Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/216/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 382 (176-4) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2021 року. Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 липня 2019 року, яким:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Драбівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, українця, громадянина України, завідувача кафедри економіки обліку і оподаткування Східноевропейського університету, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України та виправдано за ч.3 ст.382 КК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу цього кримінального правопорушення, а також вирішено питання щодо речових доказів,
за участі сторін кримінального провадження:
- прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,
- обвинуваченого ОСОБА_7 ,
- захисника ОСОБА_9 ,
ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався в тому, що він вчинив активні протиправні дії, по перешкоджанню виконання рішення суду з метою недопущення витребування з його незаконного володіння земельної ділянки на користь територіальної громади м. Черкаси в особі Черкаської міської ради.
Так, 06.12.2013 прокуратурою Черкаської області до апеляційного суду Черкаської області подано скаргу на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.11.2013 по справі №22-ц/793/4/15 за позовом прокурора м. Черкаси до Черкаської міської ради, ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , треті особи: Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області, Державна інспекція сільського господарства в Черкаській області, про визнання незаконним і скасування рішення Черкаської міської ради від 24.03.2006 № 9-279 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність ( ОСОБА_11 та інші)», визнання недійсним державного акта серії ЯЗ №043584 від 23.03.2009 на право власності на землю та витребування майна з чужого незаконного володіння. ОСОБА_7 , отримавши 25.01.2014 примірник апеляційної скарги, 03.02.2014 подав до апеляційного суду Черкаської області відзив на апеляційну скаргу прокурора Черкаської області, в якій просив суд апеляційної інстанції залишити в силі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.11.2013, а апеляційну скаргу прокуратури Черкаської області відхилити, тобто був обізнаним про початок апеляційного провадження в справі №22-ц/793/4/15.
В подальшому, апеляційним судом Черкаської області у вказаній справі 19.02.2015 винесено рішення, котре набуло чинності на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.07.2015, згідно якого, визнано незаконним і скасовано рішення Черкаської міської ради від 24.03.2006 №9-279 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність ( ОСОБА_11 та інші)» та витребувано із незаконного володіння ОСОБА_7 земельну ділянку, площею 1000 м2, яка розташована в АДРЕСА_2 , з кадастровим номером - -02-009-0016 на користь територіальної громади м. Черкаси в особі Черкаської міської ради. ОСОБА_7 , будучи обізнаним про залишення в силі рішення апеляційного суду Черкаської області від 19.02.2015, про що був сповіщений юристом ОСОБА_12 , котра представляла інтереси останнього згідно нотаріально посвідченої довіреності, та, отримавши 02.03.2015 від неї на власну електрону пошту скановану його копію, умисно, з метою перешкоджання виконанню рішення апеляційного суду Черкаської області від 19.02.2015 в частині витребування з його незаконного володіння земельної ділянки на користь територіальної громади м. Черкаси в особі Черкаської міської ради, 28.08.2015 уклав договір дарування вищевказаної земельної ділянки, згідно якого безоплатно передав у власність ОСОБА_13 , який являється його сином, земельну ділянку, площею 1000 м2, яка розташована в АДРЕСА_2 , з кадастровим номером - -02-009-0016 та нормативною грошовою оцінкою 344 950 грн., зазначивши в п.8 вказаного договору, що дарувальник передав у власність обдаровуваного вищевказану земельну ділянку, вільну від будь-яких майнових прав і претензій осіб, про які в момент складання договору дарувальник і обдарований не знати не могли, хоча на момент укладення вказаного договору ОСОБА_7 був обізнаним із рішенням апеляційного суду Черкаської області від 19.02.2015 року, та своїми діями спричинив істотну шкоду охоронюваним законом громадським інтересам на суму 344 950 гривень.
Вказані дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.382 КК України, як умисне перешкоджання виконанню рішення суду, що набрало законної сили, яке заподіяло істотної шкоди охоронюваним законом громадським інтересам.
