Справа №297/1439/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2021 м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинуваченої в режимі відеоконференції ОСОБА_5 , перевіривши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 04 грудня 2012 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Зеленодольськ Апостоловського району Дніпропетровської області, мешканки АДРЕСА_1 , із вищою освітою, непрацюючої, неодруженої, несудимої, громадянки України,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 357 та ч. 2 ст. 382 КК України,
встановив:

21 липня 2020 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшов для розгляду обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 04 грудня 2012 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 357 та ч. 2 ст. 382 КК України (а.с. 25).
Ухвалою судді Берегівського районного суду ОСОБА_6 від 23 липня 2020 року було призначено підготовче судове засідання (а.с. 27).
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 11 березня 2021 року було задоволено заявлений обвинуваченою ОСОБА_5 відвід судді ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні, а матеріали кримінального провадження, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 березня 2021 року було передано судді Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_7 (а.с. 91-93).
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 20 квітня 2021 року було ухвалено проводити підготовче судове засідання по вищевказаному кримінальному провадженню, призначене на 14:00 годину 07 травня 2021 року в режимі відеоконференції з обвинуваченою ОСОБА_5 (а.с. 106-107).
Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, 17 вересня 2020 року через канцелярію суду надійшло клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 від 12 вересня 2020 року про повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку з невідповідністю такого вимогам КПК України, однак таке, головуючим, у провадженні якого на той час перебувало кримінальне провадження, вирішено не було (а.с. 30).
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку з невідповідністю такого вимогам КПК України, підтримала, просила таке задоволити.
Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважали, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України. Просили призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта. Щодо клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору заперечили та вважали таке безпідставним. Разом з тим, прокурор ОСОБА_3 пояснив, що обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник неодноразово викликалися до прокуратури Закарпатської області для отримання копії обвинувального акта, однак такі на виклики не з`являлися.
Заслухавши думку прокурорів та обвинуваченої ОСОБА_5 з приводу повернення обвинувального акта прокурору, перевіривши матеріали такого, суд вважає обвинувальний акт повернути прокурору, у зв`язку з невідповідністю такого вимогам КПК України, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Як встановлено з реєстру матеріалів досудового розслідування, в даному кримінальному провадженні слідчим ОСОБА_8 29 квітня 2013 року було залучено до провадження представника потерпілого.
Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Разом з тим, в порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить відомостей про потерпілого в даному кримінальному провадженні.
Крім того, відповідно до ст. 293 КПК України, одночасно з переданням, між іншим, обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування, зокрема, підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику.
Так, згідно з п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається, зокрема, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).
Однак, до обвинувального акта додано бланки розписок про отримання підозрюваною ОСОБА_5 та її захисником ОСОБА_9 копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, на яких зазначено, що останні не з`являлися до прокуратури Закарпатської області для отримання вказаних документів (а. с. 20, 21).
За такої обставини суд вважає, що копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування обвинуваченій та її захиснику вручено не було.
Разом з тим, твердження прокурора ОСОБА_3 про те, що обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник неодноразово викликалися до прокуратури Закарпатської області не свідчить про отримання останніми копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, відповідно до вимог КПК України.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.
Частиною 4 ст. 110 КПК України визначено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Однак, реєстр матеріалів досудового розслідування, всупереч ч. 2 ст. 109 КПК України, не містить реквізитів такого процесуального рішення, як обвинувальний акт.
Також, згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Формулювання обвинувачення повинно складатись з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого в його вчиненні, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь його тяжкості.
Правова кваліфікація дій особи повинна містити в собі посилання на окрему статтю (частину статті) кримінального закону і точне формулювання об`єктивної сторони кримінального правопорушення, його кваліфікуючих ознак.
Правильне відображення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, виражених у формулюванні обвинувачення, але і для реалізації прав обвинуваченого (на захист), потерпілого (знати сутність обвинувачення) та для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення під час судового розгляду кримінального провадження.
У разі ухвалення вироку на суд, згідно зі ст. 374 КПК України, покладається формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, або пред`явленого особі і визнаного недоведеним, зазначення мотивів прийнятих рішень, доказів на підтвердження встановлених судом обставин, мотиви неврахування окремих доказів тощо.
Без дослідження судом фактичних обставин кримінального правопорушення виконання цього припису є неможливим.
Разом з тим, суд вважає, що приписам п. 5 ч. ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт відносноОСОБА_5 не відповідає, оскільки виклад фактичних обставин кримінальних правопорушеньта формулювання обвинувачення ОСОБА_5 є ідентичними, формулювання обвинувачення текстуально співпадає з встановленими фактичним обставинами кримінальних правопорушень, що дає підстави вважати, що прокурор не виклав або не встановив всіх фактичних обставин кримінальних правопорушень, доказування яких, відповідно до ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України, є його обов`язком, що у такий спосіб істотно обмежує процесуальні права учасників судового розгляду, унеможливлює правильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а в решті - виконання завдань кримінального провадження.
Відсутність в обвинувальному акті чіткого викладу всіх фактичних обставин кримінальних правопорушень, які мають значення для кримінального провадження, як їх вважає установленими прокурор, позбавляє суд та інших учасників кримінального провадження можливості правильно зрозуміти ці обставини, зіставити їх з формулюванням обвинувачення, з`ясувати для себе чи відповідає зміст і форма кримінального провадження засаді забезпечення доведеності вини.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо такий не відповідає вимогам КПК України.
Разом з тим, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000083 від 04.12.2012 року відносно ОСОБА_5 вже неодноразово повертався прокурору у зв`язку з його не відповідністю вимогам КПК України, зокрема ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області №297/1931/13-к від 28.08.2013 року, ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області № 297/2841/15-к від 12.02.2016 року, яка залишена без змін апеляційним судом Закарпатської області, ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області № 297/1558/17 від 14.11.2017 року та ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області№297/560/18 від 27 листопада 2018 року.
Однак, недоліки обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000083 від 04.12.2012 року відносно ОСОБА_5 в повній мірі так усунуті й не були, а обвинувальний акт в черговий раз направлено до суду без врахування зазначених у вищевказаних ухвалах суду недоліків.
Вищенаведене унеможливлює призначення обвинувального акта до судового розгляду, а тому, суд вважає обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 04.12.2012 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 382 КК України, повернути прокурору для усунення вищезазначених недоліків.
Керуючись ст. ст. 291, 314 КПК України, суд,-

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору задоволити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 04 грудня 2012 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 382 КК України, повернути прокурору Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , зобов`язавши останню вирішити питання про усунення виявлених недоліків протягом 10 днів після набрання ухвалою суду законної сили.
Ухвала протягом 7 діб може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_7