Справа № 487/4221/19
Провадження № 1-кп/487/186/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0000031 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лупарево Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 26.10.2011 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 153, ч.3 ст. 302, ч.5 ст. 27, ч.3 ст.153, ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі, звільнився з Вознесенської ВК 72 умовно-достроково 14.12.2017 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 302 КК України

за участю сторін кримінального провадження :
зі сторони обвинувачення прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
зі сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнане судом доведеним:
На початку весни 2018 року, ОСОБА_3 познайомився з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та став надавати йому сексуальні послуги. В процесі спілкування ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_3 підшукати неповнолітніх осіб, які б могли надавати сексуальні послуги за відповідну плату.

Маючи серед своїх знайомих неповнолітнього ОСОБА_8 2002 року народження у ОСОБА_3 виник умисел на отримання винагороди за звідництво для розпусти. З цією метою ОСОБА_3 домовився про зустріч з ОСОБА_7 на яку з собою привів неповнолітнього брата ОСОБА_8 2002 року народження. В ході зустрічі ОСОБА_8 було запропоновано надавати сексуальні послуги ОСОБА_7 за грошову винагороду в розмірі 500 гривень та подальшу допомогу у вступі до навчального закладу в якому ОСОБА_7 займав керівну посаду.

Приблизно через тиждень, ОСОБА_3 , попередньо обумовивши місце зустрічі з ОСОБА_7 , з метою надання останньому сексуальних послуг, привіз неповнолітнього брата ОСОБА_8 на орендовану квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . За надання сексуальних послуг ОСОБА_7 заплатив ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 1000 гривень. При цьому ОСОБА_3 особисто був присутнім та надавав сексуальні послуги ОСОБА_7 . За вказані дії, а саме за звідництво з метою розпусти та безпосереднє надання сексуальних послуг, ОСОБА_3 від ОСОБА_7 отримав грошову винагороду в сумі 1000 грн.

Після знайомства ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , яке влаштував ОСОБА_3 , останні зустрічалися з ціллю розпусти не менше 7 разів в м.Миколаєві на різних орендованих квартирах.

Крім того, ОСОБА_3 з корисливих мотивів, а саме з метою наживи, з кінця січня 2019 року, став обговорювати, по власному мобільному телефону, можливість надання сексуальних послуг зі сторони неповнолітніх хлопців особі тієї ж статі. За підшукання неповнолітніх хлопців ОСОБА_3 планував отримувати від клієнта грошові кошти.

21.02.2019 року ОСОБА_3 прийняв замовлення від особи на ім`я ОСОБА_9 про надання останньому сексуальних послуг зі сторони неповнолітньої особи тієї ж статі за певну плату. Після цього, ОСОБА_3 повідомив неповнолітнього брата ОСОБА_8 2002 року народження, про необхідність надання за винагороду сексуальних послуг. При цьому ОСОБА_3 вказав йому, що клієнт їх зустріне в м.Миколаєві на перехресті вул. 6 Слобідська та пр. Центральний. В подальшому вони приїхали до вказаного місця, де зустрілися з ОСОБА_10 , після чого на автомобілі попрямували до квартири АДРЕСА_4 .

Того ж дня, прибувши до вказаної квартири ОСОБА_9 передав ОСОБА_3 за послуги звідництва для розпусти із залученням неповнолітнього грошові кошти в сумі 1000 грн. та ОСОБА_8 за майбутнє надання ним сексуальних послуг грошові кошти в сумі 1000 грн. В подальшому ОСОБА_8 передав ОСОБА_3 вказані грошові кошти та останній вийшов з приміщення квартири для надання неповнолітнім ОСОБА_8 послуг сексуального характеру.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 302 КК України, тобто звідництво для розпусти із залученням неповнолітнього, будучи раніше судимим за цей злочин.

Обинувачений ОСОБА_3 не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального правопорушення, зазначав, що будь-яких насильницьких дій щодо примусу неповнолітнього ОСОБА_8 до зустрічей з чоловіками з метою розпусти не вчиняв, їх спілкування проходило за добровільною згодою. Вважав, що в його діях відсутній умисел на скоєння правопорушення передбаченого ч.3 ст. 302 КК України, а саме звідництво для розпусти.