За наслідками розгляду справи суд першої інстанції визнав ОСОБА_7 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України та виправдав за ч.3 ст.382 КК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу цього кримінального правопорушення.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 через невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильність застосування судом закону України про кримінальну відповідальність. Просить ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим за ч.3 ст.382 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на 3 роки з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк 1 рік, та на підставі ст.75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, поклавши обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом передчасно винесено щодо ОСОБА_7 виправдувальний вирок, який не ґрунтується на нормах кримінального та кримінально процесуального закону, докази обвинувачення оцінені не вірно.
Звертає увагу на те, що ухвала ВССУ, якою залишено рішення Апеляційного суду Черкаської області від 23.07.2015 без змін, винесена 23.07.2015, а договір дарування ОСОБА_7 укладений 28.08.2015, при цьому, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.
З огляду на наведене на думку прокурора ОСОБА_7 своїми умисними активними діями укладанням договору дарування, внаслідок якого з його володіння вибуло майно, яке за рішенням суду апеляційної інстанції від 23.07.2015 має бути витребуване на користь територіальної громади м. Черкаси в особі Черкаської міської ради, перешкодив органу прокуратури виконати свої повноваження, оскільки строк для пред`явлення виконавчого листа ще не збіг, а спірна земельна ділянка у володінні ОСОБА_7 відсутня, а отже втрачена можливість її витребування, чим завдана істотна шкода охоронюваним законом громадським інтересам на суму вартості земельної ділянки.
Щодо відсутності будь яких зобов`язань у ОСОБА_7 за рішенням суду апеляційної інстанції, прокурор зазначає, що в п. 8 договору дарування від 28.08.2015 зазначено, що дарувальник передав у власність обдарованого земельну ділянку, вільну від будь-яких майнових прав і претензій осіб, про які в момент складання договору дарувальник і обдарований не знати не могли. Зокрема, ОСОБА_7 був обізнаний з рішенням від 19.02.2015, що підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , яка пояснила, що всі рішення приймала за погодженням з обвинуваченим, в тому числі узгоджувала з ним подачу касаційної скарги за що особисто ОСОБА_7 сплачено судовий збір. Тому, при посвідченні відповідного договору дарування, обвинувачений був зобов`язаний повідомити нотаріуса про майнові права та претензії на предмет договору земельну ділянку та утриматися від вчинення щодо неї будь-яких дій, що мало б наслідком відмову у посвідченні договору.
В поданих запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора посилаючись на те, що скарга є необґрунтована, а рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, обвинуваченого та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, з наступних підстав.

Дослідженими під час судового розгляду справи судом першої інстанції матеріалами кримінального провадження було встановлено наступне.
У судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення не визнав та надав пояснення своєї непричетності до скоєного. По обставинах справи судом були допитані в якості свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_12 . Також на підтвердженні позиції обвинувачення судом були оголошені та досліджені в судовому засіданні письмові матеріали справи, а саме:
- дані протоколу огляду предмету від 17.03.2017 р., проведеного ст. слідчим ОСОБА_15 , де під час огляду виявлено, що предметом огляду є фотозображення електронної скриньки ОСОБА_12 , які остання долучила до протоколу допиту від 17.03.2017 р., та стосуються її переписки з ОСОБА_7 . Зображення на 13 аркушах (а.с. 91, т. 1);
- копії роздрукованих скріншотів з електронної пошти ОСОБА_7 щодо переписки з ОСОБА_16 (а.с. 92-105, т.1);
- копія квитанції про сплату судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду, сплачено ОСОБА_7 (а.с. 106, т. 1);
