Справа № 462/1270/21
провадження 1-кп/462/378/21
У Х В А Л А

08 квітня 2021 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м.Львова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000874 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Під час судового розгляду до суду надійшло клопотання заставодавця ОСОБА_6 про повернення застави. В обґрунтування клопотання заставодавець посилається на положення ч.11 ст.182, ст.203 КПК України, зазначаючи зокрема, що згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 05.01.2021 року до підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 05.03.2021 року, з можливістю внесення застави в розмірі 181600 грн. Такий розмір застави було внесено ним на відповідний казначейський рахунок 06.01.2021 року. Оскільки строк дії запобіжного заходу закінчився 05.03.2021 року, запобіжні заходи продовжені не були, відповідно в розумінні ст.203 КПК України запобіжні заходи з покладенними на ОСОБА_5 процесуальними обов`язками скасовані, тому на підставі ч.11 ст.182 КПК України застава повинна бути повернути заставодавцю.
У поданому клопотанні заставодавець просив розглянути таке за його відсутності.
В судовому засіланні 08.04.2021 року прокурор проти задоволення клопотання заперечив, оскільки вважає, що строк дії запобіжного заходу у вигляді застави не закінчився, він обраний без строку дії, тому правових підстав для повернення застави не має.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні клопотання підтримали, зазначивши, що наявні правові підстави для задоволення такого.
Вивчивши доводи клопотання і додані до такого документи, заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 182 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В силу ч.4 ст.202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Тобто, з моменту внесення застави, в даному випадку з часу внесення застави завтаводавцем ОСОБА_6 06.01.2021 року, підозрюваний є особою, відносно якої у кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Положеннями КПК України не визначено конкретного строку дії запобіжного заходу у виді застави.
Згідно зі ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Таким чином, обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді застави продовжує діяти до підстав, визначених ст.203 КПК України.
Враховуючи наведене правове регулювання, доводи заставодавця про припинення запобіжного заходу у вигляді застави у зв`язку з припиненням строку дії ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 05.01.2021 року, якою було обрано підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 05.03.2021 року, з можливістю внесення застави, є неприйнятними і такими, що не ґрунтуються на законі.
До того ж даною ухвалою визначено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а не строк дії застави. Також цією ухвалою встановлено, у випадку внесення застави, певні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, на строк два місяці з моменту внесення застави, проте закінчення строку, на який на ОСОБА_5 були покладені відповідні обов`язки, свідчить про скасування цих обов`язків, а не про припинення дії застави.
Відповідно ч.11 ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Враховуючи наведене, оскільки судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000874 відносно ОСОБА_5 за ч.3 ст.368 КК України не завершився, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, суд вважає, що підстав для повернення застави не має, а відтак клопотання про повернення застави з наведених в ньому мотивів задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 176, 182, 202, 203, 369-372 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання заставодавця ОСОБА_6 про повернення застави - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1