Провадження № 1-кс/554/8798/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2021 р. м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 , про обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ковалівка Полтавського району Полтавської області, освіта вища, неодруженого, поліцейського роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП НПУ ,-

В С Т А Н О В И В:

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001342 від 18.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 02.12.2019 приблизно о 07 год. 00 хв., після отримання на службовий планшет інформації щодо відпрацювання вчинення розбою у складі екіпажу патрульної поліції «АЛТЕЙ-0107» спільно з інспекторами роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП НПУ лейтенантом поліції ОСОБА_7 та лейтенантом поліції ОСОБА_8 , здійснювали патрулювання території міста Полтави та Полтавського району.

02.12.2019 приблизно у період часу з 07 год. 15 хв. до 07 год. 17 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, працівниками УПП в Полтавській області ДПП НПУ ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 під час несення служби неподалік будинків АДРЕСА_1 (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), зупинено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у цей час прямував до місця своєї роботи.

Працівники патрульної поліції, в порушення зазначених вище положень Закону України «Про Національну поліцію», не представилися та не пред`явили потерпілому службові посвідчення, відразу та доступно не пояснили причин його зупинення та завчасно не роз`яснили останньому щодо здійснення відео фіксації вказаних подій і його права. При цьому ОСОБА_8 агресивно та настирно цікавився у ОСОБА_9 щодо вмісту його особистих речей.

Внаслідок неправильних з огляду на Закон України «Про Національну поліцію» та обстановки, що склалася, дій працівників патрульної поліції, між ними та потерпілим зав`язався словесний конфлікт, під час якого, потерпілий, будучи обурений неправомірними діями працівників поліції, нецензурно висловився в бік ОСОБА_8 .

Хоча потерпілий під час спілкування з поліцейськими і вступив з ними в суперечку, оспорював законність їхніх дій і цілком правомірно вимагав від них пред`явити посвідчення, й робив це в дещо зухвалій манері, однак його поведінка не була ані насильницькою, ані в такій мірі агресивною, яка б виправдала застосування сили та спеціальних засобів до потерпілого в обстановці, що склалася, а сам потерпілий не був завчасно попереджений про можливе застосування до нього сили та спеціальних засобів, хоча таке попередження в даній ситуації не є невиправданим чи неможливим через загрозу життю та здоров`ю поліцейських або можливість настання інших тяжких наслідків.

У подальшому, ОСОБА_8 , діючи спільно з ОСОБА_6 без попередньої змови між собою, виявивши, як на його думку, в діях ОСОБА_9 адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, маючи можливість застосувати в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи, зокрема щодо припинення вчиненого, на думку ОСОБА_8 , адміністративного правопорушення, умисно, бажаючи продемонструвати свою вагомість перед ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що затримання, а відтак і заходи фізичної сили застосовуються у випадках, коли вичерпано і не дали бажаних результатів усі інші форми поліцейських заходів впливу до особи, усвідомлюючи, що вчиняє дії, виконання яких можливе лише в особливих випадках та з додержанням особливого порядку, повідомив ОСОБА_9 про те, що він буде затриманий, та вимагав від потерпілого розвернутися до нього спиною та завести руки за спиною для застосування спеціальних засобів обмеження рухомості - кайданок.

Водночас, ОСОБА_9 , розуміючи надуманість причин його затримання та застосування до нього спеціальних засобів обмеження рухомості - кайданок працівниками поліції, будучи впевненим у своїй невинуватості, вважаючи, що діє законно, не розвернувся до працівників поліції спиною самостійно та не склав руки за спиною.

Так, ОСОБА_6 , приблизно о 07 год. 18 хв. поблизу будинків АДРЕСА_1 , без заздалегідь вголос зробленого попередження про застосування фізичної сили та не надавши достатнього часу для виконання законної вимоги поліцейського, з метою підтвердження своєї значимості, як працівника правоохоронного органу, з мотивів встановлення та доведення своєї зверхності над ОСОБА_9 , діючи спільно з ОСОБА_8 без попередньої змови між собою, застосував до потерпілого ОСОБА_9 фізичну силу, а саме: схватив своїми руками за ліву верхню кінцівку ОСОБА_9 , а ОСОБА_8 - за праву верхню кінцівку потерпілого, затримавши останнього з метою доставки до Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області для припинення адміністративного правопорушення та складання відповідного протоколу.

Після чого ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_8 без попередньої змови між собою, утримував ОСОБА_9 за ліву верхню кінцівку останнього в області зап`ястку та передпліччя, а ОСОБА_8 за праву верхню кінцівку ОСОБА_9 з метою застосування спеціальних засобів обмеження рухомості кайданок, не пояснюючи підстав для їхнього застосування.

Тримаючи ОСОБА_9 за верхні кінцівки останнього, ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_8 без попередньої змови між собою, продовжуючи здійснювати свої протиправні дії, приблизно о 07 год. 19 хв., знаходячись біля будинків АДРЕСА_1 , із застосуванням надмірної для вказаних обставин фізичної сили, шляхом захвату обома своїми руками лівої верхньої кінцівки ОСОБА_9 , загнув її за спину та підняв завернуту за спиною ОСОБА_9 ліву верхню кінцівку, догори, нахиляючи тулуб потерпілого вперед. Аналогічні дії вчинялися з правого боку ОСОБА_8 щодо правої верхньої кінцівки потерпілого ОСОБА_9 .

При цьому останній декілька разів голосно закликав працівників поліції не робити йому боляче та звертав їхню увагу на біль у лівій руці, що повністю ігнорувалося працівниками поліції.

