Провадження №11-п/991/12/21
судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду
(провадження №11-п/991/12/21)
Ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 14 червня 2021 року клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишено без задоволення.
Більшістю колегії суддів зроблено висновок про наявність підстав для розгляду по суті клопотання щодо підсудності апеляційної скарги під час досудового розслідування, оскільки такий порядок передбачений та встановлений діючим КПК, а на підставі наявності визначених у абз.2 п.1 і п.2 ч.5 ст.216 КПК критеріїв, нею зроблено висновок про підсудність кримінального провадження Вищому антикорупційному суду, у зв`язку з чим за наслідками розгляду клопотання адвоката по суті останнє залишено без задоволення як безпідставне.
Вважаю, що провадження за вищевказаним клопотанням про направлення судового провадження до іншого суду має бути закрите, виходячи з наступного.
Так, за визначенням п.10 ч.1 ст.3 КПК кримінальним провадженням визнається досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, та відповідно до абз.2 ч.3 ст.34 КПК, питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду вирішується колегією у складі п`яти суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Статтею 34 КПК визначено компетенцію судів, підстави та порядок направлення кримінального провадження з одного суду до іншого.
Підстави для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого закріплені в частині 1 статті 34 КПК.
У зазначеній нормі використовується, зокрема, така термінологія: «кримінальне провадження передається» (частина 1), «до початку судового розгляду» (пункт 1 частини 1 та абзац 6 частини 1), «для судового розгляду» (пункт 2 частини 1), «обвинувачений» (пункт 3 частини 1 та абзаци 6 і 7 частини 1), «судове провадження» (пункт 4 частини 1).
Згідно з ч.6 ст.34 КПК суд, якому направлено кримінальне провадження з іншого суду, розпочинає судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання незалежно від стадії, на якій в іншому суді виникли обставини, передбачені частиною 1 цієї статті.
Системний аналіз зазначених правових норм, а також визначень термінів «кримінальне провадження» (п.10 ч.1 ст.3 КПК) та «судове провадження» (п.24 ч.1 ст.3 КПК) дає підстави вважати, що кримінальне провадження у розумінні ст.34 КПК є тотожним поняттю «судове провадження».
У зв`язку з цим направлення в порядку, передбаченому положеннями ст.34 КПК, кримінального провадження з одного суду до іншого суду можливе лише після направлення обвинувального акту (іншого документу, яким завершується досудове розслідування) до суду першої інстанції в порядку, передбаченому КПК, для розгляду його по суті за правилами глав 27 та 28 КПК, що підтверджується позицією, викладеною в ухвалі Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі №571/196/18-к (провадження № 51-4493впс18). З клопотання ж вбачається, що йдеться про направлення до іншого суду клопотання про застосування заходу забезпечення у кримінальному провадженні, що знаходиться на стадії досудового розслідування.
Отже, порядок направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, передбачений ст.34 КПК, до провадження за апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді про арешт майна у кримінальному провадженні не може бути застосований.
Кримінальне провадження у Вищому антикорупційному суді під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею одноособово, а в разі оскарження його ухвал в апеляційному порядку колегіально судом у складі не менше трьох суддів (абз.4 ч.12 ст.31 КПК).
Рішення про прийнятність апеляційної скарги, поданої на ухвалу слідчого судді про арешт майна, приймає самостійно суддя-доповідач в межах своєї компетенції.

В якості члена колегії суддів мною у судових рішеннях неодноразово зазначалось, що розгляд і вирішення по суті Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду питання про передачу кримінального провадження до іншого суду на стадії досудового розслідування може підірвати системність правового регулювання досудового розслідування злочинів, розбалансувати систему судового контролю за органами досудового розслідування та у кінцевому рахунку при деяких умовах може утворити ознаки втручання в виключну компетенцію слідчого судді. Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду на стадії досудового розслідування уповноважена лише переглядати судові рішення слідчих суддів в випадках та порядку, передбачених КПК.

Разом із тим, направлення кримінального провадження з одного суду до іншого на стадії досудового розслідування на підставі застосування загальних засад кримінального провадження (в тому числі ч.6 ст.9 КПК) може мати місце лише у виключних випадках, коли, наприклад, в суді першої інстанції об`єктивно відсутній уповноважений слідчий суддя, який може вирішити це питання самостійно, тощо.

На підставі вищевикладеного вважаю, що провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_2 , подане в інтересах ОСОБА_3 , про направлення апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 29 липня 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000673 з Вищого антикорупційного суду до Київського апеляційного суду, необхідно закрити без розгляду клопотання по суті.

Суддя ОСОБА_1