Справа № 591/1667/21
Провадження № 1-кп/591/432/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2021 року Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Суми обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні №0000529 від 06.03.2021 з угодою про визнання винуватості відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка, Сумська область, українець, громадянин України, з середньо-технічною освітою, працює оператором автоматичної лінії у ФОП « ОСОБА_7 », зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2021 об 11 год. 46 хв. на лінію «102» було здійснено телефонний дзвінок з абонентського номеру НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_5 , який перебував біля будинку АДРЕСА_3 , та в ході спілкування з диспетчером, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, висловлював прямі погрози вбивством та фізичною розправою старшому інспектору-черговому ВП №4 Сумського районного управління ОСОБА_4 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, керуючись єдиним умислом, 06.03.2021 одразу з абонентського номеру НОМЕР_1 ОСОБА_5 здійснив телефонний дзвінок до чергової частини відділу поліції №4 ГУНП в Сумській області на абонентський номер НОМЕР_2 , де останній, під час спілкування з диспетчером, виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою старшому інспектору-черговому ВП №4 Сумського районного управління ОСОБА_4 .

До працівників правоохоронних органів належать особи, зазначені у ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», а саме органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України, тобто погроза вбивством, насильством працівнику правоохоронного органу ОСОБА_4 у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

12.03.2021 між прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 345 КК України, при цьому обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен обвинувачений понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 345 КК України, а саме у виді виправних робіт строком на 2 роки з відрахуванням 20% в дохід держави. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, потерпілим є ОСОБА_4 , який не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості, про що мається його письмова заява.

З угоди про визнання винуватості від 12.03.2021 також вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 погоджується на укладення цієї угоди.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п.п.1-4 ч.4 ст. 474, п.1 ч.3 ст.394, п.1 ч. 3ст. 424, ст.476 КПК України; укладення угоди сторонами є добровільним.

Узгоджене сторонами угоди покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем роботи, є не судимою особою, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, а також відсутність обтяжуючих обставин та наявність таких обставин, які пом`якшують покарання, як-то щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Таким чином, умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України; правова кваліфікація, яка є вірною, передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості; умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні дані щодо неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань; наявні підстави для визнання винуватості.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам матеріального та процесуального закону і її слід затвердити.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 314-317, 370, 374, 468-475 КПК України суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12.03.2021, укладену між прокурором та ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 345 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді виправних робіт строком на 2 роки з відрахуванням із суми заробітку 20 (двадцять)% в дохід держави.

Речові докази диски (відповідно до постанов слідчого ОСОБА_9 від 06.03.2021 та 11.03.2021) залишити в матеріалах кримінального провадження.

Обраний запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч.4 ст.394 КПК України, прокурором - виключно з підстав, зазначених в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Суддя ОСОБА_1