Справа № 463/9357/20
Провадження № 1-кс/463/1606/21
У Х В А Л А

11 березня 2021 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (відділу з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_3 погодженого заступником начальника другого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000311 від 25.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України,

в с т а н о в и в :

старший слідчий Першого слідчого відділу (відділу з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_3 за погодженням заступника начальника другого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000311 від 25.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні Першого слідчого відділу (відділу з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000311 від 25.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що суб`єкти підприємницької діяльності, діючи спільно з працівниками Національної поліції України, за сприянням військовослужбовців Державної прикордонної служби України, а також працівників Державної фіскальної служби України, налагодили незаконний механізм переміщення товарів через митний кордон України, внаслідок чого завдається шкода у вигляді несплачених митних платежів і зборів. Так, військовослужбовці Державної прикордонної служби України та працівники Державної фіскальної служби України в свою чергу отримують неправомірну вигоду за своє сприяння, шляхом зловживання службовим становищем у вказаній протиправній діяльності, зокрема, проводять перевірку багажу осіб при перетині кордону поверхнево, що призводить до настання вищевказаних тяжких наслідків. Враховуючи викладене, на даний час, в діях вищевказаних осіб вбачаються ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України - зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

З матеріалів виконаного доручення Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України встановлено, що суб`єкти підприємницької діяльності, які уповноважені на здійснення зовнішньоекономічної діяльності, діючи спільно з працівниками Національної поліції України за сприянням та попередньою домовленістю військовослужбовців Державної прикордонної служби України та працівників митних постів митниці ДФС України, організували протиправну схему переміщення товарів через митний кордон України наступним чином. Після отримання замовлення та придбання товару в країнах Європейського союзу, здійснюється оформлення документів, пакування та фасування товарів на вивезення з Європи. Товар завантажується у великогабаритний вантажний автомобіль, який вирушає на митний пост країни Європейського союзу, де водій транспортного засобу, подає достовірний пакет документів із правдиво внесеними відомостями щодо вантажу.

В подальшому, після підготовки до незаконного переміщення в Україну вантажу, від суб`єктів підприємницької діяльності, які уповноважені на здійснення зовнішньоекономічної діяльності подається попередня митна декларація щодо абсолютно іншого типу товару.

Так, після оформлення товару на митному посту країни Європейського союзу, вантаж із товаром безперешкодно проходить перший через митний кордон України за другим пакетом документів, після чого автомобіль прибуває на складські приміщення, де здійснюється вивантаження незаконно ввезеного товару та завантаження дійсного вантажу згідно другого пакету документів, для подальшого його оформлення на внутрішній митниці ДФС України.

Зокрема, вході проведення НСРД зафіксовано, що таким самим незаконним способом ввезено в користь ТОВ «Віншвеймаш» на митну територію України двадцять швейних машин «DurкoppAdler» із наступними серійними номерами 281110575, 281110580, 281110574, 281110578, 281110572, 281110579, 281110567, 281110563, 281110565, 281110568, 281110581, 281110569, 281110566, 281110577, 281110562, 281110571, 281110576, 281110564, 867379329, .

16 вересня 2019 року слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві проведено обшук у приміщеннях, які використовуються ТОВ «Віншвеймаш», за результатами якого директор ТОВ «Віншвеймаш» ОСОБА_5 добровільно видав двадцять швейних машин «DurкoppAdler» із наступними серійними номерами: 281110575, 281110580, 281110574, 281110578, 281110572, 281110579, 281110567, 281110563, 281110565, 281110568, 281110581, 281110569, 281110566, 281110577, 281110562, 281110571, 281110576, 281110564, 867379329, ; а також супровідні документи іноземної країни на вказане майно: Invoice № /14.06.2019 на 4 арк.; Deliverynote №81382503/14.06.2019 на 2 арк.; Deliverynote №81390675/14.06.2019 на 2 арк.; Deliverynote №81391083/14.06.2019 на 1 арк.; Deliverynote №81390674/14.06.2019 на 2 арк.; Invoice № /14.03.2019 на 3 арк.; Invoice № /14.03.2019 на 4 арк.; Invoice №/20.08.2019 на 5 арк.; Invoice № /20.08.2019 на 8 арк.; InvoiceProforma №/20.08.2018 на 4 арк.; InvoiceProforma №/20.08.2018 на 2 арк.; Orderconfirmation № 995011/28.03.2018 на 2 арк.

