Справа № 756/7584/21
Провадження № 1-кс/756/1193/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва заяву ОСОБА_3 про відвід прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000218,

УСТАНОВИВ:

17 травня 2021 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_3 про відвід прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000218.

Заявник ОСОБА_3 у поданій заяві посилається, зокрема, на те, що прокурором ОСОБА_4 залишено без реагування те, що дізнавачами ВД Оболонського УП ГУ НП у м. Києві жодного клопотання не розглянуто, ухвали слідчих суддів Оболонського районного суду м. Києва не виконані, що ставить під сумнів неупередженість та професійні навички прокурора ОСОБА_4 . Окрім того, прокурор не надав жодної письмової вказівки дізнавачам, що розслідують провадження №0000218.

На підставі викладеного, ОСОБА_3 , просить відвести прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000218, оскільки існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав подану заяву про відвід та просив її задовольнити з підстав, що у ній викладені.

Прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви та просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши заяву про відвід та документи додані в її обґрунтування, слідчий суддя встановив наступне.

Оболонським УП ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000218.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є в т. ч. охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення повного розслідування, з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства

Згідно з положеннями п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені процедурою, визначеною кримінальним процесуальним законом.

На національному рівні, у ч. 2 ст. 80 КПК України законодавчо закріплено право осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заявляти відвід прокурору, слідчому з підстав, передбачених ст. 77 КПК України.

Зміст п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України визначає одну з підстав для застосування відводу прокурора, слідчого - існування обставин, які викликають обгрунтовані сумніви в його неупередженості. В свою чергу, термін «неупередженість» є структурним елементом такого базового принципу кримінального провадження, як законність (ст. 9 КПК України).

Вимога щодо неупередженого дослідження обставин кримінального провадження є головним обов`язком прокурора, слідчого, що зафіксовано в ч. 2 ст. 9 КПК України.

Розглядаючи заяву, слідчий суддя виходить з того, що підстави для відводу прокурора, визначені ч. 1 ст. 77 цього Кодексу, відповідно до якої прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Європейський суд з прав людини, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду (прокурора, слідчого) слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді (прокурора, слідчого) для відсторонення його від справи. Суддя (прокурор, слідчий) вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Оцінюючи доводи ОСОБА_3 , викладені в заяві про відвід та зазначені у судовому засіданні в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що зазначені заявником підстави для відводу, який був вільний у використанні своїх прав у межах та спосіб відповідно до положень КПК України в частині надання на обгрунтування своєї позиції належних та допустимих доказів, є непереконливими, оскільки вони не випливають із співіснування достатньо чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто не кореспондуються з нормами ст. 77 КПК України, а особиста безсторонність прокурора презюмується поки не надано доказів протилежного, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року), що застосовується при оцінці доказів.

На підставі вищевикладеного, слідчому судді не надано жодних даних які б свідчили, що прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

За вказаних обставин, слідчий суддя не убачає достатніх підстав для задоволення заяви про відвід, оскільки заява є необгрунтованою.

Керуючись статтями 77, 80, 81, 83 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000218 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1