ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1069/21
Провадження №1-кп/477/188/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві за кримінальним провадженням, що внесене до ЄРДР за № 0000150 від 08.04.2021 року відносно ОСОБА_3 який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

4 червня 2021 року автоматизованою системою документообігу суду обвинувальний акт за кримінальним провадженням, що внесене ЄРДР за № 0000150 від 08.04.2021 року відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, розподілений для розгляду судді ОСОБА_1 .

У той же день, 4 червня 2021 року, судом вирішено питання про призначення підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження, зокрема, прокурор, обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту, місцем скоєння кримінального правопорушення є с.Киселівка Миколаївського ( Снігурівського) району.

Відповідно до ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст.3-1 прикінцевих та перехідних полождень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не пізніше 1 січня 2022 року.

Відповідно до змісту ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Таким чином, суд вважає, що дане кримінальне провадження не підсудне Жовтневому районному суду Миколаївської області та підлягає направленню за підсудністю в порядку визначеному ст. 34 ч.2 КПК України.

Крім того, під час підготовчого судового засідання прокурором заявлено клопотання про обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою так як строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 08.06.2021 року.

В обґрунтування заявленого клопотання стороною обвинувачення зазначено, що обвинувачений вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі, не має офіційно підтверджених джерел доходу та істотних соціальних зав`язків які б належним чином утримували його за наявним місцем проживання. Має незняту та непогашену судимість за злочини проти власності та проти життя та здоров`я, відбував покарання у місцях позбавлення волі у зв`язку, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду вчиняти інші кримінальні правопорушення та впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

На доведеність вказаного, сторона обвинувачення надає протокол затримання обвинуваченого ОСОБА_3 від 8 квітня 2021 року, ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 9 квітня та 5 травня 2021 року про застосування та продовження йому запобіжних заходів у виді тримання під варто, Спец перевірку( вимогу про судимість) ОСОБА_3 , довідку про звільнення з місць позбавлення волі на ОСОБА_3 , який звільнився 4 червня 2020 року його паспортні дані та посередню характеристику з місця проживання с. Киселівка.

Також прокурор вважає, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти заявленим ризикам. Вважає, що більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе запобігти існуючим ризикам.

Обвинувачений та його захисник проти даного клопотання заперечували, просили змінити міру обраного запобіжного заходу на нічний домашній арешт в АДРЕСА_1 , де і зареєстрований обвинувачений. .

Обвинувачений просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити, вказуючи на те, що має місце постійного проживання та реєстрації, зобов`язується влаштуватися на роботу з метою прибуття до суду за першим викликом.

Вислухавши доводи прокурора, думку учасників кримінального провадження з приводу вказаного клопотання прокурора судом встановлено слідуюче .

Згідно з Рішенням Конституційного Суду від 23.11.2017 року у справі № 1-р/2017, запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують передбачене частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора (частина четверта статті 176 Кодексу).

За наведеного, наявні всі підстави для вирішення заявленого прокурором клопотання на даній стадії, зокрема під час підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. І ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі:

1 )переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

Як скеровує практика ЄСПЛ тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (справа «Лабіта проти Італії», справа ;Харченко проти України»).

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 спливає 08.06.2021 року.

Приймаючи рішення щодо міри запобіжного заходу, суд керується такими мотивами. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в 'країні найвищою соціальною цінністю. При цьому, згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у спричиненні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , що спричинило смерть потерпілому, тобто скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя людини.

У разі доведеності вини обвинуваченого, покарання за такий злочин передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому, з урахуванням характеру і тяжкості висунутого обвинувачення, усвідомлюючи можливість постановлення обвинувального вироку, ОСОБА_3 може переховуватись від суду.

Стосовно посилання захисника про можливість запобігання заявленим ризикам у спосіб обрання такої міри запобіжного заходу як домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання обвинуваченого, зокрема у АДРЕСА_1 , то як слідує з пояснень обвинуваченого сімейні зв`язки у нього відсутні, постійного заробітку або доходу також немає. Наявна схильність до скоєння інших кримінальних правопорушень про що свідчить наявність судимості та відбуття покарання, що на думку суду не є перешкодою до запобіганню ризиками визначеним стороною обвинувачення.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ч.1 ст.34, ст. 177,314,-315,316 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Направити кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за № 0000150 від 08.04.2021 року відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, до Миколаївського апеляційного суду для визначення підсудності відповідно до п.1 ч.1 ст.34 КПК України.

Обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 (тридцять) діб, тобто до 7 липня 2021 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту - відмовити за необґрунтованістю.

Кримінальне провадження передати до канцелярії суду для направлення подання до Миколаївського апеляційного суду відповідно до ч.2 ст.34 КПК України.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена на протязі семи днів з дня її постановлення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1