Надаючи більш детальні покази ОСОБА_3 показав, що приблизно на початку осені 2018 року, через племінника, познайомився з ОСОБА_7 , з яким в послідуючому вступав в статеві відносини за грошову винагороду. В процесі спілкування ОСОБА_7 попросив підшукати йому неповнолітніх хлопців які б могли надавати сексуальні послуги за грошову винагороду, що він і запропонував своєму неповнолітньому брату ОСОБА_8 . На що той погодився.

В подальшому, ОСОБА_7 призначав зустрічі на орендованих квартирах, куди він зі своїм братом приїздили приблизно три рази, та приблизно чотири рази брат зустрічався з ОСОБА_11 самостійно. За надання сексуальних послуг ОСОБА_7 заплатив ОСОБА_12 1000 гривень, а йому особисто, як винагороду за їх знайомство з ОСОБА_12 , ОСОБА_11 заплатив 1000 грн.

Крім того ОСОБА_3 показав що, перебуваючи у місцях позбавлення волі познайомився з хлопцем на ім`я ОСОБА_13 , який в подальшому запропонував йому заробити значну грошову суму, за те, що він чоловіку на ім`я ОСОБА_9 , підшукає неповнолітніх хлопців у віці 15-16 років для надання сексуальних послуг.

Бажаючи отримати грошові кошти, він погодився на вказану пропозицію, та вирішив познайомити ОСОБА_14 зі своїм братом ОСОБА_12 . У лютому 2019 року йому зателефонував ОСОБА_9 з пропозицією зустрітися, після цього він попросив брата надати сексуальні послуги ОСОБА_15 за грошову винагороду, на що той погодився, однак лише на одну зустріч.

21.02.2019 року, він з братом на перехресті вул. 6 Слобідська та пр.Центрального у м.Миколаєві зустрілися з ОСОБА_10 , після чого попрямували до кв. АДРЕСА_4 . Прибувши до вказаної квартири, ОСОБА_9 передав грошові кошти. Після чого за вказівкою ОСОБА_14 , він залишив квартиру, спустившись на перший поверх будинку до піцерії, де і був затриманий працівниками поліції.

Стверджував, що по епізоду від 21.02.2019 року грошових коштів в якості винагороди не отримував, і всі гроші ОСОБА_9 віддав ОСОБА_12 .