- копію рішення Апеляційного суду Черкаської області від 19.02.2015 р., яким визнано незаконним та вирішено скасувати рішення Черкаської міської ради від 24.03.2006 року № 9-279 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність ( ОСОБА_11 та інші)» в частині безоплатної передачі громадянину ОСОБА_17 земельної ділянки площею 1000, 0 кв. м. по АДРЕСА_2 , та вирішено витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_7 земельну ділянку площею 1000, 0 кв. м., яка розташована по АДРЕСА_3 (а.с. 107-118, т. 1);
- дані постанови про визнання предметів речовими доказами та приєднання речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 17 березня 2017 року, в якій ст. слідчим Черкаського відділу поліції ОСОБА_15 ухвалено рішення про визнання речовими доказами фотозображення електронної скриньки ОСОБА_12 , які остання долучила до протоколу допиту від 17.03.2017 року та які стосуються переписки з ОСОБА_7 на 13 аркушах (а.с. 119, т. 1);
- договір дарування земельної ділянки від 28.08.2015 року, в якому указано, що ОСОБА_7 подарував у власність земельну ділянку площею 0,1000 га ОСОБА_13 , яка розташована по АДРЕСА_4 (а.с. 120, т. 1);
- копію державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на ім`я ОСОБА_7 , серія ЯЗ № 043584, де вказано що на підставі договору купівлі-продажу від 18.03.2009 р. № 844 ОСОБА_7 є власником земельної ділянки площею 1000,0 кв.м. по АДРЕСА_2 (а.с. 121, т. 1);
- копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.10.2013 року, де вказано що об`єктом реєстрації нерухомого майна є земельна ділянка по АДРЕСА_4 , що належить на праві власності ОСОБА_7 , площею 0,1 га (а.с. 122, т. 1);
- копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 26.08.2015 року, в якому указано, що земельна ділянка площею 1000,0 кв. м, розташована по АДРЕСА_2 , була зареєстрована управлінням Держкомзему у м. Черкаси 23.03.2009 року на праві приватної власності на ім`я ОСОБА_7 (а.с. 124-125, т. 1);
- копію витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_7 , складає 344 950, 00 грн. (а.с. 126 т. 1);
- копію заяви, завіреної нотаріально, від ОСОБА_18 , яка надала згоду її чоловікові ОСОБА_7 на дарування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована по АДРЕСА_4 (а.с. 127, т. 1);
- копію витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 109497299, в якому указано, що обтяження по земельній ділянці з кадастровим номером :02:009:0016 відсутні (а.с. 132-134, т. 1);
- копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо належності земельних ділянок ОСОБА_7 (а.с. 136-140, т. 1);
- копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.08.2015 р., згідно з яким власником земельної ділянки по АДРЕСА_4 є ОСОБА_13 на підставі договору дарування (а.с. 141, т. 1);
- дані протоколу огляду предмету від 17.03.2017 р., в якому вказано, що предметом огляду є документи, отримані в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів по ухвалі слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.03.2017 року, а саме: оригінал договору дарування земельної ділянки № 508 від 28.08.2015 р.; засвідчені «згідно з оригіналом» фотокопії державного акту на право власності на земельну ділянку; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права № 10808745 від 14.10.2013 р.; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-015 від 26.08.2015 р.; витяг № 1093 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки; заява ОСОБА_18 про згоду на дарування житлового будинку та земельної ділянки № 504 від 28.08.2015 р.; фотокопія договору дарування житлового будинку за № 505 від 28.08.2015 р.; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 42946211 від 28.08.2015 р.; витяг за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження № 109496633 від 28.08.2015 р.; витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 109497299 від 28.08.2015 р.; витяг за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження № 109497963 від 28.08.2015 р.; витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 109498208 від 28.08.2015 р.; інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав № 42947504 від 28.08.2015 р.; квитанції № 82 від 28.08.2015 р., № 83 від 28.08.2015 р.; інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 109497963 від 28.08.2015 р.; витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави № 47735613 від 28.08.2015 р.; паспорт ОСОБА_7 серії НОМЕР_1 ; довідка ІПН ОСОБА_7 ; паспорт ОСОБА_13 серії НОМЕР_2 ; довідка ІПН ОСОБА_13 ; паспорт ОСОБА_18 серії НОМЕР_3 ; свідоцтво про народження ОСОБА_13 НОМЕР_4 ; свідоцтво про укладення шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_18 ; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 42958241 від 28.08.2015 р. (а.с. 142-144, т. 1);
