Справа № 455/984/20
Провадження № 1-кп/455/56/2021
ВИРОК
Іменем України
21 квітня 2021 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000183 від 29.04.2020 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Міженець Старосамбірського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, неодруженого, судимості не має,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України,

за участю: сторони обвинувачення прокурора Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 ,

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , в період часу із 22.04.2020 року до 29.04.2020 року, в нічну пору доби, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом злому навісного металевого замка, проник у приміщення гаражу, яким користується ОСОБА_5 та котрий розташований в АДРЕСА_2 , звідки таємно вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме: мотоциклом марки «Днєпр К-750», чорного кольору, 1961 року випуску, без прикріплених номерних знаків, із викарбуваним заводським способом на рамі реєстраційним номером « НОМЕР_1 », ринкова вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи становить 10 516,04 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 в період часу із 22.04.2020 року до 29.04.2020 року, в нічну пору доби, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом злому навісного металевого замка, проник у приміщення гаражу, яким користується ОСОБА_5 та котрий розташований в АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав наступні комплектуючі частини від мотоцикла марки «Днєпр. К-750», а саме: двигун, два колеса з металевими рафками та гумовими шинами, з яких одне колесо в зборі із карданним валом та головною передачею, а друге колесо в зборі із кришкою вилки, чотири сидіння від мотоцикла та паливний металевий бак з кришкою без кріплення; а також таємно викрав наступні електроінструменти електричну кутову шліфмашинку (болгарку) в корпусі чорно-сірого кольору торгової марки «МАС.Аllister/Magnessium» із прикрученою дисковою насадкою виробництва торгової марки «Ulrtra», призначеною для різання металу, електричний промисловий фен в корпусі чорно-сірого кольору торгової марки «Performance Power» моделі «РНG 1800 ТZА.1800 W», та металеві слюсарні лещата з ручним приводом 125 мм. без назви виробника, загальна ринкова вартість яких, згідно висновку судової товарознавчої експертизи становить 10 856 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, надав пояснення, аналогічні, викладеним обставинам в обвинувальних актах, додатково пояснив, що повністю погоджується із обставинами, викладеними в обвинувальному акті, оголошеними прокурором з обвинувальних актів, а також пояснив, що він в кінці квітня 2020 рокув м.Добромилі, в нічну пору доби, шляхом злому розпилювання навісного металевого замка проник у приміщення гаражу ОСОБА_5 , звідки викрав мотоцикл, марки «Днєпр К-750», чорного кольору, який відігнав у підвал гуртожитку в м.Добромиль, після чого, взявши батьків мотоцикл, повернувся до гаражу ОСОБА_5 де також викрав: двигун, два колеса з металевими рафками та гумовими шинами, чотири сидіння та паливний металевий бак від мотоцикла, електричну кутову шліфувальну машинку, електричний промисловий фен, та металеві слюсарні лещата. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати та визнати недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи та обмежити обсяг дослідження доказів.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 28.09.2020 року подав в канцелярію суду заяву, в якій просив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, яким ніким не оспорюються, справу розглядати у його відсутності, претензій морального чи матеріального характеру не має (а.с.16).

З врахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченим, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин події кримінальних правопорушень (часу, місця, способу), вчиненого обвинуваченим, винуватості в цьому обвинуваченого, форми вини, мотиву, мети вчинення кримінального правопорушення, обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу та стосуються речових доказів по справі, та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження немає. При цьому судом роз`яснено, що у такому разі учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і вважає, що його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене з проникненням у приміщення та за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднану з проникненням у інше приміщення. Приймаючи таке рішення, суд керується критеріями доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведених у висновках Європейського суду з прав людини, яких суд дійшов у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 квітня 2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 6 грудня 1988 року). Так, у цих рішеннях зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, особу винного, який по місцю проживання характеризується посередньо, неодружений, в психіатричному чи наркологічному кабінетах не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття, усунення потерпілому заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Аналізуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання, суд враховує чи відповідатиме покарання за своїм розміром та ступеню тяжкості вчинених злочинів, а також винного.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, тобто при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання, визначенні «інших обставин справи», індивідуалізацію покарання - конкретизацію виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, вказане повністю узгоджується з висновком викладеним у постанові ККС ВС від 13.10.2020 року по справі № 645/10158/14-к.
А тому, при таких обставинах, враховуючи розмір викраденого, суд вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, у межах, визначених санкціями ч.2 ст.289 та ч.3 ст.185 КК України КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що обвинуваченим скоєно злочини передбачені різними статтями особливої частини КК України. Відтак, слід остаточно призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням та з врахуванням вимог ст. 77 КК України, що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати слід покласти на обвинуваченого згідно вимог ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 до відбуття покарання визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, яке перебувало на розгляді в Старосамбірському районному суді Львівської області не обирався.
Речові докази: а саме мотоцикл марки «Днєпр К-750», чорного кольору, 1961 року випуску, без прикріплених номерних знаків, із викарбуваним заводським способом на рамі реєстраційним номером « НОМЕР_1 », які знаходяться на зберіганні у потерпілого, що підтверджується розпискою, повернути за належністю ОСОБА_5 .

Двигун від мотоцикла марки «Днєпр. К-750» на корпусі якого заводським способом нанесено маркування « НОМЕР_2 »; два колеса з металевими рафками та гумовими шинами марки «И-40» розміром 3,75 х 19, з яких одне колесо із прикріпленим до нього редуктором від мотоцикла марки «Днєпр. К-750»; металевий бак з кришкою без кріплення від мотоцикла, марки «Днєпр. К-750»; чотири гумові сидіння з металевими кріпленнями від мотоцикла марки «Днєпр. К-750»; кришка на вилку від мотоцикла марки «Днєпр. К-750»; електрична кутова шліф-машинка (болгарка) в корпусі чорно-сірого кольору торгової марки «МАС.Маgnessium» із дисковою насадкою виробництва торгової марки «Ultra»; електричний промисловий фен в корпусі чорно-сірого кольору із заводським маркуванням «РНG 1800 ТZА. 1800 W»; слюсарні металеві лещата без назви виробника, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Старосамбірського відділення поліції, що підтверджується квитанцією №1075, повернути за належністю ОСОБА_5 .

Три відрізки стерильного бинту - знищити.

Судові витрати у справі за проведення, а саме: судової товарознавчої експертизи №16/2/697 від 31.07.2020 року в розмірі 2615,20 гривень; судової товарознавчої експертизи №16/744 від 27.07.2020 року в розмірі 1307,60 гривень; судової товарознавчої експертизи №16/735 від 22.07.2020 року в розмірі 653,80 гривні; судової товарознавчої експертизи №16/2/696 від 30.07.2020 року в розмірі 2615,20 гривень, а всього на суму 7191 (сім тисяч сто дев`яносто одна) гривня 80 копійок стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченомуим та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1