Справа № 463/5792/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/662/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши по кримінальному провадженні №0000947 від 27.02.2020 року у відкритому судовому засіданні у м. Львові, в залі судових засідань Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03 червня 2021 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_7 ,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

встановила:

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03 червня 2021 року відмовлено в задоволені клопотання старшого слідчого Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, зокрема, вказав, що як вбачається з матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, після повернення обвинувального акту органом досудового розслідування було проведено ряд слідчих дій, зокрема 27 квітня 2021 року пред`явлення речей для впізнання, що стверджується протоколом пред`явлення речей для впізнання від цього ж числа (а.с. 27), та призначено дві експертизи постановами слідчого від 22 квітня 2021 року, що вбачається з долучених до матеріалів клопотання висновків експертів №СЕ-19/114-21/6826-БЛ від 26 квітня 2021 року та №СЕ-19/114-21/6829-БЛ від 28 квітня 2021 року.

Докази, якими обґрунтовується підозра повинні бути належними та допустимими.

Чинний КПК України не наділяє правом орган досудового розслідування чи прокурора після повернення обвинувального акту вчиняти будь-які слідчі дії, які визначені главою 20 КПК України.

Враховуючи наведене, слідчий суддя, вказав, що не може вважати, що матеріали кримінального провадження містять допустимі докази вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки такі здобуто з порушенням вимог КПК України, зокрема висновки експертів.

Крім цього слідчий суддя зазначив, що з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 6 квітня 2020 року в справі № 461/2879/20 до підозрюваного ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0000947 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на два місяці (http:// www ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

До клопотання стороною обвинувачення не долучено жодного доказу, що підозрюваним ОСОБА_7 обраний йому раніше запобіжний захід було порушено.

Час можливого вчинення кримінального правопорушення в клопотанні вказано 27 лютого 2020 року. Прокурором не надано жодного доказу, що ОСОБА_7 як будучи в статусі підозрюваного, так в подальшому в статусі обвинуваченого не виконував покладених на нього процесуальних обов`язків, чи ухилявся від органів досудового розслідування, Прокурора чи суду. Не наведено також достатніх мотивів, чому після обрання менш тяжкого запобіжного заходу, слідчий та прокурор просять обрати найсуворіший запобіжний захід, без надання доказів порушення попередньо обраного.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя прийшов до переконання про відсутність підстав для задоволення клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею вказано, що ним не беруться до уваги доводи сторони захисту щодо не можливості вирішення питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного слідчим суддею,оскільки як встановлено судовим розглядом на розгляд суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 на момент звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу не скеровувався, доказів протилежного сторонами кримінального провадження слідчому судді не надано.

На дану ухвалу слідчого судді прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу якою застосувати запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_7 тримання під вартою строком дії на 60 днів.

В обґрунтування вказує, що судом, не зважаючи на обґрунтованість підозри, наявність ризиків, відмовлено в обрані ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з тих підстав що, слідчий суддя вважає, що матеріали кримінального провадження містять недопустимі докази вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, так як висновки експертів були отримані після повернення обвинувального акту судом, а також те, що стороною обвинувачення не долучено жодного доказу, що підозрюваним ОСОБА_7 обраний йому раніше запобіжний захід було порушено.

В той же час судом не взято до уваги, що відповідно до ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, і відповідно до ч. 8 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, про те обвинувальний акт повернутий судом, про що відповідні дані внесені до реєстру досудових розслідувань, а відповідно і продовжується строк досудового розслідування, протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчинені злочину.

Наголошує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків зазначених в ст. 177 КПК України, проте розгляд вищевказаного клопотання відкладався 4 рази в зв`язку з неявкою підозрюваного, що свідчить про невиконання обов`язків підозрюваного передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України, а саме прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, захисника та підозрюваного, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

На переконання колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України. Приймаючи дане рішення, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що докази, якими обґрунтовується підозра повинні бути належними та допустимими. Чинний КПК України не наділяє правом орган досудового розслідування чи прокурора після повернення обвинувального акту вчиняти будь-які слідчі дії, які визначені главою 20 КПК України.

При цьому, слідчий суддя, підставно вказав, що не може вважати, що матеріали кримінального провадження містять допустимі докази вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки такі здобуто з порушенням вимог КПК України, зокрема висновки експертів №СЕ-19/114-21/6826-БЛ від 26 квітня 2021 року та №СЕ-19/114-21/6829-БЛ від 28 квітня 2021 року, які було призначено постановами слідчого від 22 квітня 2021 року, а саме після повернення обвинувального акту.

З матеріалів провадження вбачається, що при розгляді клопотання слідчий суддя врахував передбачені КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, слідчий суддя в ухвалі звернув увагу, що з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 6 квітня 2020 року в справі № 461/2879/20 до підозрюваного ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0000947 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на два місяці (http:// www.reestr. ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Водночас, до клопотання стороною обвинувачення не долучено жодного доказу, що підозрюваним ОСОБА_7 обраний йому раніше запобіжний захід було порушено, при апеляційному розгляді зазначених доказів теж не було наведено.

Доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі в повній мірі слідчим суддею враховані, інших доводів апеляційна скарга не містять, відповідно правові підстави для скасування судового рішення відсутні.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03 червня 2021 року, якою відмовлено в задоволені клопотання старшого слідчого Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4