ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/1772/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Терористичний акт
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
потерпілого - ОСОБА_8 ,
представника потерпілого - ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 березня 2018 року відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеним вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.258, ч.2 ст.258, ч.2 ст.15, ч.2 ст.258, ч.1 ст.396 КК України та призначено йому покарання:

за ч.1 ст.263 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі;

ч.1 ст.258 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч.2 ст.258 КК України у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч.2 ст.15, ч.2 ст.258 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч.1 ст.396 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_10 остаточне покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.263 КК України, за епізодом вилучення вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин 31.05.2015 року та на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдано за недоведеністю його винуватості.

Термін відбування покарання ОСОБА_10 ухвалено обчислювати з моменту його фактичного затримання, як зазначено в протоколі, тобто з 31 травня 2015 року.

Зараховано ОСОБА_10 у строк відбування покарання, термін його перебування під вартою з 31.05.2015р. по 20.06.2017р. включно, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в ред. від 26.11.2015р.) з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.258, ч.2 ст.15, ч.2 ст.258 КК України та призначено йому покарання:

за ч.1 ст.263 КК України у виді 6 (шість) років позбавлення волі;

за ч.2 ст.258 КК України у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч.2 ст.15, ч.2 ст.258 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_11 остаточне покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.32, ч.1 ст.263 КК України, за епізодом вилучення вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин 31.05.2015 року та на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдати за недоведеністю його винуватості.

Термін відбування покарання ОСОБА_11 обчислювати з моменту його фактичного затримання, як зазначено в протоколі, тобто з 31 травня 2015 року.

Зараховано ОСОБА_11 у строк відбування покарання, термін його перебування під вартою з 31.05.2015р. по 20.06.2017р. включно, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в ред. від 26.11.2015р.) з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, до арешту був працевлаштований різноробочим у ТОВ «Магнетік», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 ,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.258, ч.1 ст.396 КК України та призначено йому покарання:

за ч.1 ст.263 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч.2 ст.258 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч.1 ст.396 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_12 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Термін відбування покарання ОСОБА_12 обчислювати з моменту його фактичного затримання, як зазначено в протоколі, тобто з 31 травня 2015 року (20-00 год.).

Зараховано ОСОБА_12 у строк відбування покарання, термін його перебування під вартою з 31.05.2015р. по 20.06.2017р. включно, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в ред. від 26.11.2015р.) з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід відносно всіх обвинувачених залишено без змін, у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська УВП №27»

Стягнуто з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь держави в дольовому порядку 35146 гривень 50 коп., в якості судових витрат за проведення експертиз ХНДЕКЦ, по 17573 гривні 25 коп. з кожного, які перерахувати на р/р 0005, МФО 851011, код доходів 24060300, код банку 37999680, УДКСУ в Комінтернівському районі м. Харкова.

Стягнуто з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь держави в дольовому порядку 20127 гривень 50 коп., в якості судових витрат за проведення експертиз ХНДІСЕ ім. проф. Бокаріуса, по 10063 гривні 75 коп. з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь держави 3200 гривень 77 коп., в якості судових витрат за проведення експертизи по кримінальному провадженню, які перерахувати на р/р 0005, МФО 851011, код доходів 24060300, код банку 37999680, УДКСУ в Комінтернівському районі м. Харкова.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року та 26 грудня 2019 року запобіжний захід щодо обвинувачених було змінено на особисте зобов
Вироком встановлено, що у серпні-вересні 2014 року, точна дата органом досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_10 , за невстановлених обставин у невстановлених осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, неподалік від Золочівського району Харківської області, з метою подальшого використання у терористичній діяльності на території Харківського регіону був придбаний МРО-А.

Разом з іншими придбаними предметами (зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами та вибуховими пристроями) ОСОБА_10 на належному йому автомобілі марки «Chery Tiggo» д.н НОМЕР_1 перемістив територією держави МРО-А до місця зберігання: АДРЕСА_7 .

У вересні 2014 року, точна дата органом розслідування не встановлена, ОСОБА_10 , маючи намір призупинити роботу державної установи та зірвати заходи з військової мобілізації, а також з метою привернення уваги суспільства та органів державної влади до подій, які відбуваються в зоні проведення АТО (антитерористичної операції) у східних регіонах України, створення тиску на органи державної влади для схиляння до прийняття рішення відносно її зупинення, прийняв рішення та запланував здійснення терористичного акту у відношенні Орджонікідзевського та Фрунзенського районних військових комісаріатів м. Харкова, які розташовані за адресою: АДРЕСА_8 .

08 вересня 2014 року, ОСОБА_10 на власному автомобілі марки «Chery Tiggo» д.н НОМЕР_1 прибув в район вулиці Соколова а м. Харкові, в якому він доставив малогабаритний ручний вогнемет (МРО-А). Вогнемет ОСОБА_10 взяв за місцем попереднього зберігання: АДРЕСА_7 . Зупинивши автомобіль на певній відстані від місця вчинення запланованого злочину, ОСОБА_10 пішки, разом з МРО-А прослідував на відстань близько 20 метрів від кутової частини фасаду будівлі за адресою: АДРЕСА_8 та приблизно о 04 год., діючи навмисно, вчинив постріл з реактивного малогабаритного ручного вогнемету (МРО-А), по робочим кабінетам, розташованим на другому поверсі адміністративної будівлі Орджонікідзевського та ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В результаті здійсненого ОСОБА_10 пострілу, була частково пошкоджена стіна другого поверху будівлі військкомату, вибито скло в робочих кабінетах, порушена робота установи.

Згідно висновку судової комплексної вибухотехнічної експертизи та експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу НДЕКЦ при ГУ МВСУ в Харківській області № 461/2014 від 05.11.2015р., на місці події, - біля будівлі Фрунзенського та ІНФОРМАЦІЯ_5 , відбувся вибух внаслідок пострілу реактивною гранатою для малогабаритного реактивного вогнемету МРО-А, який відноситься до типу зброї, є зразком сучасного озброєння, та її послідуючого спрацювання при зіткненні зі стіною будівлі.

У серпні-вересні 2014 року, точна дата органом досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_10 , за невстановлених обставин у невстановлених осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, неподалік від Золочівського району Харківської області, з метою подальшого використання у терористичній діяльності на території Харківського регіону був придбаний МРО-А.

Разом з іншими придбаними предметами (зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами та вибуховими пристроями) ОСОБА_10 на належному йому автомобілі марки «Chery Tiggo» д.н НОМЕР_1 перемістив територією держави МРО-А до місця зберігання: АДРЕСА_7 .

Наприкінці вересня 2014 року, точна дата органом розслідування не встановлена, ОСОБА_10 звернувся до раніше йому відомих ОСОБА_11 та іншої особи, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, з пропозицією прийняти участь у вчиненні терористичного акту з метою привернення уваги суспільства та органів державної влади до подій, які відбуваються в зоні проведення АТО у східних регіонах України, створення тиску на органи державної влади для схиляння до прийняття рішення відносно її зупинення, зриву збору гуманітарної допомоги на користь учасників АТО та схиляння їх до відмови від участі у бойових діях.

Досягнувши взаємної домовленості направленої на вчинення злочину, ОСОБА_11 та інша особа, на автомобілі марки «ВАЗ» під керуванням останнього, державний номер якої під час досудового розслідування не встановлений, оглянули декілька адрес у м. Харкові, за якими розташовувались волонтерські центри зі збору гуманітарної допомоги для сил АТО, з метою визначення місць проведення у подальшому терористичних актів.

Після спільного обговорення з ОСОБА_11 та іншою особою відвідуваних об`єктів, ОСОБА_10 було прийняте остаточне рішення відносно проведення терористичного акту біля приміщення приватної юридичної установи «Outsourcing services group», що займалась збором гуманітарної допомоги для бійців АТО, розташованої на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_9 .

В ході підготовки до виконання злочину, ОСОБА_10 запропонував кандидатуру ОСОБА_11 у якості безпосереднього виконавця, який погодився з відведеною роллю. Після цього, ОСОБА_10 , спільно з ОСОБА_11 та іншою особою, був розроблений детальний план проведення терористичного акту, визначені дата та час його проведення, розподілені ролі між співвиконавцями.

При цьому, знаряддя злочину - МРО-А, 26 вересня 2014 року о 01-00 год., в районі вул. Лебединській в м.Харкові, безпосередньо перед вчиненням злочину, ОСОБА_10 особисто передав для використання ОСОБА_11 та провів з ним попередній інструктаж-навчання з приводу використання МРО-А.

Реалізуючи свій спільний злочинний намір, 26 вересня 2014 року, близько 02 - 30 год., ОСОБА_11 та невстановлену слідством особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, неподалік від місця вчинення злочину, доставила інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, на автомобілі марки «ВАЗ», державний номер якого під час розслідування не встановлений.

Скориставшись темним проміжком доби, діставшись у пішому порядку заздалегідь вибраного місця біля огорожі будинку по АДРЕСА_9 , на відстані приблизно 20 метрів від офісу «Outsourcing services group», ОСОБА_11 у присутності іншої невстановленої слідством особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, яка здійснювала відео-фіксацію злочину, зробив постріл з малогабаритного реактивного вогнемету (МРО-А) по приміщенню офісу «Outsourcing services group», в результаті вибуху, було пошкоджено приміщення офісу та автомобіль марки «Nissan Armada» д.н. НОМЕР_2 , належні ОСОБА_13 .

Після вчинення пострілу ОСОБА_11 разом з другою особою, яка здійснювала відео-фіксацію, дісталися до місця де їх очікувала третя особа для евакуації з місця вчинення злочину, яка відвезла їх до місця, де їх очікував ОСОБА_10 .

Згідно висновку судової комплексної вибухотехнічної експертизи НДЕКЦ при ГУ МВСУ в Харківській області № 575/2015 від 06.10.2015, на місці події стався вибух внаслідок пострілу боєприпасом у термобаричному спорядженні бойової частини з малогабаритного реактивного вогнемету МРО-А, та його послідуючого спрацювання при зіткненні з стіною будівлі. На місці події стався вибух гранати у термобаричному спорядженні бойової частини, яка відносилась до категорії боєприпасів та була складовою частиною малогабаритного реактивного вогнемету МРО-А, яка виготовлена промисловим способом. МРО-А відноситься до зразків сучасного озброєння.

У серпні-вересні 2014 року, точна дата органом досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_10 , за невстановлених обставин у невстановлених осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, неподалік від Золочівського району Харківської області, з метою подальшого використання у терористичній діяльності на території Харківського регіону були придбані РПГ -22.

Разом з іншими придбаними предметами (зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами та вибуховими пристроями) ОСОБА_10 на належному йому автомобілі марки «Chery Tiggo» д.н НОМЕР_1 перемістив територією держави РПГ-22 до місця зберігання: АДРЕСА_7 .

