона підлягає задоволенню в повному обсязі.

При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступних обставин.
За роз`ясненнями, які надані у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд вважає, що потерпілий ОСОБА_6 , довів у судовому засіданні, що діями підсудного йому спричинено моральну шкоду.
При визначенні розміру заподіяної потерпілому моральної шкоди, суд враховує характер, тривалість та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких він зазнав та зазнає по даний час, тривалості часу, який потрібний йому для відновлення нормального стану здоров`я. Вирішуючи питання стягнення моральної шкоди з обвинуваченого. Враховуючи ці та інші обставини, що мають істотне значення для вирішення питання по відшкодуванню моральної шкоди, суд приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілого стягнення на його користь з обвинуваченого ОСОБА_26 , моральної шкоди підлягають часткову задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що внаслідок подій 19.06.2020 року та дій обвинуваченого, потерпілому заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях та пригніченому стані. Однак суд враховує поведінку самого потерпілого, вживання алкогольних напоїв 19.06.2020 року, а тому приходить до висновку, з урахуванням вимог розумності та справедливості з ОСОБА_26 , на користь ОСОБА_33 , необхідно стягнути 2000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої постановлено рішення з іншої сторони підлягають до стягненню документально підтверджені понесені судові витрати. Відповідно до ч.1 п.1 ст. 118 КПК України, витрати на правову допомогу є одним із видів процесуальних витрат. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Як вбачається із Договору про надання правової (правничої) допомоги від 20 грудня 2020 року АДВОКАТСЬКЕ БЮРО «ОЛЕКСАНДРА ПРИХОДЬКА» в особі керуючого ОСОБА_7 з однієї сторони та ОСОБА_6 уклали договір про наступне, надання правової допомоги у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000158 від 20 червня 2020 року. Відповідно до п.3.2. даного Договору, початок виконання робіт визначається з моменту, коли клієнт зробив адвокату оплату погоджену згідно п.4.2. договору. п.4 даного Договору визначено гонорар адвоката. В п.4.1. зазначено, що за отримання згідно даного договору правововї допомоги клієнт зобов`язується сплатити адвокату вартість юридичних послуг адвоката (гонорар), на визначення гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обгрунтованого розміру гонорару. В п.4.2. зазначено, що «Гонорар адвоката погоджується за взаємоною згодою сторін та оформлюється додатковою угодою до цього договору, або квитанцією про сплату послуг».
На обгрунтування понесених витрат на адвоката, адвокатом надано, квитанцію Адвокатського Бюро «Олександра Приходько» про отримання адвокатом ОСОБА_7 , за представництво інтересів потерпілого, цивільного позивача у кримінальному провадженні спочатку надрукована сума 1000(грн.) а потім виправлено ручкою, синій колір, «1» на «2» і дописано ручкою іще один «0» - ручкою дописано «двадцять тисяч» гривень.
Дану квитанцію суд розцінює як неналежний доказ, оскільки в таких документах не допускаються виправлення, крім того у Договорі або в додатковому договорі, який не надано суду, не визначено (домовленість) розміру гонорару, який повинен бути зазначений у договорі, суду не надано детального розрахунку вимагаємої суми. Оскільки вимоги ОСОБА_6 , в частині стягнення понесених витрат за надання правової допомоги у розмірі 20000 гривень, нічим не підтверджені, суд прийшов до висновку що дана вимога не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст.369-371, 373-375 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначити покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік, протягом якого покласти на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Позовні вимоги ОСОБА_34 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_34 матеріальну шкоду у розмірі 4800 гривень, моральну шкоду у розмірі 2000 гривень, всього 6800 гривень. В іншій частини позовних вимог відмовити.
На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1