Справа № 136/222/21
провадження №1-кс/136/59/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника особи, якій відмовлено у визнанні потерпілою - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець скаргу ОСОБА_4 на постанову начальника сектору дізнання відділу поліції №4 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 15.12.2020 про відмову у визнанні потерпілою, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаною скаргою мотивуючи тим, що 12.12.2020 він, адвокат ОСОБА_3 подав в інтересах ОСОБА_4 до Липовецького ВП заяву про залучення до провадження в якості потерпілої, проте постановою начальника СД Липовецького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 15.12.2020 відмовлено в задоволенні заяви з тих підстав, що човен є спільним майном спілки, а не покійного ОСОБА_6 , оскільки купувався за спільні кошти членів спілки риболовів с. Троща Липовецького району Вінницької області. За відсутності документів, які підтверджують право власності на човен, визначити потерпілого не представляється можливим, а тому твердження ОСОБА_4 є необґрунтованими.
Представник особи, якій відмовлено у визнанні потерпілою вважає вищевказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки висновки дізнавача наведені в оскаржуваному рішенні ґрунтуються на показах свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є потенційними підозрюваними у даному кримінальному провадженні.
Крім цього, дізнавач не дослідив обставини кримінального провадження, аби виявити як ті обставини, що викривають, так і ті що виправдовують осіб, які могли вчинити кримінальне правопорушення, зокрема не допитав в якості свідка ОСОБА_9 , на допиті якого наполягав як ОСОБА_6 так і ОСОБА_4 .
Дізнавачем не встановлено доказів, які б спростовували обставини правомірності набуття ОСОБА_6 у власність човна, правочин у встановленому законом порядку недійсним не визнаний.

17.08.2020 ОСОБА_6 , за заявою якого було відкрито кримінальне провадження №0000005, який був визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні, помер.

У скарзі представник вказує, що майно належало подружжю ОСОБА_10 на праві спільної сумісної власності, оскільки було придбано в період шлюбу за спільні кошти подружжя, отож визнання ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні є важливою гарантією реалізації її права на захист як власника майна, що стало підставою звернення до суду із даною скаргою, у якій представник просив скасувати оскаржувану постанову та зобов`язати дізнавача винести постанову якою визнати ОСОБА_4 потерпілою у даному кримінальному провадженні.
У судовому засіданні представник особи, якій відмовлено у визнанні потерпілою наполягав на задоволенні скарги з підстав наведених у ній.
Представник Відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 , будучи повідомленим належним чином про день та час розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, проте в силу приписів ст.306 КПК України, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Слідчий суддя, вислухавши представника, вивчивши та дослідивши матеріали додані до скарги, встановив 10.07.2020 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 про вчинення кримінального правопорушення за ст.356 КК України, за заявою ОСОБА_3 , який був представником ОСОБА_6 .
Згідно відомостей внесених до ЄРДР, в ніч з 12 на 13 березня 2019 року громадянин ОСОБА_11 з водойми біля с. Троща Липовецького району забрав алюміневий човен, який належить ОСОБА_6 .
28.07.2020 ОСОБА_6 було вручено пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, отож таку особу було визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні, відповідно до вимог ст.55 КПК України.
Слідчим суддею встановлено, що 17.08.2020 потерпілий ОСОБА_6 , за заявою якого було відкрито кримінальне провадження, помер.
14.12.2020 Липовецьким ВП було зареєстровано заяву адвоката ОСОБА_3 датовану 12.12.2020 про залучення до провадження як потерпілої ОСОБА_4 , у зв`язку із смертю її чоловіка, який був потерпілим ОСОБА_6 .
За наслідками розгляду вказаної вище заяви 15.12.2020 начальником СД Липовецького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 було винесено постанову якою було відмовлено у заяві ОСОБА_3 від 12.12.2020 у кримінальному провадженні за №0000005 від 10.07.2020 про залучення до провадження як потерпілої ОСОБА_12 .
Про існування вказаного процесуального рішення представник ОСОБА_3 дізнався під час розгляду іншої скарги 12.12.2021, із даною скаргою звернувся до суду 15.02.2021, тобто із дотриманням визначеного ст.304 КПК України, строку, що доведено було при розгляді скарги №136/222/21.
Згідно ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

За вимогами ст.9 КПК України, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з положеннями ст. 2 Кримінального процесуального кодексу завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування й судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.
Із оскаржуваної постанови слідчим суддею встановлено, що при її винесені начальником СД Липовецького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 було допущено описку в частині зазначення прізвища особи, яка просила залучити її до провадження як потерпілу.
Зокрема відповідно до паспортних документів, свідоцтва про укладення шлюбу, які додані були до заяви правильним прізвище є « ОСОБА_4 », а не « ОСОБА_12 » як вказано по тексту оскаржуваної постанови, що має суттєве значення, оскільки унеможливлює правильно ідентифікацію особи стосовно якої прийняте рішення.
За змістом п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого має містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття відповідної постанови, мотиви прийняття такої постанови, їх обґрунтування з посиланням на положення КПК України.
Слідчим суддею встановлено, що матеріали кримінального провадження не містять жодних належних та допустимих доказів «поза розумним сумнівом» на підтвердження належності майна на праві користування (алюмінієвого човна) сорока особам, про що констатовано у постанові дізнавачем, такі висновки ґрунтуються на показах свідка ОСОБА_7 , на протиправність дій якого було вказано у заяві потерпілого ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
Це питання мало бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
У той же час слідчим не перевірено наявності цивільно правових угод щодо такого майна та належності його іншому власнику.
Крім цього, слідчим суддею із матеріалів кримінального провадження, які витребовувались для дослідження в судовому засіданні встановлено, що дізнавачем взагалі не з`ясовувалось питання щодо перевірки належності алюмінієвого човна до спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_10 , на які було вказано представником у заяві про залучення останньої потерпілою від 12.12.2020.
За вказаних мотивів, слідчий суддя приходить висновку, що дізнавачем при винесені оскаржуваної постанови було порушено вимоги КПК України, було проведено не повну та всебічну перевірку фактів вказаних представником ОСОБА_4 у заяві, не встановлено усі обставини, що мають значення для прийняття правильного процесуального рішення за поданою заявою, тобто таке рішення дізнавача є передчасним, що свідчить про порушення останнім однієї з основних засад кримінального судочинства, а саме законності та вказує на невідповідність його рішенню основним завданням кримінального провадження.

Правилами ст.307 КПК України, передбачено, які рішення можуть бути прийняті за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора.
Ураховуючи встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку про незаконність винесеної начальником СД ОСОБА_5 постанови про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою, відтак її слід скасувати.

При цьому, слідчий суддя не вбачає правових підстав для задоволення вимог про зобов`язання начальника сектору дізнання відділу поліції №4 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 вчинити дії шляхом прийняття постанови про визнання ОСОБА_4 потерпілою, оскільки це є прерогативою дізнавача під час досудового розслідування кримінального провадження за наслідками повного та всебічного з`ясування обставин при вирішенні такого питання.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу задовольнити частково.
Скасувати постанову начальника сектору дізнання відділу поліції №4 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 15.12.2020 про відмову у визнанні потерпілою, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
В решті скарги відмовити.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена,

Слідчий суддя ОСОБА_1