У жовтні 2014 року, точна дата органом розслідування не встановлена, ОСОБА_10 звернувся до раніше йому відомих ОСОБА_11 та іншої особи, матеріали провадження відносно якої виділені в окреме провадження, з пропозицією прийняти участь у вчиненні терористичного акту з метою привернення уваги суспільства та органів державної влади до подій, які відбуваються в зоні проведення АТО у східних регіонах України, створення тиску на органи державної влади для схиляння до прийняття рішення відносно її зупинення, порушення графіків постачання сил АТО паливними матеріалами.

Надавши згоду на пропозицію ОСОБА_10 , ОСОБА_11 разом з іншою особою, пересуваючись на автомобілі під керуванням останньої, марки «ВАЗ», державний номер під час розслідування не встановлений, підшукали на території м. Харкова об`єкт для проведення терористичного акту складські приміщення ТОВ «Легіон», розташовані за адресою: м. Харків, вул. Драгомирівська, 38, на території яких знаходились ємності з паливними матеріалами.

Після того ОСОБА_11 та інша особа спільно розробили план вчинення злочину, який доповіли ОСОБА_10 . Після схвалення плану, ОСОБА_10 були надані ОСОБА_11 та іншій особі дві реактивні протитанкові гранати (РПГ-22), які зберігались за адресою: АДРЕСА_7 , та на які він запропонував встановити часові механізми для здійснення пострілу із затримкою у часі.

Після встановлення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на РПГ-22 часових механізмів, у відповідності до раніше розробленого злочинного плану, приблизно 12-13 жовтня 2014 року близько 01 год., точні дата та час органом розслідування не встановлені, інша особа, на автомобілі марки «ВАЗ», державний номер під час розслідування не встановлений, доставила два НОМЕР_3 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до місця розташування колишньої військової бази за адресою: АДРЕСА_10 , де ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у пішому порядку, неподалік від паркану ТОВ «Легіон» принесли два РПГ-22 з приєднаними часовими механізмами, які встановили на заздалегідь підготовлені триноги та націлили їх в бік ємностей з пальним і активувавши часовий механізм на гранатометах, після чого відійшли на безпечну для них дистанцію від місця встановлення РПГ-22 для ведення візуального спостереження та відео-фіксації пострілів. Однак, з технічних причин, які не залежали від їхньої волі, пострілів не відбулось, оскільки РПГ-22 не спрацювали.

Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_11 забрали не спрацьовані РПГ-22 з місця встановлення та пішки повернулися до місця де на них чекала інша особа, яка знаходилась в автомобілі. Неподалік від місця зупинки автомобіля, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 сховали не відстріляні РПГ-22 у лісі біля колишньої військової частини, які 02 червня 2015 року були вилучені слідчими СБУ під час огляду місцевості.

Згідно висновку судової вибухотехнічної експертизи НДЕКЦ при ГУ МВСУ в Харківській області № 153 від 05.11.2015р., надані на дослідження предмети, які були вилучені 02 червня 2015 року слідчими СБУ під час огляду місцевості, є двома реактивними протитанковими гранатометами РПГ-22, що приведені у непрацездатний стан саморобним способом та мають ознаки часткового демонтажу та відносяться до категорії вогнепальної зброї. За умови відновлення заводської конструкції, РПГ-22 придатні для здійснення пострілу та наступного вибуху гранати при зіткненні із ціллю.

У серпні-вересні 2014 року, точна дата органом досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_10 , за невстановлених обставин у невстановлених осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, неподалік від Золочівського району Харківської області, з метою подальшого використання у терористичній діяльності на території Харківського регіону був придбаний СПМ.

Разом з іншими придбаними предметами (зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами та вибуховими пристроями) ОСОБА_10 на належному йому автомобілі марки «Chery Tiggo» д.н НОМЕР_1 перемістив територією держави СПМ до місця зберігання: АДРЕСА_7 .

Наприкінці жовтня 2014 року, точна дата не встановлена, ОСОБА_10 звернувся до раніше йому відомих ОСОБА_11 та іншої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з пропозицією здійснити пошук об`єкта для вчинення на ньому терористичного акту з метою привернення уваги суспільства та органів державної влади до подій, які відбуваються в зоні проведення АТО у східних регіонах України, створення тиску на органи державної влади для схиляння до прийняття рішення відносно її зупинення, а також порушення графіків постачання сил АТО військової техніки.

Прийнявши пропозицію ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інша особа, пересуваючись на автомобілі останньої марки «ВАЗ», державний номер під час досудового розслідування не встановлений, підшукали на території м.Харкова об`єкт для проведення терористичного акту - залізничну станцію «Залютіне» ДП «Південна залізниця», на якій знаходився вантажний потяг з військовими тягачами «МТ- ЛБ-А».

Виконуючи спільний з ОСОБА_10 злочинний намір, ОСОБА_11 та інша особа, розробили план проведення терористичного акту на вказаному об`єкті, який був погоджений та схвалений ОСОБА_10 .

На виконання спільного злочинного наміру ОСОБА_10 , разом з другою не встановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, передав ОСОБА_11 та третій особі, середню прилипаючу міну (СПМ), яку він заздалегідь налаштував на підрив з затримкою у часі. Також ОСОБА_10 та не встановлена слідством особа, повинні були зробити відео-фіксацію підриву залізничної платформи з військовими тягачами, яка за збігом обставин не була зроблена.

Реалізуючи свій спільний з ОСОБА_10 злочинний умисел, 21 жовтня 2014 року, близько 20 год., ОСОБА_11 разом з іншою особою, прибули на місце розташування вантажного потяга № 3804, завантаженого військовими тягачами «МТ-ЛБ-А».

Для виконання узгодженого плану, на платформу № 44167724 ОСОБА_11 була встановлена та активована СПМ, налаштована на підрив із затримкою у часі.

Спрацювання міни відбулося 21 жовтня 2014 року, приблизно о 23 - 35 год., в результаті чого була пошкоджена залізнична платформа № 44167724, деформоване заднє ліве крило військового тягача «МТ-ЛБ-АТ» № 955 та ліве переднє крило другого тягача «МТ-ЛБ-А1» № 1029, про що ОСОБА_11 негайно повідомив ОСОБА_10 .

Згідно висновку судової комплексної вибухотехнічної експертизи та експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № 571/2014 від 19.05.2015 вилучені 21.10.2014 на місці злочину об`єкти дослідження є: фрагментами корпусу середньої прилипаючої міни СПМ; двома фрагментами підривача ВЗД-1М. На місці події мав місце вибух середньої прилипаючої міни СПМ з підривачем ВЗД-1М.

У січні 2015 року, точна дата органом досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_10 звернувся до раніше йому відомих ОСОБА_11 та іншої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з пропозицією здійснити пошук об`єкта для скоєння терористичного акту з метою привернення уваги суспільства та органів державної влади до подій, які відбуваються в зоні проведення АТО у східних регіонах України, створення тиску на органи державної влади задля їх схиляння до прийняття рішень відносно її зупинення, порушення графіків постачання сил АТО паливних матеріалів.

Реалізуючи пропозицію ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інша особа, підшукали об`єкт для проведення терористичного акту територію ТОВ «Харківрегіонгазу», що розташована за адресою: м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, на яку вони доставили ОСОБА_10 на автомобілі марки «ВАЗ», державний номер під час розслідування не встановлений, під керуванням іншої особи, для розроблення плану вчинення злочину.

Відповідно до спільно розробленого плану, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншою особою було вирішено здійснити постріл з реактивної штурмової гранати (РШГ-1) по ємностям з газом, належним ТОВ «Харківрегіонгаз».

Зазначену реактивну гранату, для вчинення терористичного акту, яка зберігалась за адресою: АДРЕСА_11 , ОСОБА_11 передала інша особа. У м. Харкові, ОСОБА_11 та інша особа модифікували РШГ-1, додавши таймер для затримки пострілу у часі.

На виконання узгодженого злочинного наміру, 11 січня 2015 року, у нічний час доби, точний час органом досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_10 на належному йому автомобілі марки «Chery Tiggo» д.н НОМЕР_1 , доставив ОСОБА_11 та іншу особу, а також модифіковану ними реактивну штурмову гранату РШГ-1, в район вул. Шаумяна в м. Харкові.

При цьому, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншій особі було достеменно відомо про те, що ними переміщується вказана вище зброя.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вчинення терористичного акту, ОСОБА_11 та інша особа, вийшли з автомобіля та пішки прослідували до місця вчинення злочину, де на відстані близько 300 метрів від ємностей з газом ТОВ «Харківрегіонгазу» встановили на заздалегідь зібрану ними саморобну триногу - РШГ-1, який поцілили у ємності з газом. При цьому, безпосередню активацію РШГ-1 для пострілу здійснив ОСОБА_11 , а інша особа у цей час робила відео-фіксацію пострілу.

Після вчинення пострілу з РШГ-1, який відбувся приблизно о 4 год., 11 січня 2015 року, та влучив у верхню частину фасадної стіни технічної будівлі ТОВ «Харківрегіонгазу», ОСОБА_11 та інша особа, разом повернулися до місця висадки, де їх очікував ОСОБА_10 , який на автомобілі марки «Chery Tiggo» д.н НОМЕР_1 вивіз їх з місця скоєння злочину. Постріл з РШГ-1 з незалежних від ОСОБА_11 та іншої особи умов, не влучив у ємність із газом, яка була визначена ціллю терористичної акції.

Згідно висновку судової комплексної вибухотехнічної експертизи та експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу НДЕКЦ при ГУ МВСУ в Харківській області № 88 від 06.11.2015р. встановлено, що об`єктами виявленими на місці злочину 11.01.2015 - території ТОВ «Харківрегіонгаз» та прилеглій території є: двигун реактивної гранати РШГ-1 та пусковий пристрій зі слідами продукту вибуху, що свідчить про проведення пострілу з нього. Двигун реактивної гранати та пусковий пристрій раніше становили одне ціле реактивну штурмову гранату РШГ-1, яка є стрілецькою зброєю одноразового використання.

Окрім того, в січні 2015 року, точна дата органом розслідування не встановлена, ОСОБА_10 від раніше йому відомих ОСОБА_11 та іншої особи, стало відомо про факт вчинення ними терористичного акту, з метою привернення уваги суспільства та органів державної влади до подій які відбуваються в зоні проведення АТО у східних регіонах України, створення тиску на органи державної влади задля їх схиляння до прийняття рішень відносно її зупинення, призупинення постачання сил АТО паливними матеріалами та пошкодження залізничних шляхів для порушення графіків постачання сил АТО технікою, живою силою та інше.

Так, йому стало відомо про те, що в січні 2015 року, ОСОБА_11 разом з іншою особою, підшукали об`єкт для проведення терористичного акту залізничну цистерну, яка знаходилась на станції «Шебелинка» у с. Андріївка, Балаклійського району, Харківської області.