Зазначав, що вказані дії здійснив, оскільки після звільнення з місць позбавлення волі перебував у скрутному матеріальному становищі. Про те, що порушує нормальний фізичний розвиток та правильне моральне виховання підростаючого покоління, ставить під загрозу важливі інтереси неповнолітнього не думав, оскільки брат до вказаних подій уже вступав в статеві відносини з хлопцями, та насильно брата до зустрічей з чоловіками він не примушував. Просив надати шанс на виправлення. Зазначав, що має кредитні зобов`язання, близьких родичів, які потребують його допомоги, та і сам потребує нагляду у лікаря психіатра.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Вина ОСОБА_3 в скоєні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000031, внесеного до ЄРДР 27.01.2019 року за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 302 КК України, порушене за повідомленням про те, що мешканець Миколаївської області займається звідництвом для розпусти із залученням неповнолітніх.
Рапортом начальника відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_16 , яким він повідомив заст.начальника ГУ СУ ГУ НП в Миколаївській області про мешканця Миколаївської області який займається звідництвом із залученням неповнолітнього.
Заявою ОСОБА_17 до СУ ГУНП в Миколаївській області з проханням вжити заходи до чоловіка на ім`я ОСОБА_18 , який за грошову винагороду займається звідництвом неповнолітніх хлопців з чоловіками з метою вступу у статеві стосунки.
Заявою ОСОБА_17 про добровільну видачу працівникам поліції грошових коштів в сумі 2000 гривень купюрами номіналом 500 грн., для використання у кримінальному провадженні.
Протоколом огляду покупця від 21.02.2019 року , відповідно до якого о 11.00 год в каб. 403 ВБЗПТЛ ГУНП в Миколаївській області , заступник начальника ВБЗПТЛ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_19 в присутності понятих провів огляд громадянина ОСОБА_17 . Після огляд,у ОСОБА_17 в присутності понятих видано для проведення спеціального слідчого експерименту гроші в сумі 2000 грн. купюрами: номіналом 500 грн. УИ 4964352, ВИ 6417642, ЛГ 5745504, МВ 7853509.
Протоколом позначки ідентифікованих засобів від 21.02.2019року.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.04.2019 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 впізнав на фотознімку №2 колишнього директора Миколаївського національного університету ім.Сухомлинського, ОСОБА_20 з яким зводив його брат ОСОБА_3 для розпусти. Впізнав особу за загальними рисами обличчя, зачіскою, очима, а саме їх розтушування.
Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, відповідно до якого 21.02.2019 року затриманий ОСОБА_3 , під час обшуку якого зокрема виявлено та вилучено грошові кошти номіналом по 500 грн. 4 купюри.
Протоколом огляду документів від 06.03.2019 року, відповідно до якого слідчим СУ ГУ НП України в Миколаївській області проведено огляд предметів, вилучені 21.02.2019 року в ході особистого огляду ОСОБА_3 , а саме мобільний телефон, ланцюжок з металу жовтого кольору, запальничка чорного кольору, два ключі та брилок, грошові кошти.
Протоколом огляду документів від 06.03.2019 року, відповідно до якого слідчим СУ ГУ НП України в Миколаївській області проведено огляд предметів, вилучені 21.02.2019 року в ході особистого огляду ОСОБА_3 , а саме гаманець чорного кольору, фотокартка ОСОБА_3 , пігулка цетрамон, 17 карт-візиток, три банківські картки, стартовий пакет київстар, грошові кошти.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.04.2019 року, та відеозаписом, що був проведений за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_8 з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зокрема учасник слідчої дії ОСОБА_8 розповів, показав місця де проводились зустрічі з директором Миколаївського національного університету ім.Сухомлинського, ОСОБА_7 з яким його зводив брат ОСОБА_21 для надання сексуальних послуг
Протоколом аудіо-відео контролю особи ОСОБА_3 від 25.03.2019 року,проведеного на підставі ухвали слідчого судді Миколаївського апеляційного суду від 29.01.2019 року, за дорученням начальника відділу СУ ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_16 за кримінальним провадженням №0000031 за ознаками ч.3 ст. 302 КК України. Встановлено, що 13.02.2019 року у телефонній розмові ОСОБА_17 і ОСОБА_3 , останній на питання ОСОБА_17 чи може він знайти хлопців для спілкування, розповів про наявність двох братів 16 і 17 років які проживають у Херсонській області, мають досвіт у наданні сексуальних послуг, та які неодноразово приїжджали у м.Миколаїв на його прохання до ректора університету. Крім того повідомив, що в м.Миколаєві в нього є брат, однак він дуже сором`язливий. Обговорили вартість послуг.
Протоколом аудіо-відео контролю особи ОСОБА_3 від 25.03.2019 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Миколаївського апеляційного суду від 29.01.2019 року, за дорученням начальника відділу СУ ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_16 за кримінальним провадженням №0000031 за ознаками ч.3 ст. 302 КК України. Встановлено, що 21.02.2019 року ОСОБА_17 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 перебуваючи в автомобілі ОСОБА_17 рухались в напрямок пр. Центрального у м.Миколаєві. В салоні автомобіля, на питання ОСОБА_17 , ОСОБА_8 повідомив що до цього мав стосунки лише з трьома чоловіками, обговорили уподобання при можливому вступі у статеві стосунки. У квартирі по АДРЕСА_5 ОСОБА_17 передав гроші ОСОБА_3 і ОСОБА_8 . Після, ОСОБА_3 залишив квартиру.
Протоколом про результати проведення негласної слідчої дії - спостереження за особою ОСОБА_3 від 01.03.2019 року, проведеного з 13.02.2019 по 21.02.2019 на підставі ухвали слідчого судді Миколаївського апеляційного суду від 29.01.2019 року, за дорученням начальника відділу СУ ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_16 за кримінальним провадженням №0000031 за ознаками ч.3 ст. 302 КК України.
