УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 від 30.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло вищевказане клопотання, яке мотивовано тим, що СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000233 від 30.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою яка займає відповідальне становище, перебуваючи на посаді начальника Бориспільського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області вчинив корупційний злочин при наступних обставинах.

Так у невстановлений під час досудового розслідування час та місце, однак до грудня 2020 року, ОСОБА_4 вступивши в злочинну змову з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який займає посаду начальника Бориспільської районної державної лікарні ветеринарної медицини та відповідно до його посадової інструкції від 02.01.2018 керує діяльністю ветеринарної лікарні і її структурними підрозділами та згідно з п. п. 9, 14 ч. 5 положення «Про Бориспільську районну Державну лікарню ветеринарної медицини», затвердженого від 19.10.2017, лікарня відповідно до покладених на неї завдань: видає ветеринарні документи.

Відповідно до досягнутих між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 домовленостей, ОСОБА_5 буде отримувати неправомірну вигоду від громадян, які звертаються до Бориспільської районної державної лікарні ветеринарної медицини за видачою ветеринарних свідоцтв, без попереднього огляду тварин, не дотримуючись вимог процедури отримання ветеринарних свідоцтв, визначених в Законі України «Про ветеринарну медицину», частину якої буде передавати ОСОБА_4 .

Так, 21.04.2021 приблизно о 18 год. 19 хв. до начальника Бориспільської районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_5 звернувся громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із проханням за неправомірну вигоду надати ветеринарні свідоцтва Форми 1, які йому необхідні для переміщення двома партіями в 30 та 74 голів великої рогатої худоби з с. Вороньків Київської області до морського порту ОСОБА_8 з метою їх подальшого експорту за кордон в республіку Лівія, без проведення безпосереднього огляду вказаної худоби, на що ОСОБА_5 погодився.

ОСОБА_5 , ігноруючи вищезазначену процедуру встановлену законодавством, безпосередньо не оглядаючи тварин, підготував ветеринарні свідоцтва Форми 1, необхідні для переміщення великої рогатої худоби за межі району.

Після цього, ОСОБА_5 діючи умисно, не дотримуючись вимог щодо процедури отримання ветеринарних свідоцтв, визначених в Законі України «Про ветеринарну медицину», зловживаючи своїм службовим становищем, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 21.04.2021 близько 18 год. 30 хв., знаходячись в службовому кабінеті адміністративної будівлі ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , отримав неправомірну вигоду від ОСОБА_9 , в сумі 500 доларів США, за підготовку та видачу ветеринарних свідоцтв Форми 1, для переміщення великої рогатої худоби за межі області двома партіями в 30 та 74 голів з с. Вороньків Київської області до морського порту ОСОБА_8 з метою їх подальшого експорту за кордон, без проведення безпосереднього огляду вказаної худоби.

В подальшому, 23.04.2021 близько 08 год. 00 хв., перебуваючи в службовому кабінеті начальника Бориспільського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області ОСОБА_4 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 діючи умисно, в порушення вищезазначеного законодавства, зловживаючи своїм службовим становищем, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання отримав від ОСОБА_5 , грошові кошти в розмірі 200 доларів США, при цьому пояснив, що це грошові кошти, як були надані ОСОБА_10 , за підготовку та видачу ветеринарних свідоцтв Форми 1, для переміщення великої рогатої худоби за межі області двома партіями в 30 та 74 голів з с. Вороньків Київської області до морського порту Очакова з метою їх подальшого експорту за кордон, без проведення безпосереднього огляду вказаної худоби.

13.05.2021 слідчим СУ ГУНП в Київській області за погодження прокурора Київської обласної прокуратури, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про те, що він підозрюється в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого йому службового становища, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

За вчинення вказаного злочину передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, для забезпечення можливої конфіскації майна. З метою забезпечення покарання у виді конфіскації майна, яке може бути призначене ОСОБА_4 судом, що передбачено санкцією ч. 3 ст. 368 КК України, слідчий звернулась з даним клопотанням про арешт майна.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання про арешт майна підтримала у повному обсязі з підстав зазначених у ньому.
Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без повідомлення власника є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя дійшла висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення власника майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшла висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтями 131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України, визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів клопотання, старший слідчий СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, вказує, що метою накладення арешту на майно є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів кримінального провадження № 0000233 від 30.12.2020 вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, санкція якого передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Разом з тим, встановлено, що на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 належить земельна ділянка з кадастровим номером :11:041:0081, площею 0,095 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та житловий будинок, загальною площею 155,7 кв. м, житлова площа 100,4 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно із ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

За змістом ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для накладення арешту на зазначене в клопотанні слідчого майно, оскільки санкція статті Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке суд може призначити останньому у разі встановлення його вини у вчиненні інкримінованого злочину.

Крім того, існують реальні ризики передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , шляхом позбавлення його права на відчуження та розпорядження ним, а саме:

-земельну ділянку з кадастровим номером :11:041:0081, площею 0,095 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

-житловий будинок, загальною площею 155,7 кв. м, житлова площа 100,4 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1