На автомобілі марки «ВАЗ», державний номер під час розслідування не встановлений, під керуванням іншої особи, вони 16 січня 2015 року, прибули на станцію «Шебелинка». При цьому, для реалізації злочинного наміру інша особа передала ОСОБА_11 середню прилипаючу міну (СПМ), яка до того зберігалась ним за адресою: АДРЕСА_11 .

16 січня 2015 року, близько 21 - 15 год., точний час органом досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_11 встановив та активував СПМ на торцевій частині котла цистерни № НОМЕР_4 , що містила 55 тон бензину марки А-92.

В результаті вибуху міни була пошкоджена цистерна № 73046435 та виникла пожежа, що перейшла на цистерну № НОМЕР_5 , яка знаходилась неподалік. Відео-фіксацію вчиненого злочину здійснювала інша особа.

ОСОБА_10 , достовірно усвідомлюючи вчинення ОСОБА_11 та іншою особою особливо тяжкого злочину, передбаченого ст. 258 КК України, не повідомив про це відповідні правоохоронні органи.

Згідно висновку судової комплексної вибухотехнічної експертизи та експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу НДЕКЦ при ГУ МВСУ в Харківській області № 11/2015 від 25.04.2015 на місці події 16.01.2015 - станції «Шебелинка», відбувся вибух вибухового пристрою, ймовірно, корпусу прилипаючої (магнітної) міни СПМ. Пошкодження на залізничному вагоні-цистерні № 73046435 є слідами вибуху вибухового пристрою.

У січні 2015 року, точна дата органом розслідування не встановлена, ОСОБА_11 та інша особа, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, прийняли спільне рішення щодо вчинення терористичного акту, метою якого буде привернення уваги суспільства та органів державної влади до подій які відбуваються в зоні проведення АТО у східних регіонах України, створення тиску на органи державної влади для їх схиляння до прийняття рішень відносно її зупинення, призупинення постачання сил АТО паливними матеріалами та пошкодження залізничних шляхів для порушення графіків постачання сил АТО технікою, живою силою.

Реалізуючи свій злочинний намір, 16 січня 2015 року, переміщуючись на автомобілі під керуванням іншої особи, марки «ВАЗ», державний номер якого під час розслідування не встановлений, вони спільно здійснили пошук вірогідного об`єкту для підриву.

Таким чином, ними була визначена станція «Шебелинка» розташована у с. Андріївка, Балаклійського району, Харківської області, на якій вони разом помітили залізничний состав з нафтовими продуктами. На місці, ними був розроблений план, відповідно до якого, скориставшись нічним проміжком доби, вони мали встановити на одній з залізничних цистерн середню прилипаючу міну (СПМ) та підірвати її. Встановленням міни повинен був займатися ОСОБА_11 , а інша особа повинна була передати йому міну СПМ, яка в нього зберігалась за адресою: АДРЕСА_11 , доставити її та ОСОБА_11 до місця вчинення злочину, зробити відео-фіксацію злочину та вивезти ОСОБА_11 з місця події.

Реалізуючи свій спільний злочинний намір, 16 січня 2015 року, точний час органом досудового слідства не встановлений, ОСОБА_11 та інша особа, на автомобілі марки «ВАЗ» під керуванням останньої, прибули в район знаходження станції «Шебелинка», до місця розташування залізничних колій станції. При цьому, для реалізації злочинного наміру інша особа передала ОСОБА_11 середню прилипаючу міну (СПМ), яка до того в неї зберігалась за адресою: АДРЕСА_11 .

16 січня 2015 року, близько 21 -15 год., від місця зупинки автомобілю ОСОБА_11 із міною СПМ в пішому порядку прослідував у супроводі іншої особи до залізничних цистерн завантажених пальним, що були розміщені на десятій колії станції. На місці ОСОБА_11 встановив та активував міну СПМ на торцевій частині котла цистерни № НОМЕР_4 , що містила 55 тон бензину марки А-92. В результаті вибуху міни була пошкоджена цистерна № 73046435 та виникла пожежа, що перейшла на цистерну № НОМЕР_5 , яка знаходилась неподалік. Відео-фіксацію вчиненого злочину здійснювала інша особа.

Після встановлення міни, ОСОБА_11 та інша особа, відійшли на безпечну відстань від місця вибуху та після його вчинення, на автомобілі марки «ВАЗ» під керуванням іншої особи, з місця події зникли.

Про вчинений злочин ОСОБА_11 згодом, під час особистих спілкувань, повідомив ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .

Згідно висновку судової комплексної вибухотехнічної експертизи та експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу НДЕКЦ при ГУ МВСУ в Харківській області № 11/2015 від 25.04.2015р., на місці події 16.01.2015 - станції «Шебелинка», відбувся вибух вибухового пристрою, ймовірно, корпусу прилипаючої (магнітної) міни СПМ. Пошкодження на залізничному вагоні-цистерні № 73046435 є слідами вибуху вибухового пристрою.

Також, наприкінці лютого початку березня 2015 року, точна дата органом досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_10 , задля вчинення терористичного акту, вступив в злочинну змову з раніше йому відомими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншою особою, матеріали справи відносно якої виділені в окреме провадження, з метою привернення уваги суспільства та органів державної влади до подій, які відбуваються в зоні проведення АТО у східних регіонах України, створення тиску на органи державної влади задля їх схиляння до прийняття рішень відносно її зупинення, пошкодження залізничних шляхів для порушення графіків постачання сил АТО технікою, живою силою та ін.

Реалізуючи спільний з ОСОБА_10 злочинний умисел, ОСОБА_11 та інша особа підшукали об`єкт для скоєння терористичного акту залізничний міст через річку «Лопань», розташованому на залізничному перегоні «Новожаново Основа», розташований на території Жовтневого району м. Харкова.

Наприкінці лютого початку березня 2015 року, точна дата в ході розслідування не встановлена, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інша особа, виїхали в район мосту для розробки на місцевості плану скоєння злочину. Після його попереднього узгодження з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 додатково здійснив виїзд на місцевість разом з ОСОБА_12 для корегування злочинного плану.

При цьому ОСОБА_11 не доповів ОСОБА_10 детальний план скоєння злочину, який ним був остаточно дороблений разом з іншою особою.

Безпосередньо перед скоєнням злочину, ОСОБА_10 надав ОСОБА_11 детонатори та детонаційні шнури для використання їх під час підриву мосту.

Приблизно 30-31 березня 2015 року, точна дата органом досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_11 взяв зі свого арсеналу, який він створив наприкінці лютого - початку березня 2015 року, точна дата не встановлена, за адресою: АДРЕСА_12 , вибухівку пластид, з метою застосування у терористичному акті - підриву залізничного мосту через річку Лопань розташованому на залізничному перегоні «Новожаново Основа» (м.Харків, Жовтневий район).

31 березня 2015 року, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 та іншою особою, доставив вказану вибухівку на автомобілі марки «ВАЗ», державний номер якої не встановлений, під керуванням іншої особи в район вчинення злочину.

Вибухівку та інші прилади, для створення вибухового пристрою, забезпечив ОСОБА_11 .

У подальшому, виконуючи злочинний намір, 31 березня 2015 року, приблизно о 02 год., точний час органом досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на автомобілі марки «ВАЗ», державний номер якого під час розслідування не встановлений, під керуванням іншої особи, прибули у район знаходження залізничного мосту через річку «Лопань» на залізничному перегоні «Новожаново Основа».

Налагодженням вибухового пристрою - встановленням вибухівки (пластид), електродетонаторів, дротів та рації для дистанційного підриву, займався безпосередньо ОСОБА_11 . При цьому ОСОБА_12 здійснював відео-фіксацію злочину та за вказівкою ОСОБА_11 допоміг йому підняти на міст один з трьох брикетів з пластидом. Встановивши таким чином саморобний пристрій під залізничні колії на мосту, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відійшли на безпечну для себе відстань, при цьому не втрачаючи міст з поля свого зору.

При цьому, безпосередньо підрив мосту вчинив приблизно о 03 год., 31 березня 2015 року, у дистанційний спосіб ОСОБА_11 шляхом використання рації, налаштованої на одну хвилю з тією, що була закладена з вибухівку на мості. За результатом вибуху, були пошкоджені залізничні колії мосту.

Після вчинення вибуху ОСОБА_11 та ОСОБА_12 дійшли до заздалегідь визначеного місця в районі заводу ПАТ «Харківській коксовий завод» де їх зустріла на автомобілі марки «ВАЗ», державний номер якого під час розслідування не встановлений, інша особа, та вивезла їх з місця скоєння злочину.

Про підрив мосту ОСОБА_11 згодом повідомив ОСОБА_10 .

Згідно висновку судової комплексної вибухотехнічної експертизи та експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу НДЕКЦ при ГУ МВСУ в Харківській області № 94/2015 від 05.11.2015, на місці події залізничний міст через річку «Лопань», 31.03.2015 відбулися три вибухи, трьох вибухових пристроїв, що були поєднані у керовану систему, яка складалась з наступних елементів: трьох окремих зарядів вибухової речовини на основі гексогену масами 1,1 1,6 кг; не менше трьох засобів ініціювання вибуху, вірогідно, електричного типу; вірогідно, блоку радіокерування підривом (на основі рації чи мобільного телефону тощо); вірогідно, до складу вибухових пристроїв входив блок додаткового електричного живлення.

Також у березні 2015 року, точна дата органом розслідування не встановлена, ОСОБА_11 створив схованку з метою передачі іншим особам двох електродетонаторів ЕДП, запалювальної трубки ЗТП-300, шнуру до неї, підривного пристрою мінного підривача миттєвої дії МУВ-3, механічного запалювача до запалювальних трубок ЗТП- (50, 150, 300), фрагменту зосередженого заряду СЗ-6м.

Так, на вимогу невстановлених слідством осіб, ОСОБА_11 взяв зі свого арсеналу, який він створив наприкінці лютого - початку березня 2015 року за адресою: АДРЕСА_12 , два електродетонатори ЕДП, запалювальну трубку ЗТП-300, шнур до неї, підривний пристрій мінного підривача миттєвої дії МУВ-3, механічний запалювач до запалювальних трубок ЗТП- (50, 150, 300), фрагмент зосередженого заряду СЗ-6м та на автомобілі марки «ВАЗ», державний номер якого під час розслідування не встановлений, під керуванням ОСОБА_12 , приблизно у березні 2015 року доставив на заздалегідь вибране місце в районі ПАТ «Харківській коксовий завод», розташований на території Жовтневого району м. Харкова, на розі вулиць Карачівське шосе та Новожанівська.

На місці, у присутності ОСОБА_12 , заздалегідь не повідомивши остатнього про свої наміри, ОСОБА_11 заховав в одній з кімнат під стіною покинутої будівлі зазначені предмети. При цьому, вже після організації схованки, приблизно у березні 2015 року, точна дата органом розслідування не встановлена, ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_12 про те, що він заклав та з якою метою.

Предмети сховані у вказаній закладці були вилучені співробітниками УСБУ в Харківській області 23 березня 2015 року під час проведення огляду напівзруйнованої будівлі насосної станції ПАТ «Харківській коксовий завод» та відповідно до висновку судової комплексної вибухотехнічної експертизи та експертизи вибухових речовин НДЕКЦ при ГУ МВСУ в Харківській області № 87 від 06.11.2015 є: двома електродетонаторами ЕДП, які відносяться до засобів підриву та містять вибухові речовини; запалювальною трубкою ЗТП-300, яка містить вибухову речовину; шнуром до запалювальної трубки ЗТП-300, яка містить вибухову речовину; фрагментом зосередженого заряду СЗ-6м, який містить вибухову речовину та придатний до вибуху.

Окрім цього, у березні 2015 року, точна дата в ході розслідування не встановлена, ОСОБА_12 стало відомо щодо переміщення ОСОБА_11 вибухівки та її закладення у схованку з метою передачі іншим особам, матеріали справи відносно яких виділені в окреме провадження, що утворює склад тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України за ознаками носіння, зберігання та передача вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Так, на автомобілі марки «ВАЗ», державний номер якого під час розслідування не встановлений, під керуванням ОСОБА_12 , приблизно у березні 2015 року, точна дата в ході розслідування не встановлена, ОСОБА_11 доставив наявні в нього два електродетонатори ЕДП, запалювальну трубку ЗТП-300, підривний пристрій мінного підривача миттєвої дії МУВ-3, механічний запалювач до запалювальних трубок ЗТП- (50, 150, 300), фрагмент зосередженого заряду СЗ-6м, в район заводу ПАТ «Харківський коксовий завод» (м. Харків, Жовтневий район). На місці, у присутності ОСОБА_12 , заздалегідь не повідомивши остатнього про свої наміри, ОСОБА_11 приховав в одній з кімнат під стіною напівзруйнованої будівлі насосної станції ПАТ «Харківській коксовий завод» зазначені предмети.

Вказана закладка була вилучена співробітниками УСБУ в Харківській області 23 березня 2015 року, під час проведення огляду напівзруйнованої будівлі насосної станції ПАТ «Харківській коксовий завод».

Стосовно того, що саме було в закладці та з якою метою вона була зроблена, ОСОБА_11 згодом, у березні 2015 року, точна дата в ході розслідування не встановлена, повідомив ОСОБА_12 , який достовірно усвідомлюючи вчинення ОСОБА_11 тяжкого злочину, передбаченого ст. 263 КК України, не повідомив про це відповідні правоохоронні органи.

Відповідно до висновку судової комплексної вибухотехнічної експертизи та експертизи вибухових речовин НДЕКЦ при ГУ МВСУ в Харківській області № 87 від 06.11.2015 два електродетонатори ЕДП, відносяться до засобів підриву та містять вибухові речовини; запалювальна трубка ЗТП-300- містить вибухову речовину; шнур до запалювальної трубки ЗТП-300 - містить вибухову речовину; фрагмент зосередженого заряду СЗ-6м - містить вибухову речовину та придатний до вибуху.

Окрім цього, протягом 2014-2015 рр., точна дата органом розслідування не встановлена, в ході особистих зустрічей ОСОБА_11 розповів ОСОБА_12 відносно особливо тяжких злочинів, передбачених ст. 258 КК України, які вчинялись ним спільно з ОСОБА_10 та іншими встановленими та невстановленими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, з метою привернення уваги суспільства та органів державної влади до подій, які відбуваються в зоні проведення АТО у східних регіонах України, створення тиску на органи державної влади задля їх схиляння до прийняття рішень відносно її зупинення.

Так, ОСОБА_12 був обізнаний щодо вчинення пострілу 08 вересня 2014 року, з реактивного малогабаритного ручного вогнемету (МРО-А) по робочим кабінетам, розташованим на другому поверсі адміністративної будівлі Орджонікідзевського та ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_8 , який був здійснений особисто ОСОБА_10 ;

щодо вчинення ОСОБА_11 пострілу 26 вересня 2014 року, з малогабаритного реактивного вогнемету (МРО-А) по офісному приміщенню компанії «Outsourcing services group» за адресою: м. Харків, вул. Лебединська, 3, план здіснення якого розроблявся спільно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншою особою;

щодо підриву 21 жовтня 2014 року, міною СПМ залізничної платформи № 44167724 на станції «Залютіне» в м. Харкові. План терористичної акції розроблявся спільно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншою особою;

щодо пострілу 11 січня 2015 року, з РШГ-1 по будівлі ТОВ «Харківрегіонгаз» у м. Харкові, план вчинення якого розроблявся ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншою особою РШГ-1 надавався ОСОБА_10 , постріл вчинявся ОСОБА_11 та іншою особою, яка також здійснювала відео-фіксацію злочину;

щодо підриву міною СПМ 16 січня 2015 року, залізничної цистерни № 73046435 на станції «Шебелинка» в с. Андріївка Балаклійського району Харківської області, який був вчинений спільно ОСОБА_11 , який встановлював міну, іншою особою, яка надала СПМ та здійснювала відео-фіксацію злочину;

щодо замаху на вчинення пострілу з РПГ-22 по складським приміщенням ТОВ «Легіон», за адресою: АДРЕСА_13 , який робили спільно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а інша особа виступала в якості водія.

При цьому ОСОБА_12 , достовірно усвідомлюючи скоєння вказаних вище особливо тяжких злочинів ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та іншою особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, не повідомив про це відповідні правоохоронні органи.

Окрім того суд у вироку вказав, що стороною обвинувачення ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме: в тому, що він у серпні-вересні 2014 року, точна дата і час органом досудового розслідування не встановлені, за невстановлених слідством обставин, у невстановлених осіб, матеріали кримінального провадження відносно яких виділені в окреме провадження, неподалік від Золочівського району Харківської області, з метою подальшого використання у терористичній діяльності на території Харківського регіону, придбав та переміщав територією держави на належному йому автомобілі марки «Chery Tiggo» д.н НОМЕР_1 , без передбаченого законом дозволу, наступні предмети: огнемет МРО-А -1 шт.; 3 одиниці зосередженого заряду вибухової речовини «СЗ-6»; 4 корпуси гранат «Ф-1»; 6 відрізків вогнепровідного шнура «ОШП», детонуючий шнур марки «ДШВ», 60 механічних запалювачів до запалювальних трубок; 40 запалювальних трубок ЗТП 50; 20 запалювальних трубок ЗТП 150; 12 електродетонаторів миттєвої дії «ЕДП-р»; 23 капсуля-детонатора «КД-8А»; 4 підривача УЗРГМ/ УЗРГМ-2 до гранат; 24 гранатометних пострілів ВОГ-25 із підривачем «ВМГ-К»; 17 запалів МД5М; підривач сповільненої дії «ВЗД-6ч»; пристрій для одночасного підриву «ВУЗ-4»; пристрій для одночасного підриву «ВУЗ-8»; 2 запалювальні трубки ЗТП-300; 3 механічних підривача «МУВ»; механічний запалювач до запалювальних трубок; накольний пристрій підривача «МЭВ-72»; тубус з дротами з комплекту підривної машинки «ПМ-4»; 12 тротилових шашек; 2 заряда вибухової речовини «С3-4П»; підствольний гранатомет «ГП-25»; автомат АК-74 та гвинтівку СВД з набоями до них, які доставив та зберігав за адресою: АДРЕСА_7 .

31 травня 2015 року співробітниками УСБУ в Харківській області під час проведення огляду домівки за адресою: АДРЕСА_7 , вилучені предмети, які згідно висновку судово-балістичної експертизи НДЕКЦ при ГУ МВСУ в Харківській області № 266 від 24.07.2015р. є: автоматом «АК-74», калібру 5,45 мм., заводській номер НОМЕР_6 , 1984 року виготовлення з стандартним магазином к « НОМЕР_7 » - являє собою нарізну вогнепальну зброю; гвинтівкою «СВД» калібру 7,62 заводській номер НОМЕР_8 , 1992 року виготовлення, виробництва РФ - являє собою нарізну вогнепальну зброю, 479 шт. бойовими проміжними автоматичними патронами калібру 5,45 мм. - є боєприпасами, 134 шт. бойовими проміжними патронами калібру 7,62 мм. - є боєприпасами, 98 шт. бойовими гвинтівочними патронами калібру 7,62 мм - є боєприпасами,

Згідно висновку дактилоскопічних експертиз НДЕКЦ при ГУ МВСУ в Харківській області № 202 від 09.07.201р. та № 216 від 12.07.2015р. на поверхні рукоятки «СВД», вилученої 31.05.2015р. в ході огляду домівки за адресою: АДРЕСА_7 , виявлено та вилучено слід великого пальця правої руки ОСОБА_10 .

Згідно висновку судової комплексної дактилоскопічної та вибухотехнічної експертизи і експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу НДЕКЦ при ГУ МВСУ в Харківській області № 176 від 06.11.2015р., надані на дослідження предмети, вилучені 31.05.2015 у ході огляду домівки за адресою: АДРЕСА_7 є: огнеметом МРО-А- належить до категорії вогнепальної зброї одноразового використання, який споряджений боєприпасом (гранатою); 3 одиницями зосередженого заряду вибухової речовини «СЗ-6»; 4 корпусами ручних оборонних гранат «Ф-1»; 6 відрізками вогнепровідного шнура «ОШП», містить вибухову речовину метальної дії - динамітний порох; промислово виготовленим засобом підриву - детонуючим шнуром марки «ДШВ», містить бризантну вибухову речовину підвищеної потужності; 60 механічними запалювачами до запалювальних трубок; 40 запалювальними трубками ЗТП 50, містять вибухові речовини; 20 запалювальними трубками ЗТП 150, містять вибухові речовини; дванадцять електродетонаторів миттєвої дії «ЕДП-р», містять комбінований заряд вибухових речовин; 23 капсулями-детонатора «КД-8А», містять комбінований заряд вибухових речовин; 4 підривачами УЗРГМ/ УЗРГМ-2 до гранат, містять комбінований заряд вибухових речовин; 24 гранатометними пострілами ВОГ-25 із підривачем «ВМГ-К», відносяться до категорії боєприпасів; 17 запалами МД5М, містять комбінований заряд вибухової речовини; підривачем сповільненої дії «ВЗД-6ч»; пристрієм для одночасного підриву «ВУЗ-4»; пристрієм для одночасного підриву «ВУЗ-8»; 2 запалювальним трубками ЗТП-300; 3 механічними підривачами «МУВ»; механічним запалювачем до запалювальних трубок; накольним пристрієм підривача «МЭВ-72»; тубусом з дротами з комплекту підривної машинки «ПМ-4»; 12 зарядами вибухової речовини тротиловими шашками; 2 зарядами вибухової речовини «С3-4П»; предметом схожім на під ствольний гранатомет «ГП-25». При розміщенні запалів в корпусах гранати, вони утворюють боєприпаси.

