Номер провадження: 11-сс/813/1023/21
Номер справи місцевого суду: 496/2668/21 1-кс/496/990/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 18.06.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грузина, громадянина Грузії, уродженця Грузії, без освіти, одруженого, без реєстрації місця проживання, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України у кримінальному провадженні №0000495 від 15.06.2021 року,

установив
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 18.06.2021 року було задоволено клопотання слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 тазастосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14.08.2021 року із визначенням застави у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 567500 гривень.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину та наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення, а також із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.
Зміст вимог апеляційної скарги.
В своїй апеляційній скарзі, захисник підозрюваного, вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою з наступних підстав:

-ризики, заявлені слідчим у клопотанні необґрунтовані та не підтверджені;

-підозра, висунута слідчим не відповідає фактичним обставинам справи та має невірну кваліфікацію, а протоколи допиту потерпілих та свідків протирічать один одному;

-слідчим суддею не враховано, що підозрюваний не розуміє грузинської мови, а тому судове засідання було проведено із порушенням на захист підозрюваного;

-судом необґрунтовано, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, заявлених слідчим у клопотанні.

На підставі викладеного, захисник підозрюваного в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід, у виді домашнього арешту або зменшення суми застави, визначеної оскаржуваною ухвалою. Розгляд апеляційної скарги просить проводити за участі підозрюваного ОСОБА_9 та перекладача.

14.07.2021 року на електронну адресу апеляційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 відповідно до якого захисник просить провести розгляд апеляційної скарги без участі підозрюваного ОСОБА_7 та перекладача.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судове засідання не був доставлений, оскільки захисником заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності підозрюваного.

Крім того, в судове засідання апеляційного суду прокурор, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, повторно не з`явився, заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю забезпечити явку перекладача.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Враховуючи вищезазначене, вислухавши думку захисника ОСОБА_6 , яка вважала за можливе розглянути справу за відсутності підозрюваного і прокурора, враховуючи належне повідомлення прокурора про день та час розгляду справи та відсутності клопотання про участь підозрюваного, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності підозрюваного та прокурора.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, яка підтримала вимоги апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України вказує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.
Зазначені вимоги суд першої інстанції виконав в повному обсязі. В оскарженій ухвалі слідчий суддя навів належні та достатні мотиви для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також мотиви не визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.
За таких обставин, на думку апеляційного суду, відсутні підстави стверджувати про необґрунтованість та невмотивованість судового рішення.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Згідно з приписом п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя при постановленні ухвали в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що у проваджені слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000495 від 15.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
У межах даного кримінального провадження 16.06.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 8 років.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Твердження апеляційної скарги захисника стосовно того, що підозра є необґрунтованою, на думку апеляційного суду, не узгоджуються із нормами закону та фактичними обставинами, з огляду на таке.
Підозра це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням з прокурором), яке ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення, з повідомленням про це такій особі та роз`ясненням її прав та обов`язків відповідно до чинного законодавства.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою злочину, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру. Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, згідно матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , 15.06.2021 року приблизно о 17 годин 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, спільно з невстановленою слідством особою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), прийшли до будинку АДРЕСА_2 . Далі, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , разом з невстановленою слідством особою перелізли через паркан зазначеного будинку, тим самим проник на територію домоволодіння, після чого, прослідували до будинку, де шляхом віджиму метало пластикового вікна проник у середину будинку, де діючи умисно, з єдиною метою із невстановленою слідством особою, з корисливих мотивів, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , заволоділи грошовими коштами які знаходились у кімнаті на першому поверсі в сумі 12 000 грн., на другому поверсі 1200 грн. та мобільним телефоном марки «Мейзу М3 ноте», але в цей момент зайшов ОСОБА_10 , який зробив зауваження ОСОБА_7 та невстановленій слідством особі. Після чого, ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа, розуміючи, що їх дії викриті, почали тікати з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном. В свою чергу, ОСОБА_10 почав бігти за ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою, одночасно голосно кричати в їх бік з проханням зупинитися та повернути викрадене майно. Переслідуючи ОСОБА_7 та невстановлену слідством особу, ОСОБА_10 було затримано ОСОБА_7 , а невстановлена слідством особа з місця вчинення злочину зникла, з викраденим майном.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 , апеляційний суд наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема, протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.06.2021 року (а.п.7-8); протоколом огляду місця події від 15.06.2021 року (а.п. 9-13); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 16.06.2021 року (а.п.14-15); протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.06.2021 року (а.п.16-18); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.06.2021 року (а.п.23-24); протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення від 15.06.2021 року (а.п.39-40); та іншими матеріалами долученими до клопотання.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності, допустимості та їх достатності відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що з огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення злочину, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Слідчий суддя вказав, що відомостей, які повідомлені прокурором під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , достатньо для висновку про те, що раціональні підстави для підозри у скоєнні зазначеного суспільно-небезпечного діяння об`єктивно існують і підтверджують підозру ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому діяння. Не виявлено чогось необґрунтованого чи довільного і апеляційним судом.
З огляду на вказані вище обставини апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри та про можливу причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
Крім того, слід зазначити, що стаття 279 КПК України передбачає, що в разі виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 КПК України.