Протоколом про результати проведення негласної слідчої дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж у відношенні ОСОБА_3 від 25.03.2019 року, проведеного у період з 07.02.2019 по 21.02.2019 на підставі ухвали слідчого судді Миколаївського апеляційного суду від 07.02.2019 року, за дорученням начальника відділу СУ ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_16 за кримінальним провадженням №0000031 за ознаками ч.3 ст. 302 КК України. Встановлено, що 12.02.2019 року ОСОБА_17 та ОСОБА_3 домовились про зустріч 13.02.2019 року біля ресторану «Якитория» у м.Миколаєві. 13.02.2019 ОСОБА_3 в телефонній розмові повідомляє «чоловіка», що в нього сьогодні зустріч з ОСОБА_10 , він бажає запропонувати йому «малого», але «малий» відмовляється, каже що не проститутка, однак в нього є двоє хлопців 18 та 17 років які проживають у Херсоні. 18.02.2019 року ОСОБА_3 в телефонній розмові з ОСОБА_8 розповідає останньому про відсутність грошей, та розповідає що йому телефонує ОСОБА_9 пропонує зустрітися з ними за півтори тисячі гривень кожному. ОСОБА_12 пропонує ОСОБА_22 піти самому, однак останній розповідає що ОСОБА_9 бажає з двома хлопцями, один з яких має бути неповнолітній. ОСОБА_12 відмовляється. 20.02.2019 року в телефонній розмові ОСОБА_8 питає у ОСОБА_3 чи він надав номер телефону чоловіку ОСОБА_15 . ОСОБА_3 повідомляє що саме він надав ОСОБА_15 номер телефону, оскільки йому більш не має до кого звернутися і він зараз перебуває у скрутному становищі. ОСОБА_3 обіцяє, що якщо він погодиться всі отримані гроші віддасть матері. 20.02.2019 року в телефонній розмові ОСОБА_8 розпитує у ОСОБА_3 інформацію про ОСОБА_14 . ОСОБА_8 розповідає ОСОБА_3 , що ОСОБА_9 бажає зустрітися наступного для і одразу вступити в статеві відносини, одна він не бажає при першій зустрічі вступати у стосунки, просить повідомити про це ОСОБА_14 .
Протоколом про результати проведення негласної слідчої дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж у відношенні ОСОБА_3 від 25.03.2019 року, проведеного у період з 01.02.2019 по 21.02.2019 на підставі ухвали слідчого судді Миколаївського апеляційного суду від 29.01.2019 року, за дорученням начальника відділу СУ ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_16 за кримінальним провадженням №0000031 за ознаками ч.3 ст. 302 КК України. Встановлено, що 13.02.2019 року ОСОБА_3 в телефонні розмові з «чоловіком» повідомив що зустрічався з ОСОБА_10 , він його зацікавив, вони обговорили грошові питання. 18.02.2019 року у телефонній розмові ОСОБА_3 домовляється про зустріч зі ОСОБА_17 і повідомляє, що з ним бажає зустрітися його брат ОСОБА_23 . ОСОБА_3 повідомляє ОСОБА_17 , що він розмовляв зі своїм братом, але той вагається, тому просить зателефонувати йому і познайомитися з ним, надає номер телефону. 20.02.2019 ОСОБА_3 повідомляє що його брат не проти зустрічі, просить зателефонувати йому і домовитися про зустріч. Кулєшов обговорює зі ОСОБА_24 варіанти надання сексуальних послуг братом. 21.02.2019 ОСОБА_3 і ОСОБА_17 домовляються про зустріч.
Протоколом про результати проведення негласної слідчої дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж у відношенні ОСОБА_3 від 07.02.2019 року, проведеного у період з 15.01.2019 по 06.02.2019 на підставі ухвали слідчого судді Миколаївського апеляційного суду від 27.12.2018 року, за дорученням старшого слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_25 за кримінальним провадженням №0000031 за ознаками ч.3 ст. 302 КК України. Встановлено, що25.01.2019 року ОСОБА_3 у телефонній розмові з «чоловіком» розповідає останньому що турбується, з приводу того, що працівникам поліції стане відоме що він привозив малолітнього брата для статевих відносин до ректора університету Колі. На зустріч з ОСОБА_26 саме він взяв малолітнього брата ОСОБА_23 . Крім ОСОБА_23 більш нікого до нього не водив. Розповів про розмір грошових коштів які надавав ОСОБА_27 після кожної зустрічі. 27.01.2019 року ОСОБА_17 при першій телефонній розмові з ОСОБА_3 поцікавився чи може він організувати зустріч з хлопцями , на що останній повідомив, що це можливо і в нього є молодший брат 16 років тієї ж орієнтації що і він, має досвіт, неодноразово зустрічався з ректором інституту в м.Миколаєві, якого що недавно вбили.
Протоколом про результати проведення контролю за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту у відношенні ОСОБА_3 від 26.03.2019 року, поведеного на підставі постанови прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 від 14.02.2019 року. Так 21.02.2019 об 11.00 був складений протокол помітки грошових коштів в сумі 2000 грн. Грошові кошти були видані громадянину ОСОБА_17 для проведення спеціального слідчого експерименту. В подальшому була зафіксована зустріч ОСОБА_17 з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , їх прибуття до будинку по АДРЕСА_5 , передача грошових коштів ОСОБА_3 , затримання ОСОБА_3 , в ході особистого огляду у якого виявлені та вилучені грошові кошти у розмірі дві тисячі гривень номіналом 500 гривень.
Допитанний у судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_8 в присутності законного представника ОСОБА_28 та педагога ОСОБА_29 суду показав, що обвинувачений ОСОБА_3 є його рідним братом, з яким він перебуває у дружніх стосунках. Про те, що брат є гомосексуалістом він дізнався у 2011 році. Приблизно в 14 років, він усвідомив, що є людиною з нетрадиційною орієнтацією, цікавиться лише чоловіками. Брат не пропонував і не прохав надавати чоловікам сексуальні послуги, лише розповідав, що надає такі послуги за гроші, та може його також познайомити з такими чоловіками. Восени 2019 року, повертаючись з навчального закладу, зустрів брата ОСОБА_3 , який йому повідомив, що іде на зустріч з чоловіком , він попросив взяти його з собою, на що останній погодився. Вони зустрілись з чоловіком по прізвищу ОСОБА_7 , який сам запропонував йому надавати послуги сексуального характеру за грошову винагороду, та навчання у інституті. Приблизно через тиждень вони з братом ОСОБА_18 приїхали до ОСОБА_11 і надавали останньому почергово сексуальні послуги. Пропозиції надавати сексуальні послуги завжди надходили лише від ОСОБА_11 , який телефонував, і пропонував зустрітися. Зустрічались з ОСОБА_7 близько сім разів в квартирах які орендував останній. Грошові кошти, після надання послуг, йому та ОСОБА_30 передавав особисто ОСОБА_7 по 500 гривень кожному.

