Провадження №1-кп/639/167/21
Справа №639/6042/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні зареєстрованому 27 серпня 2020 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000167 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липняжка Добровеличкового району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, раніше судимого: 03 березня 2017 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст.71 КК України до позбавлення волі строком 2 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнений за відбуттям покарання 14 грудня 2018 року; 11 грудня 2019 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.190, ч.1 ст.263, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, 01 червня 2021 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2020 року о 12.00 год. ОСОБА_4 перебував у приміщенні коридору БО ХБФ «Благо», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Ярославська, 22, куди прибув з метою здати кров. Саме в той час ОСОБА_4 помітив на підлозі валізу з електроінструментами, належними раніше йому незнайомому співробітнику вказаного фонду ОСОБА_5 , необачно залишену без нагляду останнім в приміщенні коридору, яким він і вирішив таємно заволодіти. Реалізуючи свій злочинний умисел: ОСОБА_4 , оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого задуму, передбачаючи його наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди ОСОБА_5 , і бажаючи їх настання, діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу , таємно заволодів шуруповертом InterNool WT104 420 BT вартістю 593 грв. 88 коп., акумуляторнім шуруповертом Makita DF 330 вартістю 1650 грв., плоскогубці вартістю 50 грв., хрестовою та прямою отверткою вартістю 20 грв., молотком з гвоздодером вартістю 50 грв., розвідним гаєчним ключом вартістю 50 грв., діставши їх безперешкодно з валізи. Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадені речі, та залишивши на місці валізу, з місця злочину зник, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2413 грв. 88 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, що дійсно він, вчинив крадіжку речей, які в подальшому продав, а отримані гроші витратив на продукти харчування. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, кваліфікацію злочину, а також перелік викраденого майна та його вартість не оспорює. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданою ним до суду заяви просить розглядати справу без його участі.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу останнього.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, не одружений, раніше судимий, має реєстрацію та постійне місце мешкання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Оскільки судом встановлено, що злочин, який є предметом теперішнього розгляду обвинуваченим ОСОБА_4 було вчинено до ухвалення вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 червня 2021 року, тому суд призначає йому покарання за сукупністю злочинів відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупності злочинів шляхом поглинання більш суворим покаранням призначеним вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 червня 2021 року менш суворого, визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 01.06.2021 року.

Скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.09.2020 року, а саме: з акумуляторного шуруповерта Makita DF330К серійний номер 8103642, який визнано речовим доказом та повернути його власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведену судову експертизу на загальну суму 980 грн. 64 коп.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1