Вказані дії ОСОБА_10 кваліфіковані органом досудового слідства за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.

Крім того стороною обвинувачення ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.32, ч.1 ст.263 КК України, а саме: в тому, що він, наприкінці грудня 2014 року приблизно о 09 год. 00 хв., точна дата та час не встановлені, спільно з ОСОБА_10 та іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, в районі с. Шестаково Вовчанського району Харківської області придбали в не встановлених слідством осіб, матеріали відносно них виділені в окреме провадження), серед іншого: 6 підривачей УЗРГМ (УЗРГМ-2) до ручних гранат; 2 електродетонаторами ЕДП; 6 промислово виготовленими запалами «МД-5М». 3 мінними підривачами миттєвої дії МУВ; 4 корпуса ручних оборонних гранат «Ф-1»; двома корпусами ручної осколкової гранати «РГ-42»; 2 засобами ініціювання «ВЗД-1М»; вибуховою речовиною бризантної дії пластичною вибуховою речовиною, типу ПВВ; 2 засобами ініціювання «ВЗД-144», два автомати АК-74 та набої до них.

При цьому, достовірно знаючи про передачу зброї, боєприпасів та вибухових речовин, ОСОБА_10 знаходився неподалік від вказаного місця, забезпечуючи контроль під`їзних шляхів до місця передачі, створюючи таким чином умови для їх безперешкодної передачі.

Відразу після придбання, вказана зброя, боєприпаси та вибухові речовини на автомобілі ОСОБА_14 марки «ВАЗ» (державний номер під час розслідування не встановлений), в якій разом з ОСОБА_14 слідував ОСОБА_11 , були переміщені на дачу ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_11 . При цьому, ОСОБА_10 супроводжував їх на власному автомобілі марки «Chery Tiggo» д.н. НОМЕР_1 з метою надання будь-якої допомоги у разі виникнення такої необхідності. На місці, зброя була перенесена ними з автомобіля ОСОБА_14 та прихована за вищевказаною адресою.

Наприкінці лютого - початку березня 2015 року (більш точна дата органом досудового розслідування не встановлена) зазначена зброя, боєприпаси та вибухові речовини, були переміщені ОСОБА_11 та зберігались за адресою: АДРЕСА_12 .

31.05.2015 вказані предмети були вилучені слідчими УСБУ в Харківській області під час проведення огляду домівки за адресою: АДРЕСА_12 .

За висновками судово-балістичної експертизи НДЕКЦ при ГУ МВСУ в Харківській області № 267 від 25.07.2015, надані на дослідження предмети, вилучені 31.05.2015 у ході огляду домівки за адресою: АДРЕСА_12 , є: автоматом «АК-74» калібру 5,45 мм заводській номер НОМЕР_9 , 1985 року виготовлення - являє собою нарізну вогнепальну зброю, автоматом «АКС-74» калібру 5,45 мм заводській номер НОМЕР_10 , 1983 року виготовлення - являє собою нарізну вогнепальну зброю, 180 шт. бойовими проміжними автоматичними патронами калібру 5,45 мм.

За висновками дактилоскопічних експертиз НДЕКЦ при ГУ МВСУ в Харківській області № 201 від 08.07.2015 та № 215 від 12.07.2015, на поверхні магазина до автомата, вилученого 31.05.2015 у ході огляду домівки за адресою: АДРЕСА_12 , виявлено та вилучено слід великого пальця лівої руки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

За висновками судової комплексної дактилоскопічної експертизи та вибухотехнічної експертизи і експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу НДЕКЦ при ГУ МВСУ в Харківській області № 175 від 06.11.2015, надані на дослідження предмети, вилучені 31.05.2015 у ході огляду домівки за адресою: АДРЕСА_12 , є: 6 підривачей УЗРГМ (УЗРГМ-2) до ручних гранат, містять комбінований заряд ініціюючої вибухової речовини; 2 електродетонаторами ЕДП, містять комбінований заряд ініціюючої вибухової речовини; 6 промислово виготовленими запалами «МД-5М», містять комбінований заряд ініціюючої вибухової речовини, 3 мінними підривачами миттєвої дії МУВ; 4 корпуса ручних оборонних гранат «Ф-1» , містять заряд бризантної вибухової речовини; 2 корпусами ручної осколкової гранати «РГ-42», містять заряд бризантної вибухової речовини; 2 засобами ініціювання «ВЗД-1М»; вибуховою речовиною бризантної дії пластичною вибуховою речовиною, типу ПВВ; 2 засобами ініціювання «ВЗД-144».

У наданому на дослідження вигляді, підривачі УЗРГМ (УЗРГМ-2), корпуси ручних оборонних гранат «Ф-1» та корпуси ручних осколкових гранат «РГ-42» до категорії боєприпасів не відносяться, але при їх штатному з`єднані, вони відповідно будуть являтися чотирма ручними оборонними гранатами «Ф-1» та двома ручними осколковими гранатами «РГ-42», які в свою чергу будуть відноситися до категорії боєприпасів, придатними для здійснення вибуху.

Вказані дії ОСОБА_11 кваліфіковані органом досудового слідства за ч.1 ст.32 ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання, придбання, передача вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, вчинені повторно.

За вказаними епізодами суд виправдав ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Суд вказав, що в судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_10 вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, а ОСОБА_11 за ч.1 ст.32, ч.1 ст.263 КК України за вказаними вище епізодами вилучення 31.05.2015 року, вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин та пристроїв, а тому останніх необхідно визнати невинуватими у пред`явленому обвинуваченні в цій частині та виправдати за недоведеністю винуватості.

При цьому суд визнав недопустимими протоколи огляду приміщень від 31.05.2015 року за адресами АДРЕСА_12 , а також будинку АДРЕСА_14 складені слідчим УСБУ в Харківській області, оскільки огляд житла проведений із суттєвими порушеннями прав і свобод людини, а також вимог передбачених ст.ст.233, 234, 237 КПК України, тобто без дозволу суду (слідчого судді)

Також суд визнав недопустимими висновки судових експертиз №/№ 202 від 09.07.2015р., 216 від 12.07.2015р., 176 від 06.11.2015р., 266 від 24.07.2015р., 201 від 08.07.2015р., 175 від 06.11.2015р., 215 від 12.07.2015р. та 267 від 25.07.2015р., оскільки вони є похідними від проведених оглядів.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить оскаржуваний вирок в частині визнання його винним, задоволення позовних вимог потерпілих, в частині стягнення судових витрат за проведення експертиз, конфіскації майна - скасувати, а кримінальне провадження закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_10 вказує, що судом допущені порушення матеріального права при ухваленні вироку.

Так, за ч.1 ст. 258, за ч.2 ст. 258, за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 258 КК України, йому призначене додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. Однак, зазначені епізоди згідно до тексту вироку, тексту обвинувального акту мали місце в період з 08.09.2014 року по 16.01.2015 року. В цей період КК України не передбачав додаткове покарання у вигляді конфіскації майна за ст. 258 КК України, а отже призначати таке додаткове покарання не можна.

По -друге, звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що вироком суду з нього та інших обвинувачених стягнуті судові витрати за проведення експертиз. При цьому, він та ОСОБА_11 , були виправдані за двома епізодами ч.1 ст. 263 КК України.

Однак за цими епізодами було проведено декілька судових експертиз, за які він як виправданий не повинен сплачувати судові витрати.

Зазначає що за епізодом ч.2 ст. 258 КК України (за епізодом терористичного акту у відношенні приватної юридичної установи розташованої на першому поверсі будинки АДРЕСА_9 .) є недоведеним і факт будь якого тиску з метою припинення недоведеної волонтерської діяльності зі сторони ОСОБА_10 .

Крім того, за цим епізодом не проводився моніторинг засобів зв`язку, не допитані свідки, не проведено дактилоскопічних експертиз. Слідчий експеримент проводився під психологічним тиском і цей факт не спростований стороною обвинувачення. При цьому,Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.02.2018 р. по справі №638/1692/17 увалено за необхідне проведення такої експертизи

Це, на думку апелянта, свідчить про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи

Щодо епізоду ч.1 ст. 258 КК України (за епізодом терористичного акту у відношенні Орджонікідзевського районного военкомату м. Харкова.)

Суд зробив висновок про те, що ОСОБА_10 мав умисел на вчинення саме терористичного акту. Однак, фактичними обставинами справи наявність цього умислу не встановлено.

Суд зробив висновок про наявність знаряддя злочину- МРО-А. При цьому, згідно до обвинувального акту вказане знаряддя злочину -МРО-А було взято з місця зберігання - Харківська область Золочівський район, залізнична станція Чіпели садове товариство «Альфа-2» 6.132. Однак з тексту Вироку вбачається, що за фактом зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин 31.05.2015 року за вказаною адресою обвинувачений був на підставі п.2 ч.1 ст. 373 КПК України виправданий. Таким чином, наявність факту зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин, у тому числі, і, МРО-А, за вказаною адресою, -не знайшло підтвердження в ході судового слідства по справі.

Суд зробив висновок про наявність тиску на органи державної влади для схиляння до прийняття рішення відносно зупинення АТО, при цьому, судом першої інстанції жодного органу державної влади , на який був нібито спрямований тиск по вправі не встановлено.

Крім того судом першої інстанції сукупністю доказів не доведено , що постріл здійснив саме ОСОБА_15

- -згідно до протоколу місця події, вбачається, що контейнер пострілу МРО-А знайшов експерт без присутності понятих.

З цього приводу експерт не був допитаний в судовому засіданні.

Будь-яких експертних досліджень щодо наявності на контейнері пострілу його слідів пальців рук проведено не було

Не було проведено по справі психологічної експертизи з питань наявності психологічного тиску при проведенні слідчого експерименту.

Щодо епізоду терористичного акту відносно ТОВ «Легіон» за адресою АДРЕСА_13 . зазначає що за фактом зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин 31.05.2015 року за адресою Харківська область Золочівський район, залізнична станція Чіпели садове товариство «Альфа-2» 6.132 він був на підставі п.2 ч1ст. 373 КПК України виправданий. Таким чином, наявність факту зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин, у тому числі, і, РПГ-22, за вказаною адресою, -не знайшло підтвердження в ході судового слідства по справі

Крім того, за цим епізодом неповнота судового розгляду виявилось в тому, що:

незрозуміло якими доказами керувався суд першої інстанції зробивши висновок про те, що саме ОСОБА_10 прийняв рішення та запланував здійснення терористичного акту у відношенні ТОВ «Легіон».