У лютому 2019 року брат ОСОБА_18 запропонував йому поспілкуватися з хлопцем на ім`я ОСОБА_9 , останній особисто зателефонував йому з пропозицією надання сексуальних послуг за грошову винагороду, на що він погодився. ОСОБА_9 неодноразово телефонував йому, під час однієї з розмов, повідомив, що через декілька днів буде в м.Миколаєві і вони можуть зустрітися.

В призначений день йому зателефонував ОСОБА_18 і повідомив, що їде на зустріч з ОСОБА_10 , на що він також погодився зустрітися з ОСОБА_10 , розуміючи мету цієї зустрічі. Вони зустрілися та піднялись до квартири, де ОСОБА_9 передав йому дві тисячі гривень, тисячу з яких, він віддав брату ОСОБА_18 , оскільки останній також мав надавати ОСОБА_15 послуги сексуального характеру.

Після того, як ОСОБА_18 вийшов, до квартири зайшли працівники поліції і вони були затримані. Стверджував, що спочатку надавав пояснення оперативним працівникам у транспортному засобі за відсутності законного представника. В подальшому, під час його допиту слідчим у присутності представника, він був наляканий та не розумів суті своїх пояснень.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду показав, що на початку 2019 року відпочивав у компанії друзів та товаришів, де йому стало відомо, що є чоловік, який пропонує ( знаходить) неповнолітніх хлопців для надання сексуальних послуг. Взяв телефон цього чоловіка, яким виявився обвинувачений.

В телефонній розмові, ОСОБА_3 повідомив його, що дійсно може познайомити його з хлопцями, які надають сексуальні послуги. Після цієї розмови він звернувся з заявою до відділу поліції, розташованої по вул. Декабристів у м.Миколаєві.

В подальшому, він декілька разів зустрічався з ОСОБА_31 , який пропонував йому зустрічі з хлопцями з Херсонської області, ректором інституту, а потім запропонував скористатися послугами свого брата ОСОБА_32 , зазначивши що останній вже неодноразово надавав послуги сексуального характеру.