- дані постанови про визнання предметів речовими доказами та приєднання речових доказів до матеріалів провадження від 17.03.2017 р., в якій зазначено, що вирішено визнати речовими доказами у кримінальному провадженні оригінал договору дарування земельної ділянки від 28.08.2015 р. № 508 (а.с. 145, т. 1);
- дані протоколу огляду предмету від 17.03.2017 р., де предметом огляду є фотозображення електронної скриньки ОСОБА_19 , яке остання долучила до протоколу допиту від 15.03.2017 р., про направлення на електронну скриньку ОСОБА_7 касаційної скарги. Електронний лист датований 22.04.2014 р. (а.с. 146-147, т. 1);
- копію касаційної скарги на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 10.04.2014 року (а.с. 148-150, т. 1);
- дані постанови про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 17.03.2017 р., в якій вирішено визнати речовими доказами фотозображення електронної скриньки ОСОБА_19 , яке остання долучила до протоколу допиту від 15.03.2017 р., про направлення на електронну скриньку ОСОБА_7 касаційної скарги (а.с. 151, т. 1);
- опис документів і речей, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, складений від 16.03.2017 р., в якому зазначено про вилучення 23 найменувань документів на 30 аркушах у нотаріуса ОСОБА_14 (а.с. 152-154, т. 1);
- акт вилучення оригіналу та копій документів справи від 16.03.2017 р., згідно з яким нотаріус ОСОБА_14 передав ст. о/у відділення кримінальної поліції Черкаського ВП ОСОБА_20 документи, які відповідають документам у протоколі огляду предмету від 17.03.2017 р. (а.с. 155, т. 1);
- дані протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 16.03.2017 р., згідно з яким здійснювався огляд та ознайомлення в кабінеті нотаріуса ОСОБА_14 з документами нотаріальної справи та договором дарування земельної ділянки від 28.08.2015 р. № 508, та встановлено, що документи, які стосуються земельної ділянки, знаходяться у справі № 02-02 том 2 «Договори відчуження земельних ділянок та документи, на підставі яких вони посвідчувалися». Згідно з ухвалою суду від 02.03.2017 р. вилучено завірені копії нотаріальної справи згідно з описом (а.с. 156-157, т. 1);
- дані протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 23.02.2017 р., згідно з яким старший слідчий ОСОБА_15 в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси в присутності завідувача архіву ОСОБА_21 шляхом зняття фотокопій на цифровий фотоапарат ознайомилася з матеріалами цивільної справи № 712/11272/13-ц (а.с. 158-159, т. 1);
- опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 23.02.2017 р., а саме фотокопії: заяви до Апеляційного суду Черкаської області від 09.04.2014 р. відповідача ОСОБА_22 , розписку № 22ц-370 від ОСОБА_22 , розписку від ОСОБА_23 , конверт на ім`я ОСОБА_22 , заяву до Апеляційного суду Черкаської області від 31.01.2014 р. ОСОБА_22 , заяву до Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.11.2013 р. ОСОБА_22 , конверт на ім`я ОСОБА_22 , супровідний лист № 4159/15 від 02.03.2015 р.; договір купівлі продажу земельної ділянки від 18.03.2009 р., посвідчений нотаріусом ОСОБА_24 ; довіреність про представництво інтересів ОСОБА_7 ОСОБА_12 , супровідний лист № 05/3-1905 вих. 13 від 06.12.13 р., апеляційну скаргу, супровідний лист № 773/14 від 20.01.14 р., рекомендоване повідомлення ОСОБА_7 , відзив на апеляційну скаргу прокурора Черкаської області (а.с. 160, т. 1);
- копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.03.2009 року, згідно з яким ОСОБА_17 продав земельну ділянку по АДРЕСА_2 площею 1000,0 кв. м ОСОБА_7 (а.с. 161-163, т. 1);
- копія довіреності на ім`я ОСОБА_12 , яку надав ОСОБА_7 для представлення його інтересів (а.с. 164, т. 1);