згідно до протоколу місця події , вбачається, що контейнер пострілу МРО-А знайшов експерт без присутності понятих. З цього приводу експерт не був допитаний в судовому засіданні.

Будь-яких експертних досліджень щодо наявності на РПГ-22 його слідів пальців рук проведено не було

Не було проведено по справі психологічної експертизи з питань наявності психологічного тиску при проведенні слідчого експерименту.

В вироку зазначено, що терористичний акт здійснювався з метою порушення графіків постачання сил АТО паливними матеріалами.

Однак, судом не встановлено існування такого графіку, цей графік судом не вивчався , не встановлено, чи мали відношення паливні матеріали ТОВ «Легіон» до графіку постачання паливних матеріалів силам АТО.

Щодо епізоду терористичного акту на залізничної станції «Залютине» звертає увагу на те що судом першої інстанції не зазначено у вироку на які саме органи державної влади здійснювався тиск за цим епізодом, з метою впливу на які саме рішення і дії органу державної влади цей теракт здійснювався. За цим епізодом взагалі не встановлено потерпілої сторони, не проведено товарознавчого дослідження для встановлення розміру майнової шкоди. Не встановлена належність тягача МТ-ЛБ-А.

Не встановлено, чи було це постачанням техніки для сил АТО, чи був порушений графік такого постачання, чи був цей ешелон включеним до графіку постачання техніки для сил АТО, не встановлено чи існував графік таких постачань взагалі. Крім того, за цим епізодом не проводився моніторинг засобів зв`язку, не допитані свідки, не проведено дактилоскопічних експертиз

Щодо епізоду терористичного акту відносно ТОВ «Харківрегіонгаз» зазначає що в об`єктивній стороні суд першої інстанції не вказує на ознаку - вплив на дії об`єднань громадян, юридичних осіб. При цьому ТОВ «Харківрегіонгаз»» є юридичною особою.

В об`єктивній стороні злочину суд першої інстанції не вказує які саме політичні погляди ОСОБА_10 існували до яких він нібито бажав привернути увагу громадськості і не зазначає чим саме наявність цих політичних поглядів доводиться. Також , звертаю увагу суду на те , що ТОВ «Харківрегіонгаз» не визнано потерпілим по справі. Прокуратура в обвинувальному акті зазначає, що дії за цим епізодом були спрямовані на зупинення, порушення графіків постачання силам АТО паливних матеріалів, однак, прокуратура не доводить до суду про факт існування графіку постачання паливних матеріалів для сил АТО, відносності газу в ємкості ТОВ «Харківрегіонгаз» до цього графіку постачання.

Посадові особи ЗСУ і ТОВ «Харківгазрегіон» не були допитані з цих питань а ні на досудовому слідстві , а ні в суді. Також, згідно до обвинувального акту ОСОБА_16 отримував вибухівку і вибухові пристрої від ОСОБА_17 за адресою АДРЕСА_11 .

Однак, ОСОБА_17 в судовому засіданні не допитаний. Від нього на адресу суду надійшла нотаріальна заява, в якої він вказує , що відмовляється від показів , які надавав на досудовому слідстві. Крім того, будь- яких доказів існування складу вибухівки за адресою АДРЕСА_11 , до суду не надано. Крім того, за цим епізодом не проводився моніторинг засобів зв`язку, не допитані свідки, не проведено дактилоскопічних експертиз.

Щодо епізоду терористичного акту на станції «Шебелінка» наголошує , що ПАТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» є юридичною особою.

Суд першої інстанції не зазначає на які саме рішення і дії органу державної влади цей теракт здійснювався.

Також, звертає увагу суду на те, що за цім епізодом недоведений саме факт вибуху. Доказ, який встановив факт вибуху,- висновок експерта № 11/2015 від 25.04.2015 р., не є допустимим доказом. Експерт ОСОБА_18 не попереджався за кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за ст. 384, 385 КК України. В відповідній графі відсутній його підпис. При цьому, саме експерт ОСОБА_18 має експертну спеціальність 5.5. (дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху). При таких обставинах, доказ ( зазначена експертиза) на який посилається суд першої інстанції за цим епізодом,- є недопустимим.

Також, звертає увагу на ст. 4 цього експертного висновку, на якій експерт проводячи візуальне дослідження наданого ілюстративного матеріалу встановлює наявність характерного запаху нафтопродуктів та води.

Наголошує що жодного відношення до цього епізоду він не має.

Щодо епізоду терористичного акту на перегоні «Новожаново-Основа» повідомляє про те що згідно до висновків вибухотехнічної експертизи № 94/2015 від 05.11.2015 р. були надані лише вірогідні висновки щодо існування засобів ініціювання вибуху,блоку радіо керування, блоку додаткового електричного живлення, а показання обвинуваченого ОСОБА_19 за цим епізодом також неможливо покласти в основу обвинувачення, так як ОСОБА_19 є обвинуваченим по справі, за дачу завідомо неправдивих показів не попереджався, та в свій захист він може надавати будь- які покази, з метою зменшення своєї відповідальності, перекладання своєї вини на іншу особу. Крім того, показання ОСОБА_11 про те що ніч на 31.03.2015 р. він провів в квартирі ОСОБА_19 ,- не спростовані іншими доказами по справі, в тому числі і моніторингом засобів зв`язку. Це також свідчить про неповноту досудового і судового слідства за цим епізодом

Крім того посадові особи ЗСУ і УКРЗАЛІЗНИЦІ не були допитані з цих питань а ні на досудовому слідстві , а ні в суді. Також графік постачання сил АТО технікою також не вивчався судом на стадії досудового слідства.

Крім того, в доповненнях до апеляційної скарги вказує, що суд не взяв до уваги той факт, що постанову слідчого військової прокуратури від 20.20.2017 року про закриття кримінального провадження розпочатого для перевірки заяв ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про застосування відносно них недозволених методів ведення досудового розслідування, було оскаржено до Дзержинського районного суду міста Харкова. Про даний факт сторона захисту неодноразово повідомляла суд першої інстанції.

Крім того вказує, що ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 13.04.2018 року (арк. 187 копія ухвали) було скасовано вказану вище постанову слідчого, а отже апелянт робить висновок, що заяви обвинувачених про застосування до них недозволених методів ведення досудового розслідування не спростований.

Також захисник вказує, що до обвинувачених належить застосувати положення ч.5 ст. 72 КК України на весь строк попереднього ув`язнення із розрахунку день за два, а не тільки до 20.06.2017 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить оскаржуваний вирок в частині визнання ОСОБА_11 винним та в частині задоволення позовних вимог потерпілих, в частині стягнення судових витрат за проведення експертиз, конфіскації майна - скасувати, а кримінальне провадження закрити.

Щодо епізоду ч.2 ст. 258 КК України (за епізодом терористичного акту у відношенні приватної юридичної установи розташованої на першому поверсі будинки АДРЕСА_9 .) зазначає, що за цим епізодом сторона обвинувачення, суд першої інстанції не вбачає і не інкримінує ОСОБА_11 таких ознак об`єктивної сторони ст. 258 КК України як є мета порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення, мети впливу на прийняття рішення, вчинення або не вчинення дій об`єднаннями громадян, юридичними особами.

При цьому, у вироку вказано, що терористичний акт був скоєний відносно саме приватної юридичної установи яка займалася збором гуманітарної допомоги для бійців АТО. Однак, факт того, що ця приватна юридична установа займалася волонтерською діяльністю та займалася збором гуманітарної допомоги для бійців АТО,- до суду не доведений. Потерпілий ОСОБА_20 не надав відповіді на питання щодо доказів заняття вказаної діяльністю, наявності чеків, транспортних накладних , інших документів, що підтверджують факти збору та передавання гуманітарної допомоги для бійців АТО. Також, потерпілим ОСОБА_20 не

надано до суду договору про провадження волонтерської діяльності який в випадку надання волонтерської допомоги ЗСУ є обов`язковим в силу вимог ч.1 ст. 9 ЗУ «Про волонтерську діяльність». Таким чином , факт здійснення волонтерської діяльності, здійснення волонтерської допомоги для сил АТО,- прокуратурою, судом першої інстанції не доведений.

При таких обставинах є недоведеним і факт будь якого тиску з метою припинення недоведеної волонтерської діяльності Головкова зі сторони ОСОБА_11 .

Крім того, на думку захисника, незрозуміло , якими саме доказами керувався суд першої інстанції, зробивші висновок про здійснення відео фіксації пострілу.

Щодо епізодів терористичного акту відносно ТОВ «Легіон» за адресою м. Харків вул. Драгомирівська, 38., терористичного акту на залізничної станції «Залютине», терористичного акту відносно ТОВ «Харківрегіонгаз», терористичного акту на станції «Шебелінка», терористичного акту на перегоні «Новожаново-Основа» вказує аналогічні доводи, зазначені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_10 .. Крім того зазначає, про недоведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні цих епізодів.

Щодо до епізоду зберігання зброї, бойових припасів та вибухових речовин в напівзруйнованої будівлі насосної станції ПАТ «Харківський коксовий завод» наголошує на тому, що за епізодом вилучення співробітниками СБУ вибухових речовин під час огляду напівзруйнованої будівлі насосної станції ПАТ «Харківський коксовий завод»,-

в матеріалах наданого суду кримінального провадження відсутня ухвала слідчого судді щодо надання дозволу на проведення огляду, обшуку напівзруйнованої будівлі насосної станції ПАТ «Харківський коксовий завод». При таких обставинах цей доказ також є недопустимим. Таким чином, проведення огляду напівзруйнованої будівлі насосної станції ПАТ «Харківський коксовий завод» здійснено з порушенням вимог ст. 62 Конституції України, ст. ст. 233, 237, 234,235, 84 КПК України.

Судом першої інстанції не було встановлено власника вказаної будівлі, посадові особи ПАТ «Харківський коксовий завод» з цього приводу не були встановлені і допитані в судовому засіданні.

Вказує на незаконність рішення суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_11 додаткового покарання конфіскації майна.

Крім того суд незаконно поклав на обвинуваченого судові витрати по епізодам за якими суд виправдав ОСОБА_11 . За таких обставин, апелянт вважає, що суду першої інстанції не були надані належні докази вчинення ОСОБА_11 будь - яких кримінальних правопорушень, вирок був ухвалений з порушенням норм матеріального і процесуального права, вбачається невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неповнота судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, потерпілого та представників потерпілого які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, обвинувачених ОСОБА_10 . ОСОБА_11 які допитувались під час апеляційного розгляду, та захисника ОСОБА_7 , який представляв інтереси обох обвинувачених, які підтримали апеляційні скарги сторони захисту, дослідивши матеріали провадження колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог, передбачених КПК України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 91 КПК України, окрім іншого у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 95 КПК України - суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Зазначених вимог суд першої інстанції дотримався.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 свою провину не визнали.

