Справа № 690/209/20
Провадження № 1-кп/690/31/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2021 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності в кримінальному провадженні № 0000068 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пастирське Смілянського району Черкаської області, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не одружений, офіційно не працевлаштований, невійськовозобов`язаний, раніше судимий вироком Соснівського районного суду Черкаської області від 20.07.2012 року за ч. 3 ст. 149, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 355 КК України із застосуванням ст.ст. 69, 70 КК України до 3 років 7 місяців 18 днів позбавлення волі з конфіскацією всього майна, звільнений із залу суду по відбуттю покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 16 січня 2017 року близько 22 год. 00 хв., керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Кривошеї в м. Ватутіне Черкаської області у напрямку від с. Чичиркозівка Звенигородського району до м. Ватутіне, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, та неподалік залізничного переїзду втратив керування над автомобілем, виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen-Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , у результаті чого пасажирам даного автомобіля заподіяно тілесні ушкодження, а саме: ОСОБА_6 , згідно висновку експерта від 03.02.2017 року № 05-09-01/49, у вигляді закритого перелому середньої, нижньої третини лівого плеча зі зміщенням, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, та ОСОБА_7 , згідно висновку експерта від 26.09.2017 року № 05-09-01/364 у вигляді перелому внутрішньої кісточки лівого гомілково-ступневого суглобу без зміщення, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 1.5. (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків); пп.пп. б), д) п. 2.3. (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху); п. 10.1. (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (під будь-якою зміною напрямку руху слід розуміти маневр, пов`язаний хоча б із незначною зміною напрямку руху відносно повздовжньої осі проїзної частини); п. 12.1. (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (безпечна швидкість швидкість, за якої водій мас змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах).
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що визнає свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення, та подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Прокурор ОСОБА_5 не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого, оскільки наявні достатні підстави для цього, та його можливо розглянути за відсутності потерпілих.
Потерпілі та законний представник потерпілого, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду даного кримінального правопорушення до суду не з`явились. Також в матеріалах справи наявні їх заяви про розгляд даної справи за їх відсутності та необхідність їх виклику в судові дебати. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути клопотання обвинуваченого за їх відсутності, оскільки цивільний позов у даному кримінальному провадженні ними не заявлено, а звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, за наявності підстав, жодним чином не обмежує їх права, натомість створює передумови для звільнення їх від доказування певних обставин у цивільному судочинстві.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, які з`явились у судове засідання, суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 .
Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у редакції станом на 16.01.2017 року, передбачено, що особа, звільняється від кримінальної відповідальності, за строками давності якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа, звільняється від кримінальної відповідальності, за строками давності якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
За змістом ч. 3 ст. 12 КК України, у редакції станом на 16.01.2017 року, злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, оскільки його санкція, у редакції станом на 16.01.2017 року, передбачала покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, а на даний час карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Таким чином, станом на даний час з 16.01.2017 року дати вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке кримінальним законодавством віднесено до категорії нетяжких злочинів (злочинів невеликої тяжкості), фактично минуло 4 роки 1 місяць 27 днів.
Відповідно до змісту ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.
Згідно матеріалів справи, наданих прокурором, ОСОБА_3 , перебуваючи у статусі підозрюваного, у період часу з 08.05.2019 року по 28.04.2020 року, тобто упродовж 11 місяців 20 днів, переховувався від органу досудового розслідування, однак відомості про вчинення ним нових злочинів відсутні.
З огляду на вказане, з урахуванням строку зупинення перебігу давності, з дати вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у розумінні ч. 2 ст. 49 КК України, минуло 3 роки 2 місяці 7 днів.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до вимог ч.ч. 7, 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстав передбачених п. 1 ч. 2 цієї статті не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 , що вказана підстава для закриття кримінального провадження, не є реабілітуючою, а також звільняє його виключно від кримінальної відповідальності, а не від цивільно-правової відповідальності перед потерпілими, та він не повинен доводити свою невинуватість, однак він заявив, що його позиція є добровільною і істинною, йому зрозумілі суть і правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, просив його звільнити від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.
З огляду на вказане, судом встановлено, що наявні достатні підстави для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення 16.01.2017 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а також закриття кримінального провадження № 0000068, розпочатого 17.01.2017 року, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Відповідно до ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи у даному кримінальному проваджені у розмірі 3 432 (три тисячі чотириста тридцять дві) грн. 16 коп.

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 17.06.2020 року в справі № 598/1781/17, за змістом якої кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, зокрема, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя, крім іншого, має вирішити питання про речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, підстави для їх застосування до набрання ухвалою законної сили відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 49, 106, 286 КК України, ст.ст. 100, 124, 284-286, 288, 369-372, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення 16.01.2017 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження № 0000068, розпочате 17.01.2017 року, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 01.08.2012 року Смілянським МВ УМВС України в Черкаській області, на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 3 432 (три тисячі чотириста тридцять дві) грн. 16 коп.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази:

-автомобіль «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , залишити у розпорядженні ОСОБА_11 ;

-автомобіль «Volkswagen-Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , залишити у розпорядженні ОСОБА_9 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Копію ухвали суду надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено о 10 год. 00 хв. 19.03.2021 року.

Суддя ОСОБА_1