ОСОБА_8 , діючи спільно з ОСОБА_6 без попередньої змови між собою, одягнув на праву руку ОСОБА_9 браслет спеціального засобу обмеження рухомості кайданок, та в подальшому взявся за ліву верхню кінцівку потерпілого в області зап`ястка, яку тримав ОСОБА_6 , та на яку, смикнувши її догори, також одягнув браслет спеціального засобу обмеження рухомості кайданок, фактично затримавши та порушивши конституційне право ОСОБА_9 на свободу та особисту недоторканність.

Так, під час затримання ОСОБА_9 працівники патрульної поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_6 явно вийшли за межі наданих їм повноважень, перевищили міру, необхідну для виконання покладених на них обов`язків, нехтуючи вимогами закону про те, що у разі неможливості уникнути застосування фізичної сили можливість завдання шкоди здоров`ю правопорушника повинна зводитись до мінімуму.

ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , діючи умисно та спільно, без попередньої змови між собою, без об`єктивних на те підстав, завдали ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесні ушкодження, а також застосували щодо нього спеціальні засоби обмеження рухомості кайданки в обстановці, яка не вимагала їх застосування, чим принизили гідність останнього, завдали істотної шкоди правам потерпілого та інтересам держави.

Застосування з боку ОСОБА_8 та ОСОБА_6 фізичної сили відносно ОСОБА_9 не відповідало конкретним обставинам, що склалися, характеру правопорушення і поведінці правопорушника, який при вказаних обставинах фактично не вчинював адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та не створював будь-якої загрози життю або здоров`ю громадян чи по відношенню до ОСОБА_8 як працівника поліції та його колег, які перебували поряд із ним.

Після доставлення ОСОБА_9 до Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, який розташований за адресою: вул. О. Пчілки, буд. 19А, в м. Полтаві, ОСОБА_7 склала відносно ОСОБА_9 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, який направлено до Полтавського районного суду Полтавської області, та провадження 10.03.2020 закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В результаті протиправних спільних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_6 щодо затримання та застосування ними спеціальних засобів обмеження рухомості і фізичного насильства стосовно ОСОБА_9 , останньому були спричинені відповідно до висновків судово-медичної експертизи № 216 від 20.03.2020, № 1285 від 14.12.2020 та № 20 від 15.03.2021, наступні тілесні ушкодження: пошкодження ротаційної манжети лівого плеча в зоні контакту сухожилка підостьового м`язу (відрив кортикального шару великого горбика плечової кістки), яке утворилося при різкому навантаженні з ротацією в лівому плечовому суглобі, яке відповідно до п. п. 2.2.1; 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ковалівка Полтавського району Полтавської області, освіта вища, неодруженого, поліцейського роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП НПУ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, тобто в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалось насильством та застосуванням спеціальних засобів, болісними та такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, вчиненого групою осіб без попередньої змови між собою.

На сьогоднішній день органом досудового розслідування, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає від 3 до 8 років позбавлення волі.

Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою і показаннями потерпілого ОСОБА_9 ; висновками судово-медичних експертиз потерпілого; протоколами слідчих експериментів за участі потерпілого; висновком комісійної судово-медичної експертизи; висновком судово-психологічної експертизи потерпілого; протоколами впізнання за фотокартками за участі потерпілого; протоколом тимчасового доступу до документів; протоколом огляду відеозаписів; інформацією з УПП в Полтавській області ДПП НПУ та ГУНП в Полтавській області; іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України підстави застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовуються можливістю настання таких ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що обґрунтовується тяжкістю вчиненого злочину, покаранням за його вчинення у вигляді позбавлення волі до 8 років; підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже ОСОБА_6 є правоохоронцем, має доступ до інформаційно-телекомунікаційних систем Нацполіції. На цей час досудове розслідування кримінального провадження триває, проводяться та заплановане проведення низки слідчих дій з метою отримання доказів, які підозрюваний може знищити, сховати або спотворити у тому числі віддалено за допомогою спеціальних технічних програм та обладнання; особисто та через свої зв`язки у правоохоронних органах незаконно впливати на свідків та експертів у вказаному кримінальному провадженні, з метою схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань чи взагалі надання будь-яких показань, спонукання службових осіб поліції до знищення чи спотворення інформації, яка міститься в документах та речах, що перебувають у їхньому володінні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний будучи співробітником правоохоронного органу обізнаний про форми та методи роботи органів досудового розслідування.

З урахуванням обґрунтованості підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тобто інші, більш м`які запобіжні заходи, неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 з наступних причин: особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні, повного, всебічного розслідування шляхом знищення та спотворення ним речей (доказів), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з метою уникнення кримінального покарання, незаконно впливати на свідків; особиста порука на адресу слідчого відділу та прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_6 , оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість, але навіть у тому разі, якщо у суді під час розгляду даного клопотання будуть такі звернення, на думку сторони обвинувачення такий запобіжний захід не є достатнім для запобігання зазначеним ризикам; застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу.

За викладених обставин у сукупності, сторона обвинувачення вважає, що застосування запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_6 є недостатніми.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання.

Підозрюваний та захисник з клопотанням слідчого не погодились.

Вислухавши пояснення підозрюваного, захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши подані матеріали, дослідивши наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від слідства та суду, цим самим перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме вагомість наявних доказів, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту задоволенню не підлягає.

Таким чином, вважаю, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 179 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184,193,194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 , про обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ковалівка Полтавського району Полтавської області, освіта вища, неодруженого, поліцейського роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП НПУ - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 60 діб.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього, про зміну свого місця проживання.

-не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1