Такими підставами для зміни повідомлення про підозру є: непідтвердження будь-якої події злочину, що інкримінується підозрюваному; відсутність в діяннях особи складу злочину; недоведеність участі підозрюваного у вчиненні одного або декількох злочинів з числа тих, що ставляться йому в вину у повідомленні про підозру; непідтвердження обставин, що обтяжують відповідальність; встановлення обставин, що змінюють оцінку і кваліфікацію вчинку (замах, закінчений злочин, повторність, продовжуваний злочин); встановлення обставин, що тягнуть зміну оцінки ступеню співучасті підозрюваного в злочині (або деяких з них), в тому числі закриття кримінального провадження з реабілітуючих підстав відносно інших осіб; встановлення обставин, що пом`якшують відповідальність; наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення підозрюваним злочину, що не інкримінувався йому раніше.

Не погоджуючись із доводами захисника про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, які були б підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.
У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Апеляційний суд погоджується з доводами клопотання слідчого та висновками слідчого судді стосовно існування ризиків що підозрюваний ОСОБА_7 може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, які обумовлені обґрунтованістю підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким, тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суспільно-небезпечним характером таких кримінальних правопорушення, особою підозрюваного, який в силу ст.89 КК України раніше судимий, на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 185 КК України, є громадянином Республіки Грузія, стороною захисту не надано доказів законності його перебування на території України, не працевлаштований.
Крім того, апеляційний суд вважає доведеним існування ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, який обумовлений тим, що ОСОБА_7 на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за злочини проти власності.
Також апеляційний суд враховує те, що жодних належних доказів законності перебування підозрюваного ОСОБА_12 на території України та наявності у нього зареєстрованого місця проживання в Україні стороною захисту не надано, що позбавляє суд можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Захисник зазначила адресу, за якою, у разі задоволення скарги, ОСОБА_7 повинен був перебувати під домашнім арештом, пояснивши що за цією адресою знаходиться квартира брата підозрюваного, разом з тим в судовому засіданні апеляційного суду захисник відмовилась надати докази того, що у підозрюваного ОСОБА_7 є брат та що брату належить ця квартира.
Таким чином, обставин передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Доводи апеляційної скарги що слідчим суддею не враховано, що підозрюваний не розуміє грузинської мови, а тому судове засідання було проведено із порушенням на захист підозрюваного, спростовуються журналом судового засідання згідно якого судовий розгляд було проведено за участі перекладача з української мови на грузинську, підозрюваний є громадянином Грузії, єдиною державною мовою на території якої є грузинська, в судовому засіданні брав участь його захисник, а тому, на переконання апеляційного суду, право підозрюваного на захист не порушено судом.

Що стосується вимог апеляційної скарги щодо зменшення розміру застави, апеляційний суд, зазначає наступне.
Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя районного суду з достатньою повнотою мотивував своє рішення та на законних підставах визначив розмір застави, як альтернативу запобіжному заходу у виді тримання під вартою, який перевищує розмір застави, встановлений положеннями п.3 ч.5 ст.182 КПК України.
Слідчий суддя правильно вирішив, що застава лише поза межами розмірів, зазначених в п.3 ч.5 ст.182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків. Стороною захисту не надано будь-яких доказів, які вказують на відсутність ризиків.

На думку апеляційного суду, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та висунутої підозри у вчиненні тяжкого злочину пов`язаного з проникненням та відкритим викрадення чужого майна, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, визначений слідчим суддею розмір застави є достатнім і прийнятним також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою. Стороною захисту апеляційному суду не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного під вартою за станом здоров`я.

Таким чином, аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого призначеного покарання, наявність обґрунтованої підозри та ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, скоєння іншого кримінального правопорушення, а також особу підозрюваного, на переконання апеляційного суду, прокурором доведено те, що обрання підозрюваному ОСОБА_7 іншого, більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним ризикам, а слідчий суддя вірно оцінив та відобразив ці факти в своїй ухвалі.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити запобігання названим вище ризикам, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін.
Керуючись ст. 177, 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 18.06.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України у кримінальному провадженні №0000495 від 15.06.2021 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4