Кулєшов ОСОБА_18 надав номер телефону свого брата, попросив зателефонувати йому та познайомитися. З неповнолітнім ОСОБА_33 він розмовляв по телефону один раз, питав чи погодиться він зустрітися та чи був в нього досвіт у наданні таких послуг. На прикінці лютого 2019 року, він зустрілися з ОСОБА_31 та його братом ОСОБА_33 на АДРЕСА_6 , після чого вони разом поїхали до квартири яку він орендував. У квартирі він передав ОСОБА_30 дві тисячі гривень, після чого останній залишив квартиру, а після зайшли працівники поліції.

Після подання ним заяви про можливий факт злочину, всі його дій фіксувалися працівниками поліції.

Провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, проаналізувавши усі докази у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 302 КК України, тобто звідництво для розпусти із залученням неповнолітнього, будучи раніше судимим за цей злочин.

Суд критично ставиться до пояснень неповнолітнього ОСОБА_8 стосовно відсутності вини брата ОСОБА_3 у звідництві, та його добровільного бажання зустрічей з чоловіками, оскільки такі пояснення повністю спростовуються показами самого ОСОБА_3 та перевіреними судом доказами, зокрема протоколами слідчих негласних дій, з яких вбачається, що саме останній вчиняв дії, спрямовані на добровільні сексуальні стосунки між неповнолітнім ОСОБА_8 та чоловіками. Та вказані покази свідка, не спростовують встановлені судом фактичні обставини по вчиненню ОСОБА_3 дій направлених на звідництво між ОСОБА_11 , ОСОБА_24 та неповнолітнім ОСОБА_8 .
Так із роз`яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 27.02.2004 року «Про застосування судами законодавства про відповідальність за втягнення неповнолітніх у злочинну чи іншу антигромадську діяльність», вбачається, що залучення неповнолітнього до створення або утримання місць розпусти з метою наживи або без такої та до звідництва для розпусти (ч. 3 ст. 302 КК) полягає у вчиненні будь-яких дій, спрямованих на те, щоб неповнолітній взяв безпосередню участь у відкритті місць розпусти під виглядом масажних кабінетів, лазень, нічних та стриптиз-барів, у доборі персоналу чи учасників розпусних дій, у придбанні або найманні приміщень для їх утримання, у забезпеченні їх функціонування, у сприянні сексуальним стосункам між незнайомими людьми тощо, а так само у самих розпусних діях.

Таким чином, звідництво це своєрідне посередництво, що виявляється у вчиненні будь-яких дій (а не тільки активних), які сприятимуть добровільним сексуальним стосункам незнайомих осіб між собою.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду «Про застосування судами законодавства про відповідальність за втягнення неповнолітніх у злочинну чи іншу антигромадську діяльність» від 27.02.2004 року під втягненням неповнолітнього у злочинну чи іншу антигромадську діяльність треба розуміти певні дії дорослої особи, вчинені з будь-яких мотивів і пов`язані з безпосереднім впливом на неповнолітнього з метою викликати у нього рішучість взяти участь в одному чи декількох злочинах або займатись іншою антигромадською діяльністю. Втягнення завжди передбачає наявність причинного зв`язку між діями дорослої особи і виникненням у неповнолітнього бажання вчинити протиправні дії.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а сам принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конституція України у ст. 52 проголошує, що будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідуються за законом .

Відповідно до ст. 1 Конвенції про права дитини , «дитиною є кожна людська істота до досягнення 18-річного віку, якщо за законом, застосовуваним до даної особи, вона не досягає повноліття раніше».
Крім того суд критично ставиться до посилань обвинуваченого щодо визнання Протоколу затримання від 21.02.2019 року та Протоколу проведення слідчого експерименту від 27.04.2019 року за участю ОСОБА_8 неналежними доказами
Суд вважає що протокол затримання ОСОБА_3 є допустимим доказом, в розумінні ст. 86 КПК України. Зазначена процесуальна дія була проведена відповідно до положень ст. 208 КПК України, тобто доказ отриманий у порядку, встановленому цим кодексом, сам протокол підписаний ОСОБА_3 , будь яких зауважень ним не надавалось.
Суд вважає, що можливі неточності у зазначенні слідчим часу проведення слідчої дії у протоколі затримання підозрюваного не є тією обставиною, яка б ставила під сумнів правильність викладених в ньому фактів та обставин.