- копії документів апеляційної справи, зокрема супровідний про розгляд справи, повідомлення про отримання судової повістки, відзив на апеляційну скаргу прокурора (а.с. 165-169, т. 1);
- дані протоколу огляду предмету від 25.02.2017 р., згідно з яким предметом огляду є документи в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів, а саме роздруковані фотокопії матеріалів цивільної справи № 712/11272/13-ц; заява до Апеляційного суду Черкаської області від 09.04.2014 р. відповідача ОСОБА_22 , розписка № 22ц-370 від ОСОБА_22 , розписка від ОСОБА_23 , конверт на ім`я ОСОБА_22 , заява до Апеляційного суду Черкаської області від 31.01.2014 р. ОСОБА_22 , заява до Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.11.2013 р. ОСОБА_22 , зображення конверту на ім`я ОСОБА_22 , супровідний лист № 4159/15 від 02.03.2015 р.; договір купівлі продажу земельної ділянки від 18.03.2009 р., посвідчений нотаріусом ОСОБА_24 ; довіреність про представництво інтересів ОСОБА_7 представником ОСОБА_12 , супровідний лист № 05/3-1905 вих. 13 від 06.12.13 р., апеляційну скаргу, супровідний лист № 773/14 від 20.01.14 р, рекомендоване повідомлення ОСОБА_7 , відзив на апеляційну скаргу прокурора Черкаської області (а.с. 170-171, т. 1);
- дані постанови про визнання предметів речовими доказами та приєднання речових доказів до матеріалів кримінального провадження, згідно з якою визнано речовими доказами у кримінальному провадженні роздруковані фотокопії матеріалів цивільної справи 712/11272/13-ц, а саме: заяву до Апеляційного суду Черкаської області від 09.04.2014 р. відповідача ОСОБА_22 , розписку № 22ц-370 від ОСОБА_22 , розписку від ОСОБА_23 , конверт на ім`я ОСОБА_22 , заяву до Апеляційного суду Черкаської області від 31.01.2014 р. ОСОБА_22 , заяву до Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.11.2013 р. ОСОБА_22 , конверт на ім`я ОСОБА_22 , супровідний лист № 4159/15 від 02.03.2015 р.; договір купівлі продажу земельної ділянки від 18.03.2009 р., посвідчений нотаріусом ОСОБА_24 ; довіреність про представництво інтересів ОСОБА_7 представником ОСОБА_12 , супровідний лист № 05/3-1905 вих. 13 від 06.12.13 р., апеляційну скаргу, супровідний лист № 773/14 від 20.01.14 р., рекомендоване повідомлення ОСОБА_7 , відзив на апеляційну скаргу прокурора Черкаської області (а.с. 172-173, т.1);
- супровідний лист від 28.03.2017 р. № 584-9/1 про направлення матеріалів виконаного доручення № 584-д від 07.03.2017 р. на 33 арк. в 1 примірнику для слідчого ОСОБА_15 (а.с. 24, т. 2);
- лист про надання інформації від 07.02.2017 р. № 141-36/1386, в якому указується, що виконавчий документ № 22-ц/793/4/15, виданий Соснівським районним судом, в Центральному відділі ДВС станом на 06.02.2017 р. не знайдено (а.с. 18, т. 2).
Допитавши обвинуваченого, свідків, дослідивши надані докази суд дійшов висновку про те, що надані суду та дослідженні під час судового розгляду докази не містять в собі свідчень про вчинення ОСОБА_7 умисних дій, направлених на перешкоджанню виконання рішення суду. Пред`явлене обвинувачення ґрунтується лише на припущеннях сторони обвинувачення, жодного прямого доказу причетності обвинуваченого ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого правопорушення не надано.
За таких обставин суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме - верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_7 злочину відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.382 КК України.
Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності в межах пред`явленого обвинувачення, суд дійшов до переконання про недоведеність пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 передбаченого ч.3 ст.382 КК України, а тому ОСОБА_7 необхідно визнати невинуватим та виправдати на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу цього кримінального правопорушення (злочину).
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Ст. 94 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Оцінка доказів полягає у тому, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження оцінює кожний доказ окремо та в сукупності. Крім того, оцінка доказів передбачає аналіз його змісту або відомостей, які містяться у ньому шляхом зіставлення зі змістом інших доказів на предмет, чи узгоджуються вони між собою чи ні.
