Справа № 169/533/20 Провадження №11-кп/802/107/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Турійського районного суду Волинської області від 10 серпня 2020 року щодо ОСОБА_8 , яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Олика, Ківерцівського району, Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, без освіти, неодружений, раніше не судимий,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 та злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і йому призначено покарання за:
-ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1рік;
-ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_8 остаточне до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вироком вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.
В С Т А Н О В И В
Згідно із вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він 05 березня 2020 року о 19 год. 40 хв., поблизу приміщення опорного закладу «НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів-гімназія» смт Турійськ», що знаходиться за адресою: вул. Спортивна, 1, смт. Турійськ, Волинської області, таємно викрав належний ОСОБА_9 велосипед іноземного виробництва (дамка) вартістю 1 700 грн. чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_8 27 квітня 2020 року в нічний час, точної години не встановлено, шляхом відкриття запірного пристрою на вхідних дверях відкрив їх та проник у середину приміщення літньої кухні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_10 , звідки шляхом демонтажу з корисливих мотивів повторно умисно таємно викрав бувші у використанні шість пічних чавунних кілець, пошкоджену металеву бочку, пошкоджену металеву духовку, металевий пічний кутник вартістю 108 грн. 89 коп., металеву каструлю об`ємом 40 літрів вартістю 200 грн., алюмінієву каструлю об`ємом 4,5 літрів вартістю 103 грн., алюмінієву каструлю об`ємом 6 літрів вартістю 140 грн. чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 568 грн. 56 коп.
Він же, на початку травня 2020 року, точної дати не встановлено, близько 23 год. 00 хв., шляхом відкриття запірного пристрою на вхідних дверях відкрив їх та проник у середину приміщення нежилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_11 , звідки шляхом демонтажу повторно таємно викрав бувші у використанні пічні чавунні дверцята вартістю 250 грн., два чавунні настили з кругами вартістю 500 грн. з розрахунку 250 грн. за один чавунний настил, дві чавунні засувки (шибра) вартістю 150 грн. з розрахунку 75 грн. за одну засувку, дві алюмінієві каструлі об`ємом по 5 літрів кожна вартістю 206 грн. з розрахунку 103 грн. за одну каструлю, дві алюмінієві каструлі об`ємом по 10 літрів кожна вартістю 300 грн. з розрахунку 150 грн. за одну каструлю чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на загальну суму 1 406 грн.
Не погоджуючись із вироком суду, прокурор у змінах до апеляційної скарги вказує, що за епізодом повторного проникнення та викрадення майна ОСОБА_11 з приміщення нежитлового будинку дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України за ознакою проникнення до житла, без урахування того, що належне потерпілій приміщення не використовується як житло, і про це був обізнаний ОСОБА_8 . У зв`язку із цим, просить вирок суду змінити. У мотивувальній частині вироку виключити з юридичної кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України кваліфікуючу ознаку проникнення до житла.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, прокурора, яка подану апеляційну скаргу із змінами підтримала, просила задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна та злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення.
Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження, за згодою учасників судового провадження розглянуто в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та добровільність їх позиції.

Апеляційний суд зазначає, що положення кримінального процесуального закону не містять обмежень щодо оскарження в апеляційному порядку кримінально-правової кваліфікації дій, зокрема й у тих кримінальних провадженнях, у яких під час судового розгляду суд першої інстанції застосував ч. 3 ст. 349 КПК України.
Доводи прокурора у змінах до апеляційної скарги про виключення з мотивувальної частини вироку суду в частині кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України - «проникнення до житла» є слушними та заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Після викладення фактичних обставин конкретного кримінального правопорушення, які суд визнає доведеними, повинна даватись правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону-статті або частини статті Кримінального кодексу України.

Згідно із ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Суд зобов`язаний виявити, встановити і навести у вироку всі без винятку обставини кримінального правопорушення та його кваліфікуючі ознаки, що містять об`єктивну сторону злочину, передбаченого відповідною частиною статті КК України.

Згідно обвинувального акту, дії ОСОБА_8 , за епізодом повторного проникнення та викрадення майна ОСОБА_11 з приміщення нежитлового будинку, кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України за ознакою проникнення до житла.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КПК України під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться в постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові такого приміщення.

Такої позиції дотримується і Європейський суд з прав людини, який у своїх рішеннях, визначаючи, зокрема поняття «житло», тлумачить його як місце (помешкання), де особа постійно проживає, незалежно від форми чи підстави такого проживання, утримує і облаштовує його.

Крім цього, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 185 КК України характеризується прямим умислом, тобто особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання. При цьому, умисел винної особи спрямований на незаконне проникнення до житла, яким фактично володіє потерпілий, усвідомлення винним порушення особистих, приватних, житлових прав потерпілого.

Проте, належне потерпілій ОСОБА_11 приміщення не використовувалось як житло, було нежилим і не пристосованим для проживання, і про це був обізнаний ОСОБА_8 .

Враховуючи викладене, «проникнення до житла» за епізодом вчинення ОСОБА_8 злочину щодо потерпілої ОСОБА_11 підлягає виключенню з формули обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України, що загалом не впливає на правильність висновків суду щодо правової кваліфікації обвинуваченого та, у зазначеному випадку, покращує становище обвинуваченого.

Відтак, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції залишенню без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Турійського районного суду Волинської області від 10 серпня 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, виключивши з мотивувальної частини «проникнення до житла».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: