Дата документу 28.07.2021 Справа № 314/4826/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/4826/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1117/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника засудженого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2021 року, якою задоволено подання Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» про приведення вироку у відношенні ОСОБА_7 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів провадження, 23 листопада 2020 року до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло подання Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» про приведення вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII.

Суд першої інстанції вказане клопотання задовольнив та постановив вважати ОСОБА_7 засудженим за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, а остаточне покарання, призначене йому за вироками Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року, 1 жовтня 2018 року та 4 червня 2019 року залишити без змін.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вважає, що ухвала суду суперечить чинному законодавству.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з санкції ч. 1 ст. 309 КК України було виключено покарання у вигляді позбавлення волі, а з вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області вбачається, що судом на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, було призначено покарання у вигляді позбавлення волі, що не узгоджується із законом про відповідальність за цим правопорушенням.

Заслухавши доповідь судді по справі, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, яка проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у вигляді 1 рік обмеження волі, з призначенням на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України остаточного покарання у вигляді 3 років 6 місяців 1 дня позбавлення волі (а.с. 11-14).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, який набрав законної сили 1 липня 2020 року, внесено зміни до санкції ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: виключено з неї покарання у вигляді позбавлення волі та передбачено максимальну міру покарання у вигляді 5 років обмеження волі.

Відповідно до частин 1, 3 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до частин 2, 3 статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність заміни ОСОБА_7 міри покарання, призначеної вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року за ч. 1 ст. 309 КК України з покарання у вигляді 1 року позбавлення волі на покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

З висновками суду першої інстанції з приводу того, що остаточне покарання, призначене ОСОБА_7 за вироками Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року, 1 жовтня 2018 року та 4 червня 2019 року, підлягає залишенню без змін, колегія суддів також повністю погоджується, і в апеляційній скарзі вони засудженим не оспорюються.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що вказаним вироком на підставі ч. 1 ст. 70 КК України йому було помилково призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі, є необґрунтованими, оскільки суд призначав ОСОБА_7 покарання шляхом часткового складання покарань.

Тобто на факт призначення ОСОБА_7 остаточного покарання у виді позбавлення волі жодним чином не впливає те, що йому оскаржуваною ухвалою було замінено міру покарання за ч. 1 ст. 309 КК України з покарання у вигляді 1 року позбавлення волі на покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2021 року, якою задоволено подання Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» про приведення вироку у відношенні ОСОБА_7 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4