На даний час органом досудового розслідування за наслідками проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що вилучені вказані вище речі мають значення для кримінального провадження, оскільки є предметом кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, а тому з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, слідчий просить накласти арешт на зазначене вище майно.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, разом з тим, подав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримує у повному обсязі з підстав наведених у такому, просить клопотання задовольнити.

Представник особи, у володінні якого знаходиться майно - адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду заперечення на клопотання слідчого про арешт майна з тих підстав, що стороні захисту не надано примірник клопотання про накладення арешту на майно. Крім того, аналогічне клопотання про арешт майна вже подавалось слідчим до Печерського районного суду м.Києва, за результатами розгляду якого ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 17.12.2019 року у задоволенні клопотання про арешт майна відмовлено. Ухвалою Київського апеляційного суду від 22.07.2020 року, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 17.12.2019 року залишено без змін. Також вважає, що слідчим та прокурором пропущено строк, протягом якого останні можуть звернутися до слідчого судді з відповідним клопотанням. Разом з тим, у клопотанні слідчого про арешт майна зазначені неправдиві обставини, які не можуть підтверджуватись доказами, оскільки фактично не існують. Одночасно вважає, що відсутні підстави для накладення арешту, оскільки вказане майно не містить жодних слідів злочину, не є знаряддям кримінального правопорушення та не відповідає критеріям, які зазначені у ст.98 КПК України, що підтверджується ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 17.12.2019 року та ухвалою Київського апеляційного суду від 22.07.2020 року. У зв`язку з наведеним, просить відмовити у задоволенні клопотання.

Враховуючи подані учасниками процесу заяви про розгляд справи без їх участі, слідчий суддя вважає за можливим розглянути клопотання за відсутності учасників процесу у відповідності до вимог ч.1 ст.172 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.03.2021 року, підтверджується факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за № 0000311 від 25.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 16.09.2019 року слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві проведено обшук у приміщеннях, які використовуються ТОВ «Віншвеймаш», за результатами якого директор ТОВ «Віншвеймаш» ОСОБА_5 добровільно видав двадцять швейних машин «DurкoppAdler» із наступними серійними номерами: 281110575, 281110580, 281110574, 281110578, 281110572, 281110579, 281110567, 281110563, 281110565, 281110568, 281110581, 281110569, 281110566, 281110577, 281110562, 281110571, 281110576, 281110564, 867379329, ; супровідні документи іноземної країни на вказане майно, а саме: Invoice № /14.06.2019 на 4 арк.; Deliverynote №81382503/14.06.2019 на 2 арк.; Deliverynote №81390675/14.06.2019 на 2 арк.; Deliverynote №81391083/14.06.2019 на 1 арк.; Deliverynote №81390674/14.06.2019 на 2 арк.; Invoice № /14.03.2019 на 3 арк.; Invoice № /14.03.2019 на 4 арк.; Invoice №/20.08.2019 на 5 арк.; Invoice №/20.08.2019 на 8 арк.; InvoiceProforma №/20.08.2018 на 4 арк.; InvoiceProforma №/20.08.2018 на 2 арк.; Orderconfirmation №995011/28.03.2018 на 2 арк.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 17.12.2019 року, відмовлено у задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону про арешт майна вилученого в ході проведення обшуку 16.09.2019 року за адресою: м.Вінниця, проспект Коцюбинського, буд 39, в рамках кримінального провадження за № 0000311 від 25.03.2019 року.

Ухвалою Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 22.07.2020 року, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 17.12.2019 року залишено без змін.

