Номер провадження: 11-кп/813/1343/21
Номер справи місцевого суду: 513/1148/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 к,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Саратського районного суду Одеської області від 04.03.2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка, Горняцького району, Донецької області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше неодноразово судимого, а в останнє:
-вироком Саратського районного суду Одеської області від 05 квітня 2016 року за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк три роки шість місяців, на підставі ст.71 КК України, приєднано не відбуте покарання, і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки;
визнано винним за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців.
Також вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати,

установив

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 , 16.10.2020 року, в період часу з 21:40 годин до 22:00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля подвір`я будинку АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_9 , де в ході раптово виниклого конфлікту з останнім, з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та те, що його дії спрямовані на спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, при цьому не переслідуючи за мету спричинити йому смерть, умисно наніс два удари правою рукою стиснутою в кулак в область обличчя та голови, та не менше двох ударів правою рукою стиснутою в кулак в область грудної клітки та черевної порожнини ОСОБА_9 , після чого останній присів від болю, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження, у вигляді: закритої черепно-мозкової травми: синця та забійної рани лобової ділянки зліва, забійної рани внутрішньої третини лівої брівної дуги, садна спинки носа, вогнищевого крововиливу між твердою та м`якими мозковими оболонками на скроневій долі правої півкулі головного мозку, наявності рідкої крові у правому бічному шлуночку мозку, вогнищеві крововиливу у м`яких мозкових оболонках великих півкуль; закритої травми грудної клітки: синця грудної клітки справа, 3 синця грудної клітки зліва, синця ділянки тіла грудини, закритих переломів 3-10 лівих ребер, відкритих переломів 11-12 лівих ребер, закритих переломів 3-10 правих ребер з вогнищевими крововиливами в міжреберні м`язи; закритої травми черевної порожнини: розриву капсули і тканини печінки, наявності рідкої крові (500 мл) в черевній порожнині, крововилив в навколониркову жирову клітковину біля коренів правої та лівої нирок від яких потерпілий ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 17:35 годин помер за місцем мешкання.
Смерть ОСОБА_9 знаходиться в прямому причинному зв`язку з наявною у нього черепно-мозковою травмою у формі крововиливу між твердою та м`якими мозковими оболонками на скроневій долі правої півкулі головного мозку та крововиливів у м`яких мозкових оболонках великих півкуль. Безпосередньою причиною смерті являється набряк головного мозку.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого, не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження та доведеності вини обвинуваченого, не погоджується з вироком місцевого суду, в частині призначення покарання.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що призначаючи покарання суд першої інстанції неналежним чином врахував наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, визнання своєї провини та активне сприяння розкриттю злочину.
На підставі викладеного, захисник обвинуваченого просить вирок відносно ОСОБА_7 змінити в частині призначення йому покарання та призначити покарання більш м`яке, ніж призначене судом першої інстанції.
Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 просили задовольнити апеляційну скаргу та змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання.
Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти апеляційної скарги захисника обвинуваченого та просив оскаржуваний вирок залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляції, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст.404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Системний аналіз вироку суду першої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення відповідає приписам наведеної норми кримінального процесуального закону.
Мотивуючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, що йому інкримінується, суд першої інстанції послався у вироку на його показання, у яких він повністю визнав свою вину та підтвердив фактичні обставини справи, наведені у обвинувальному акті.
В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого питання щодо невинуватості ОСОБА_7 у інкримінованому йому злочині не ставиться, а тому апеляційним судом не переглядається.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до приписів ст.65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно з положеннями ст. 66 КК України, суд першої інстанції визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину,.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, з числа передбачених ст. 67 КК України, встановлені судом першої інстанції та є вчинення обвинуваченим злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Суд апеляційної інстанції вважає, що врахувавши сукупність зазначених обставин, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи, та в результаті вчинення якого було позбавлено життя потерпілого, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.
Апеляційний суд вважає безпідставним доводи захисника про призначення ОСОБА_7 надто суворого покарання та можливості зміни вироку в частині покарання, оскільки при призначенні покарання, суд 1-ої інстанції вже врахував усі обставини, на які посилається у апеляційній скарзі захисник та призначив покарання наближене до мінімальної межі, відповідно до санкції ч.2 ст.121 КК України.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що цілі виправлення та перевиховання обвинуваченого будуть досягнуті призначенням йому основного покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців.
З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги захисника щодо суворості призначеного основного покарання ОСОБА_7 такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження, оскільки судом 1-ої інстанції належним чином мотивовано у вироку призначене покарання із урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого, а також наслідків злочину.
Отже, колегія суддів вважає, що суд 1-ої інстанції призначив обвинуваченому покарання, відповідно до правил, визначених положеннями ст. 65 КК України, тому колегія суддів вважає, що підстав для зміни вироку - немає.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.
Таким чином, апеляційний суд вважає оскаржуваний вирок законним і обґрунтованим, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Саратського районного суду Одеської області від 04.03.2021 року, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.121 КК України залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою у той же час, з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4