Зокрема обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, що змушений був визнати провину під час досудового слідства по справі під фізичним та психологічним тиском з боку оперативних працівників та слідчих УСБУ в Харківській області, якими справа та докази сфальсифіковані. До вказаних у висунутому обвинуваченні обставин він ніякого відношення не має, цивільні позови потерпілих та судові витрати не визнає.

Обвинувачений ОСОБА_11 надав суду показання, про те, що до вчинення злочинів він не причетний.

На стадії досудового розслідування вину визнавав внаслідок застосування до нього незаконних заходів психологічного та фізичного примусу з боку співробітників УСБУ в Харківській області.

При цьому жодних інших версії, які були б чіткі, конкретні, логічні, послідовні та при цьому не суперечили доказам, які є у матеріалах кримінального провадження доказам обвинувачені не висували.

Під час апеляційного розгляду обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в категоричній формі зазначили про те, що жодного відношення до кримінальних правопорушень стосовно яких їм висунуто обвинувачення вони не мають.

Таким чином, твердження апеляційних скарг сторони захисту про оспорювання висновків суду щодо мети вчинення терористичних актів з урахуванням позиції обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про те, що вони взагалі не брали у них участь є взаємовиключними.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вини у вчиненні кримінальних правопорушень згідно висунутого обвинувачення, в частині що визнана судом доведеною, вона підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, належно досліджених та оцінених судом за принципами всебічності, повноти та об`єктивності, зокрема:

показами потерпілих, свідків обвинувачення які в апеляційній скарзі не оспорюються, а також письмовими доказами:

-протоколом огляду місця події від 25.09.2014 будинку АДРЕСА_9 ;

- протоком огляду місцевості від 02.06.2015, за участю підозрюваного ОСОБА_11 , під час проведення якого останній у присутності захисника та понятих, за адресою: АДРЕСА_10 , вказав на місце де разом із ОСОБА_10 , наприкінці 2014 року залишили не відстріляні гранатомети РПГ-22, які були вилучені у кількості 2 шт.

-протоколом огляду місця події від 22.10.2014, території та колій станції ПЗ «Залютіне», під час проведення якого встановлено місце вибуху та пошкодження на військовому тягачі «МТ-ЛБ-АТ» № НОМЕР_11 , вилучена тканина із слідами вибухової дії;

-протоколами огляду місця події від 11.01.2015 зі схемою, а саме території та будівлі підприємства «Харківрегіонгаз» за адресою: м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, під час проведення яких зафіксовано обстановку на території, виявлено та вилучено пристрій схожий на гранатомет РПГ-1, встановлений напрямок пострілу, наявні пошкодження та виявлені сліди взуття.

-протоколом огляду місця події від 17.01.2015 року з фототаблицею, під час проведення якого зафіксовано обстановку на залізничний колії №10 станції ПЗ «Шебелінка», наявність воронки та встановлено пошкодження цистерни внаслідок вибуху, вилучені металеві уламки.

-протоколом огляду місця поді від 31.03.2015 року із фотофіксацією, під час проведення якого зафіксована обстановка на залізничному мості станції ПЗ «Новожаново», встановлено наявність трьох ворнок від вибухів, пошкодження полотна та вилучені фрагменти металу.

-протоколом огляду слідчим предметів від 23.03.2015 з фототаблицею, під час якого оглянуті предмети, схожі на виконавчі механізми, електродетонатори та запалювальну трубку.

Також у справі проведено ряд експертиз, з яких оспорюється лише висновок судової вибухотехнічної експертизи та експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу №11/2015 від 25.04.2015 з підстав відсутності у ньому підпису експерта щодо попередження його про кримінальну відповідальність, а також суперечливого висновку за результатами дослідження ілюстрованого матеріалу.

В той же час, під час розгляду даного провадження в суді першої інстанції сторона захисту не ініціювала питання про допит вказаного експерта в частині роз`яснення висновків експертизи, а також не порушувала питання про повторне дослідження названого доказу на стадії апеляційного розгляду.

Також у даному кримінальному провадженні були проведені слідчі експерименти, дані з яких визнані судом допустимими доказами, зокрема:

Під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_10 , хід якого відображений у відповідному протоколі від 30.06.2018р. із застосуванням відеофіксації, останній на місці подій, у присутності адвоката та понятих надав показання, що у лісі біля паркану колишньої військової частини у жовтні 2014 року, він разом з ОСОБА_11 , в канаві сховали два РПГ відразу після невдалої спроби зробити з них постріли по нафтовим терміналам. Також вказав на місце де ним та ОСОБА_11 були встановлені 2 РПГ, які були націлені в бік нафтової бази (бочки з паливом). Вказав місце, де він на початку осені 2014 року здійснив постріл по приміщенню військового комісаріату, а також на будівлю по АДРЕСА_9 , де ним було розроблено та підібрано об`єкт для акції, яку повинен був здійснити ОСОБА_11 .

Під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_10 зафіксованому у протоколі від 08.10.2015р. із застосуванням відеофіксації, останній на місцях подій, у присутності адвоката та понятих, надав показання куди він прибув разом з ОСОБА_11 на автомобілі під керуванням іншої особи наприкінці березня 2015 року, з метою планування підриву залізничного полотна мосту. Вказав місце, де на початку 2015 року він на власному автомобілі доставив ОСОБА_11 для здійснення пострілу в бік складів «Харківрегіонгазу» та вказав на місце де він разом з ОСОБА_11 встановлювали гранатомет з часовим механізмом і цілились в бік бочок з пальним, але вибух пролунав в повітрі.

Під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_10 зафіксованого у протоколі від 08.10.2015 із застосуванням відеофіксації, останній у присутності адвоката та понятих, на місці подій, надав показання про те, що у серпні-вересні 2014 року біля прикордонного знаку «УВАГА Державний кордон України № 1388» на власному автомобілі в обхід встановлених пунктів пропуску через державний кордон України прослідував з території РФ до території України зі зброєю, яку отримав на російській території та доставив до своєї дачі (садове товариство «Чіпели») та у вечірній час повернувся тим самим шляхом на власному автомобілі.

Під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_11 від 22.06.2015, із застосуванням відеофіксації, останній у присутності адвоката та понятих, показав місце та підтвердив обставини вчинення ним пострілу по цистернам на станції ПЗ «Шебелинка».

Під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_11 від 03.07.2015 із застосуванням відеофіксації, останній у присутності адвоката та понятих, показав місце та підтвердив обставини здійснення вибуху на території «Регіонтрансгазу». Також вказав на місце у лісі біля паркану колишньої військової частини, де у жовтні 2014 року, він разом з ОСОБА_10 в канаві сховали два РПГ, після невдалої спроби зробити з них постріли по нафтовим терміналам. Також вказав місце та підтвердив обставини вибуху на території нафтової бази. Вказав місце та пояснив про обставини того, як він разом з ОСОБА_10 на початку вересня 2014 року здійснили постріл по офісу розташованому в будинку АДРЕСА_9 . Вказав на місце та підтвердив обставини де він разом з ОСОБА_10 здійснили вибух на залізничному составі з вантажем тягачів «МТ-ЛБ», а також пояснив про обставини скоєння ним вибуху на залізничному мосту через річку «Лопань».

Під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_11 від 09.10.2015, із застосуванням відеофіксації, останній у присутності адвоката та понятих, вказав на місце в районі заводу «Коксохім» по вул. Новожанівська в м. Харкові, де на початку березня 2015 року він у присутності ОСОБА_21 зробив закладку вибухових речовин. Також вказав місце де в ніч на 31 березня 2015 року, він разом з ОСОБА_12 здійснили підрив залізничного мосту.

Під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_12 від 11.12.2015 року, із застосуванням відеофіксації, останній у присутності адвоката та понятих, показав місця в п. Безлюдівка Харківської області між залізничними станціями «Безлюдівка» та «Удянська» де в лютому 2015 року, ОСОБА_11 здійснив постріл по потягу та місце, з якого він проводив відеозйомку.

Також вказав на місце в районі заводу «Коксохім» по вул. Новожанівська в м. Харкові де на початку березня 2015 року, ОСОБА_11 у його присутності зробив закладку вибухових речовин, а також вказав місце де в ніч на 31 березня 2015 року ОСОБА_11 разом із ним здійснили підрив залізничного мосту.

Погоджуючись із висновком суду про допустимість названих доказів (протоколів слідчих експериментів) колегія суддів зазначає, що метою слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Якщо відомості повідомлено підозрюваним, обвинуваченим під час проведення процесуальних дій, то вони є складовим компонентом змісту документа як окремого процесуального джерела доказів, зокрема протоколу слідчого експерименту, де фіксуються його хід та результати.

За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком належна правова процедура проведення слідчого експерименту містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта, за його волею та вільним волевиявленням.

До системи таких гарантій належить також участь понятих, здійснення безперервного відеозапису слідчої дії як складові судового контролю за дотриманням засад кримінального провадження, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо.

Відповідно до нормативного змісту засади безпосередності (ст. 23 КПК) суд досліджує докази безпосередньо з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, де протокол слідчого експерименту є предметом оцінки суду за правилами, визначеними ст. 94 цього Кодексу. Отже, протокол слідчого експерименту після його оцінки судом із точки зору належності, допустимості й достовірності набуває значення судового доказу.

Той факт, що в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 змінили свої показання, не є підставою для визнання протоколів слідчих експериментів за їх участі недопустимими доказами, оскільки слідчий експеримент та показання є окремими процесуальними джерелами доказів.

Як вбачається з протоколів слідчих експериментів проведеного за участю ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на місці вчинення злочинів останні не лише розповідали про обставини їх вчинення але і демонстрували, окремі аспекти та деталі їх вчинення.

За таких обставин слідчі експерименти у справі проведені у формі відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а відтак не можуть трактуватись як такі, що посвідчують виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення.

Відтак висновок суду першої інстанції щодо їх допустимості є правильним.

Твердження обвинувачених в частині застосування до них недозволених методів ведення досудового розслідування, зокрема і під час проведення слідчих експериментів були спростовані судом першої інстанції, а обґрунтованість такого висновку підтверджено на стадії апеляційного розгляду.

Так судом першої інстанції констатовано що слідчі експерименти за участю підозрюваних ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , проводились слідчими УСБУ в Харківській області за участю захисників - адвокатів підозрюваних та понятих. Будь яких зауважень, скарг, під час проведення вказаних слідчих дій підозрюваними, їх захисниками, або понятими, не заявлено.

Як убачається з відеозаписів проведення слідчих експериментів, підозрювані ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , добровільно, без будь якого примусу з боку слідчих показували на місці та надавали пояснення з приводу вчинених ними дій.