В подальшому, на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 21.12.2020 року, слідчим 05.01.2021 року та 23.02.2021 року повернуто уповноваженій особі ТОВ «Віншвеймаш» вилучене майно, а саме документи: Invoice № /14.06.2019 на 4 арк.; Deliverynote №81382503/14.06.2019 на 2 арк.; Deliverynote №81390675/14.06.2019 на 2 арк.; Deliverynote №81391083/14.06.2019 на 1 арк.; Deliverynote №81390674/14.06.2019 на 2 арк.; Invoice № /14.03.2019 на 3 арк.; Invoice № /14.03.2019 на 4 арк.; Invoice №/20.08.2019 на 5 арк.; Invoice №/20.08.2019 на 8 арк.; InvoiceProforma №/20.08.2018 на 4 арк.; InvoiceProforma №/20.08.2018 на 2 арк. та двадцять швейних машин «DurкoppAdler» із наступними серійними номерами 281110575, 281110580, 281110574, 281110578, 281110572, 281110579, 281110567, 281110563, 281110565, 281110568, 281110581, 281110569, 281110566, 281110577, 281110562, 281110571, 281110576, 281110564, 867379329, .

Слідчий просить накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено під час обшуку у приміщеннях, які використовуються ТОВ «Віншвеймаш», а саме: двадцять швейних машин «DurкoppAdler» із наступними серійними номерами: 281110575, 281110580, 281110574, 281110578, 281110572, 281110579, 281110567, 281110563, 281110565, 281110568, 281110581, 281110569, 281110566, 281110577, 281110562, 281110571, 281110576, 281110564, 867379329, ; супровідні документи іноземної країни на вказане майно, а саме: Invoice № /14.06.2019 на 4 арк.; Deliverynote №81382503/14.06.2019 на 2 арк.; Deliverynote №81390675/14.06.2019 на 2 арк.; Deliverynote №81391083/14.06.2019 на 1 арк.; Deliverynote №81390674/14.06.2019 на 2 арк.; Invoice № /14.03.2019 на 3 арк.; Invoice № /14.03.2019 на 4 арк.; Invoice №/20.08.2019 на 5 арк.; Invoice №/20.08.2019 на 8 арк.; InvoiceProforma №/20.08.2018 на 4 арк.; InvoiceProforma №/20.08.2018 на 2 арк.; Orderconfirmation №995011/28.03.2018 на 2 арк.

Так, постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_7 від 17.09.2019 року, виявлені та вилучені під час проведення обшуку речі, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні за № 0000311 від 25.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
За частиною 5 ст.170 КПК України, арешт на майно юридичної особи з метою забезпечення заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, може бути накладений лише у випадку, якщо стосовно такої юридичної особи здійснюється кримінальне провадження.
Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильно їх дотримуватися. Так, згідно зі статті 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Вказана норма також узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за № 0000311 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України внесені 25.03.2019 року, однак станом на даний час жодній особі не повідомлено про підозру, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, який долучений до матеріалів клопотання не містить відомостей, що кримінальне провадження здійснюється також відносно ТОВ «Віншвеймаш», та яке відношення має вказане товариство до даного кримінального провадження.

Крім того, жодних об`єктивних підстав вважати, що вилучене під час обшуку майно, відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, а тому є речовими доказами в даному кримінальному провадженні - не має.

Покликання слідчого на те, що майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України є помилковим, з огляду на те, що постанова слідчого від 17.09.2019 року про визнання майна речовими доказами не містить за своїм змістом жодних доказів того, що майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Вказане свідчить про формальність винесеної постанови.

Зазначене майно не містить жодних слідів злочину, не є знаряддям кримінального правопорушення та не відповідає критеріям ст.98 КПК України, що підтверджується та встановлено як ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 17.12.2019 року так і ухвалою Київського апеляційного суду від 22.07.2020 року.

Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи вищенаведені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого не містить за своїм змістом правових підстав, за якими арешт майна в даному випадку є необхідним з метою виконання завдань у даному кримінальному провадженні, а тому у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись вимогами статей 107, 131, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (відділу з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_3 погодженого заступником начальника другого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000311 від 25.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України - відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1