490/1026/21 22.02.2021
н/п 1-кп/490/300/2021
Справа № 490/1026/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000167 відомості про яке 12.02.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Очаків Очаківського району, Миколаївської області, громадянин України, національність українець, з середньою освітою, не одруженого, який проходив військову службу за контрактом, на посаді оператора-радіотелефоніста 1 розвідувального відділення вводу спостереження та технічних засобів розвідки розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні матрос, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

Учасники судового провадження:
прокурор військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
03.10.2018 року ОСОБА_3 уклав контракт про проходження військової служби у ЗС України строком на три роки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №182-РС від 03.10.2018 ОСОБА_3 прийнято на військову службу за контрактом та призначено на посаду розвідника-номера обслуги 1 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2018 № 221 матроса ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та постановлено на всі види забезпечення.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 04.10.2018, тобто з моменту зарахування матроса ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Таким чином, будучи військовослужбовцем, матрос ОСОБА_3 був зобов`язаний дотримуватися вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, матрос ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні умисного військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Таким чином, матрос ОСОБА_3 10.01.2019 о 08 год. 30 хв., діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та незаконно перебував поза її межами за адресою місця своєї реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно до військової частини.

28.01.2019 матрос ОСОБА_3 добровільно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та приступив до виконання службових обов`язків

Він же, 20.05.2019 о 08 год. 30 хв., діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та незаконно перебував поза її межами за адресою місця своєї реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно до військової частини.

09.08.2019 матрос ОСОБА_3 добровільно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та приступив до виконання службових обов`язків.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №181 від 09.08.2019 матроса ОСОБА_3 звільнено з військової служби, виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та направлено для зарахування на військовий облік до Очаківського РВК Миколаївської області.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за викладених вище обставин, у вчиненому щиро кається.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши обставини справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем військової служби характеризується посередньо, за місцем проживання характеризується позитивно.. Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Одночасно, зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, на особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України.

Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Копію вироку направити до уповноваженого органу з питань пробації за місцем постійного місця проживання ОСОБА_3 .

Суддя ОСОБА_1