Суд зобов`язаний мотивувати прийняте рішення, а саме обґрунтувати свої висновки у кримінальному провадженні, аргументувати свою позицію та переконливо довести, чому одні докази покладені в його основу, а інші відкинуті або не враховані. За наявності суперечливих доказів суд повинен проаналізувати їх, навести мотиви свого рішення.
До того ж, відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.
Ухвалюючи виправдувальний вирок відносно ОСОБА_7 суд вказаних вимог закону дотримався не в повній мірі.
Так із мотивувальної частини оскаржуваного вироку вбачається, що в ньому зазначені показання обвинуваченого, свідків та перелік досліджених письмових доказів.
Однак суд першої інстанції не надав відповідної оцінки показанням свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 в підтвердження невинуватості дій обвинуваченого, також не надав оцінки кожному наданому стороною обвинуваченого та прийнятого судом дослідженому письмовому доказу з цього приводу у відповідності до вимог ст.94 КПК Украї
Отже судом, при ухваленні вироку щодо ОСОБА_7 ,відповідно до вимог ст.94 КПК України, не було надано оцінки кожному доказу по справі як окремо так і в їх сукупності, а також не наведено мотиви та підстави прийняття одних доказів та не прийняття інших. Суд першої інстанції не аргументував свою позицію та переконливо не довів, чому вказані вище надані стороною обвинувачення ряд доказів не можуть бути враховані при ухваленні вироку.
Зазначене призвело до неповноти судового розгляду справи, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Крім того, відповідно пунктів 1,2,3 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.
Із мотивувальної частини оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_7 злочину, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.382 КК України. Але в порушення п.3 ч.1 ст.284 КПК України, суд не навів мотивів щодо неможливості встановлення достатніх доказів для доведення винуватості обвинуваченого в суді та вичерпаних можливості їх отримання.
Однак в резолютивній частині вироку суд виправдовує ОСОБА_7 за ч.3 ст.382 КК України, у зв`язку з відсутністю в його діянні складу цього кримінального правопорушення.
Враховуючи зазначене апеляційний суд дійшов переконливого висновку про те, що суд першої інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, які відповідно до ч.1 ст.412 КПК України є істотними та такими, що перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.
Значення загальних засад полягає в тому, що вони мають вищий ступінь нормативності, є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та для подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.
Не дотримання судом першої інстанції вимог ст.94 КПК України щодо належної оцінки доказів за результатами судового розгляду, ст.370 КПК України щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, основних принципів кримінального провадження як законності, диспозитивності, змагальності сторін щодо доведення перед судом переконливості наданих доказів, закріплених у статтях 9, 22, 26 КПК України, відповідно до статей 410, 412 цього Кодексу, є неповнотою судового розгляду та істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Оскільки судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 94 КПК України не були повно дослідженні надані стороною обвинувачення та в свою чергу долучені судом до матеріалів справи докази, не надано оцінки кожному доказу по справі як окремо так і в їх сукупності, не наведено мотиви та підстави прийняття одних доказів та не прийняття інших, апеляційний суд, відповідно до положень ч.3 ст.404 КПК України, позбавлений процесуальної можливості повторно дослідити обставини, встановлені під час розгляду кримінального провадження, а тому відповідно вимог ст.409 КПК України вирок суду підлягає скасуванню.
Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо виправдання ОСОБА_7 за ч.2 ст.382 КК України є передчасним і не ґрунтується на законі.
З огляду на вищевикладене, апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити як таку, що містить вимогу про скасування вироку.
У зв`язку із скасуванням вироку суду з процесуальних підстав, питання щодо доведеності чи недоведеності обвинувачення, достовірності або недостовірності доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність тощо, апеляційним судом не перевіряються.
Під час нового розгляду в суді першої інстанції необхідно врахувати все наведене в ухвалі апеляційного суду, з додержанням приписів статей 94, 419 КПК України слід надати відповідну оцінку доказам з точки зору достатності, взаємозв`язку та чітко розмежувати, які із досліджених доказів суд вважає допустимими чи недопустимими на підтвердження чи спростування вини ОСОБА_7 та постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.
Керуючись ст. ст. 9, 370, 376, 409, 410, 412, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 липня 2019 року стосовно
ОСОБА_7 скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3