Крім того, суд критично відноситься до посилань обвинуваченого, щодо неповної відеофіксації слідчим його затримання, оскільки діючим КПК України не передбачено обов`язковий порядок фіксування за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів такої процесуальної дії як затримання підозрюваного.

З приводу допустимості, як доказу винуватості ОСОБА_3 у вчиненому злочині протоколу проведення слідчого експерименту від 27.04.2019 року, суд приходить до наступного.

За положеннями ч.ч.1,2 ст.223 КПК України, слідчі (розшукові) дії, в тому числі й слідчий експеримент, уявляє собою дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Слідчий експеримент, відповідно до положень ст. 240 КПК України, проводиться з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Слідчий експеримент від 27.04.2019 року за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_8 проведений у відповідності та з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 223, 240 КПК України. Під час проведення слідчої дії, свідок ОСОБА_12 показав місця де проходили зустрічі з директором Миколаївського національного університету ім.Сухомлинського, ОСОБА_7 та надав з цього приводу пояснення. Метою слідчої дії була фіксація адрес де проходили зустрічі між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Зауважень до протоколу слідчої дії не надавалось.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Зазначені положення кримінального законодавства узгоджуються з позицією ЄСПЛ, викладеною у справі «Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу … Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесено законом до категорії тяжких злочинів.

Обставини, що пом`якшуть покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, не встановлено.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд також враховує особу обвинуваченого те, що він раніше судимий, за місцем проживання характеризується опосередковано, на обліках у ОНД, ОПЛ не перебуває. Разом з цим відповідно медичної довідки начальника ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Миколаївській області від 25.02.2020 року ОСОБА_3 встановлений діагноз: легка розумова відсталість з емоційно-волевою нестійкістю. Суїцидальні наміри.

З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості скоєного ОСОБА_3 злочину, сукупність усіх обставин, що характеризують вказаний злочин, зокрема, форму вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння та тяжкість наслідків, беручи до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, вчинення злочину з використанням неповнолітнього, як корисної речі для отримання певних матеріальних цінностей, який став беззахисною жертвою злочинця, суд вважає що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.

Приходячи до вказаного висновку суд враховує, що ОСОБА_3 будучи судимим за аналогічний злочин, маючи не зняту та не погашену судимість, через незначний час після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, на підставі ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.12.2017 року, будь-яких висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний злочин, що свідчить про відсутність усвідомленого бажання стати на шлях виправлення та суспільну небезпечність, а також про відсутність підстав для застосування ст. 69 КК України.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 засуджений вироком 26.10.2011 року Заводського районного суду м.Миколаєва за ч.3 ст. 153, ч.3 ст. 302, ч.5 ст. 27, ч.3 ст.153, ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі, звільнився з Вознесенської ВК 72 умовно-достроково на підставі ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.12.2017 року на не відбутий строк 2 роки 8 місяців 8 днів , слід остаточно призначити ОСОБА_3 покарання із застосування правил ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до призначеного покарання.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення ОСОБА_3 підлягає зарахуванню в строк покарання.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 302 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання часткового приєднати не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 26.10.2011 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк його тримання під вартою у період з 21.02.2019 року по 29.11.2019 рік.

Обрати ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту заборонивши йому в період часу з 21.00 до 06.00 год. залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Речові докази: грошові кошти в сумі 2000 гривень номіналом по 500 гривень повернути ОСОБА_17 ; три аркуші з чорновими записами та банківські картки "Монобанк" № НОМЕР_1 "Приват Банк" НОМЕР_2 , "А-Банк" НОМЕР_3 - повернути ОСОБА_3 ; мобільний телефон марки "Fly"S/ НОМЕР_4 , ІМЕІ1: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 з сім картками НОМЕР_7 , НОМЕР_8 - повернути ОСОБА_3 .
Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.03.2019, у вигляді арешту майна, а саме: мобільний телефон чорного кольору з двома сім картами "Київстар" та "Водафон" у вимкненому стані; 3 банківських карти № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_2 ; № НОМЕР_1 ; 3 аркуші чорнових записів - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженим та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1