Судом обґрунтовано критично оцінені пояснень наданих свідками сторони захисту щодо наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 , оскільки вони надані зацікавленими в результатах розгляду справи особами та їх знайомими.

Пояснення підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо здійснення на них під час досудового слідства, незаконних фізичного та психологічного тиску з боку слідчих також перевірені судом першої інстанції перевірялись судом.

Згідно наданих на запит суду відомостей з ІТТ №1 ГУ НПУ в Харківській області, 01.06.2015р., при прийомі в установу ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , останні скарг на стан здоров`я не висловлювали, тілесні ушкодження не зафіксовані.

Згідно наданої адміністрацією ДУ «ХУВП №27», на запит суду, медичної документації, ОСОБА_10 - 31.05.2015 року, а ОСОБА_11 та ОСОБА_12 01.06.2015р., були оглянуті лікарем терапевтом ХМКЛШНМД ім. проф. ОСОБА_22 , показань для госпіталізації немає.

При первісному огляді лікарями медичної частини ДУ «ХУВП №27», 03.06.2015р., ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , скарг на стан здоров`я не пред`являли, загальний стан здоров`я задовільний, тілесних ушкоджень не виявлено. Про застосування недозволених заходів фізичного або психічного примусу, не повідомляли.

Ухвалою суду від 22.05.2017 року, прокурору Харківської області надано доручення про проведення перевірки заяв обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про застосування відносно них недозволених методів ведення дізнання та досудового розслідування по кримінальному провадженню, шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Вказані вище відомості прокуратурою Харківської області 31.05.2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000514 за ознаками ч.2 ст.356 КК України та кримінальне провадження за підслідністю направлено до військової прокуратури Харківського гарнізону.

Постановою слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_23 від 20.10.2017 року кримінальне провадження № 0000514 від 31.05.2017р. за ознаками ч.2 ст.365 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю в діянні складу злочину.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.04.2018 року названа постанова скасована.

В подальшому постановою слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону від 05 вересня 2018 року знову закрито кримінальне провадження № 000514, внесеного до ЄРДР 31 травня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Ухвалою Дзержинський районний суду м.Харкова від 05 лютого 2020 року названа постанова скасована.

Постановою слідчого третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР розташованого у м. Полтаві від 25.09.2020 р. закрито кримінальне провадження № 0000514 від 31.05.2017 р.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 09 квітня 2021 року названа постанова також скасована.

Колегія суддів зауважує, що під час апеляційного розгляду судом апеляційної інстанції, стороні захисту були забезпечені усі можливості для реалізації своїх прав у межах кримінального процесуального закону.

Зокрема стороні захисту надавався час для підготовки скарг на названі вище постанови про закриття кримінального провадження у зв`язку із чим апеляційний розгляд неодноразово відкладався.

Між тим, під час судового засідання від 03.08.2021 року сторона захисту в особі захисника ОСОБА_7 , вважала за необхідне закінчити розгляд та перейти до судових дебатів.

Таким чином, колегія суддів, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності обмежується встановленими під час апеляційного розгляду документами наданими стороною захисту та підтвердження аргументів щодо застосування до обвинувачених недозволених методів ведення досудового розслідування, які зводились лише до факту застосування таких методів, без жодної конкретизації їх форми, констатує, що перевіркою доводів апеляційних скарг в цій частині таких фактів не встановлено.

Також автори апеляційних скарг посилаються на той факт, що зброя та вибухові пристрої, які згідно висунутого обвинувачення використовувались ОСОБА_10 та ОСОБА_11 для вчинення ряду терористичних актів зберігались за адресою: АДРЕСА_7 , про те за епізодами зберігання зброї та вибухових пристроїв за цією адресою ОСОБА_10 був цим же судом виправданий.

За таких обставин на думку авторів апеляційних скарги таке посилання суду на місце зберігання зброї та вибухових пристроїв суперечить його ж висновкам.

Колегія суддів вважає такі аргументи апеляційної скарги безпідставними.

Дійсно оскаржуваним вироком ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були виправдані за епізодами обвинувачення щодо зберігання зброї та вибухових пристроїв вилучених 31.05.2015 року адресою: АДРЕСА_7 , у ОСОБА_10 та

31.05.2015 за адресою: АДРЕСА_12 . У ОСОБА_11 .

Між тим предметом даних кримінальних правопорушень були зовсім інші зброя та вибухові пристрої, а не ті які використовувались ОСОБА_10 та ОСОБА_11 для вчинення терористичних актів.

Посилання в обох апеляційних скаргах на не проведення під час досудового розслідування органом досудового розслідування окремих дій, зокрема моніторингу засобів зв`язку обвинувачених, проведення дактилоскопічних експертиз, а на стадії судового розгляду не допиту певних свідків, експертів, проведення психологічних експертиз з питань наявності психологічного тиску при проведенні слідчих експериментів, а також невизнання певних доказів недопустимими є безпідставним, виходячи з наступного.

Так одними із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність та змагальність, які передбачають, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав та самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Таким чином, якщо сторона захисту вважала за необхідне проведення певних дій органом досудового розслідування, вона не була позбавлена можливості заявляти з цього приводу відповідні клопотання, оскаржувати дії (бездіяльність) органу досудового розслідування, ініціювати перед судом першої інстанції питання про допит свідків, експертів, призначення експертиз, тощо.

Між тим, з матеріалів провадження не вбачається що таке право стороною захисту було використано в об`ємі, в якому оспорюються висновки суду першої інстанції про доведеність висунутого обвинувачення.

Відповідно до ч.3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Норми частини 3 ст. 404 КПК України зобов`язують суд апеляційної інстанції провести повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, лише коли суд першої інстанції дослідив ці обставини неповно або з порушеннями.

Сама по собі незгода захисника та обвинуваченого із висновками суду, зробленими на підставі досліджених доказів, та вимога в апеляційній скарзі визнати їх недопустимими, не може бути безумовною підставою для повторного дослідження тих самих доказів апеляційним судом за відсутності обставин, передбачених ч. 3 ст. 404 КПК України.

Відтак необґрунтованим є посилання в апеляційній скарзі про не дослідження судом певних доказів як на підставу для скасування оскаржуваного судового рішення, а також не погодження з оцінкою судом досліджених доказів за умови не ініціювання в апеляційній скарзі питання щодо їх повторного дослідження.

Поряд з цим решта доводів апеляційних скарг є частково обґрунтованою, виходячи з наступного.

Як вбачається з оскаржуваного вироку ОСОБА_10 скоїв ряд кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 258 КК України та ч.2 ст. 15 ч.2 ст.258 КК України, а ОСОБА_24 передбачених ч.2 ст. 258 КК України та ч.2 ст. 15 ч.2 ст.258 КК України до 31.10.2014 року тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо невідворотності покарання за окремі злочини проти основ національної безпеки, громадської безпеки та корупційні злочини»

Згідно даного закону абзац другий частин першої третьої ст.. 258 КК України доповнено словами "з конфіскацією майна або без такої".

Відповідно до ч.2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

За таких обставин призначення обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за названими вище епізодами додаткового покарання у виді конфіскації майна не ґрунтується на законі, є безпідставним та підлягає виключенню з вироку.

Також, з матеріалів провадження вбачається, що судом визнано у якості недопустимих доказів висновки судових експертиз №/№ 202 від 09.07.2015р., 216 від 12.07.2015р., 176 від 06.11.2015р., 266 від 24.07.2015р., 201 від 08.07.2015р., 175 від 06.11.2015р., 215 від 12.07.2015р. та 267 від 25.07.2015р.

Дані експертизи були проведені в частині висунутого ОСОБА_10 та

ОСОБА_11 обвинувачення за епізодами вилучення вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин 31.05.2015 року.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В той же час, як вбачається з оскаржуваного вироку за названим епізодом ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були, на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдані за недоведеністю їх винуватості.

Між тим при ухваленні вироку судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат в цій частині.

За таких обставин, враховуючи виправдання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за епізодом вилучення вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин 31.05.2015 року, витрати на залучення експерта за даним епізодом належить віднести за рахунок держави.

Таким чином вирок суду у цій частині підлягає зміні.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду у справі №663/537/17 від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5ст. 72 КК України, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5ст.72КК України в редакції Закону № 838-VIIIв силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

За таких обставин ОСОБА_25 та ОСОБА_11 належить зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення починаючи з 31 травня 2015 року по 26 грудня 2019 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_12 належить зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення починаючи з 31 травня 2015 року по 20 грудня 2018 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та вважати його таким що повністю відбув призначене покарання.

Враховуючи, що ухвалою Харківського апеляційного суду від 26.12.2019 року ОСОБА_25 та ОСОБА_11 змінено запобіжний захід у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання, початок строку відбування покарання кожному з них належить рахувати з дня їх фактичного затримання.

Інших підстав для зміни або скасування оскаржуваного вироку під час апеляційного розгляду не встановлено.

Відтак в решті судове рішення є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 березня 2018 року відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку суду про призначення ОСОБА_10 додаткового покарання за ч.1 ст. 258 КК України у виді конфіскації майна, а також виключити вказівку суду про призначення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 додаткового покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 258 КК України у виді конфіскації майна.

Вважати ОСОБА_10 засудженим до покарання:

за ч.1 ст.263 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі;

ч.1 ст.258 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі;

за ч.2 ст.258 КК України у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч.2 ст.15, ч.2 ст.258 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі;

за ч.1 ст.396 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.258, ч.2 ст.258, ч.2 ст.15, ч.2 ст.258, ч.1 ст.396 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вважати ОСОБА_11 засудженим до покарання

за ч.1 ст.263 КК України у виді 6 (шість) років позбавлення волі;

за ч.2 ст.258 КК України у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч.2 ст.15, ч.2 ст.258 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.258, ч.2 ст.15, ч.2 ст.258 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення починаючи з 31 травня 2015 року по 26 грудня 2019 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення починаючи з 31 травня 2015 року по 26 грудня 2019 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення починаючи з 31 травня 2015 року по 20 грудня 2018 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 таким що повністю відбув призначене покарання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 рахувати з дня їх фактичного затримання.

Судові витрати за проведення експертиз ХНДЕКЦ - № 202 від 09.07.2015р. 491 грн. 04 коп., №216 від 12.07.2015р. 491 грн. 04 коп., № 176 від 06.11.2015р. 8771 грн. 35 коп., №266 від 24.07.2015р. 4608 грн., № 201 від 08.07.2015р. 491 грн. 04 коп., №175 від 06.11.2015р. 4431 грн. 84 коп., № 215 від 12.07.2015р 491 грн. 04 коп.. та 267 від 25.07.2015р 4608 грн., а всього на загальну суму 24383 грн. 35 коп. віднести на рахунок держави.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали оголосити о 16-00 годині 09 серпня 2021 року.

Головуючий суддя

Судді