справа № 642/68/21
провадження № 1-кп/642/337/21
ВИРОК
Іменем України

13 квітня 2021 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0001638 від 26.08.2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, офіційно не працюючого, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 13.11.2019 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
20.06.2020 року близько 08 години 30 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись у квартирі свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , помітив у приміщенні коридору вищевказаної квартири у шафі сумку для ноутбуку «Nifco» чорного кольору вартістю 308,56 грн. та машину ручну електричну свердлильну (дриль) марки «Ритм» модель МЕС 420 ЕР в корпусі зеленого кольору вартістю 294,00 грн., які належали потерпілому ОСОБА_6 , і в цей момент в нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: вищезазначених сумки для ноутбуку та дрилі. Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що виник раптово, діючи з корисливих спонукань з метою незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, діючи повторно, ОСОБА_5 , взяв з полички шафи сумку для ноутбуку «Nifco» чорного кольору, поклав у неї машину ручну електричну свердлильну (дриль) марки «Ритм» модель МЕС 420 ЕР в корпусі зеленого кольору та вийшов з квартири, скоївши крадіжку вищевказаних сумки для ноутбуку та дрилі.

Загальна вартість викраденого майна, а саме: сумки для ноутбуку «Nifco» чорного кольору та машини ручної електричної свердлильної (дрилі) марки «Ритм» модель МЕС 420 ЕР в корпусі зеленого кольору склала 602,56 грн.

Після чого ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 602,56 грн.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину спочатку не визнавав, а саме вказував, що дійсно проживав кілька місяців у потерпілого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . На той час у нього було скрутне становище. Оскільки коштів на той час не було, він наприкінці червня 2020 року, з відома ОСОБА_6 взяв дриль із сумкою з шафи, щоб здати до ломбарду, а на кошти купити їжу. Він хотів потім викупити з ломбарду дриль, але не зміг. Сумка залишилась у нього. Через пару місяців він дізнався, що ОСОБА_6 написав заяву до поліції про викрадення майна. Поліції він видав чорну сумку для ноутбуку. Але після допиту у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_5 визнав вину повністю, щиро покаявся у в скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, вказавши, що дійсно він таємно від ОСОБА_6 взяв з шафи дриль, яку поклав до чорної сумки від ноутбуку, та після того, як він викрав майно, пішов з квартири, та у подальшому продав дриль, а кошти витратив на свої потреби. Сумку залишив собі, але у подальшому видав її слідчому.

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні:

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 з квітня 2020 року проживав у нього в квартирі. У червні між ними сталася сварка. Після цього ОСОБА_6 виявив, що з шафи зникла дриль та сумка від ноутбуку. Оскільки, окрім ОСОБА_5 більш ніхто не міг її взяти, він зрозумів, що це саме він викрав вказане майно. Він звернувся до поліції із заявою про вчинення крадіжки. В ході слідства сумку йому повернули. Дриль йому не повернуто. Вказав, що не має претензій до обвинуваченого, та просив його строго не карати.

письмовими доказами:

- Заявою ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення від 26.08.2020 року, згідно з якою останній просив вжити заходів до його знайомого ОСОБА_5 , який шляхом вільного доступу вчинив крадіжку дрилі "Ритм" та чорної сумки від ноутбуку, чим завдав йому майнову шкоду;

- протоколом огляду місця події від 07.09.2020 року, в ході якого гр. ОСОБА_5 пояснив, що сумка чорного кольору «Nifco», яку він тримав у руках, ним була викрадена у середині червня 2020 року у його знайомого ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 . В ході огляду вказана сумка була вилучена; та ілюстративним матеріалом до протоколу огляду місця події;

- постановою слідчого Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області від 07.09.2020 року сумка чорного кольору «Nifco» визнана речовим доказом;

- Згідно висновку товарознавчої експертизи № 15269 від 07.09.2020 року визначена ринкова вартість сумки для ноутбуку «Nifco» чорного кольору у розмірі 308, 56 грн. та машини ручної електричної свердлильної (дрилі) марки «Ритм» модель МЕС 420 ЕР в корпусі зеленого кольору у розмірі 294 грн., загальна ринкова вартість не наданого на дослідження майна станом на 20.06.2020 року склала 602,56 грн.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані вище докази і визнає їх достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого ОСОБА_5 та визнання його винуватості.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 судом встановлено, що він раніше судимий, інкриміноване кримінальне правопорушення вчинив в період іспитового строку, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, не офіційно, але працює, має постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом із батьками похилого віку, за місцем проживання характеризується позитивно.

Згідно досудової доповіді складеної старшим інспектором Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення волі або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який відноситься до нетяжкого злочину, його наслідки, той факт що частково викрадене майно повернуто потерпілому, обставини, що помякшують та відсутність обтяжуючих покарання, у сукупності із даними, що характеризують особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, а саме, що він шкодує, що його діями завдано шкоду, готовність відшкодувати шкоду потерпілому, та вважає, що ОСОБА_5 повинен нести покарання, передбачене санкцією інкримінованої статті, у виді обмеження волі в межах мінімальної санкції ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки на думку суду таке покарання необхідне для виправлення та попередження вчинення нового кримінального правопорушення.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 був засуджений 13.11.2019 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на один рік.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абз. 2 п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", невідбутою частиною покарання за попереднім вироком, зокрема, вважається покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням.

За змістом ч. 3 ст. 78 КК України, у разів вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.ст. 71,72 КК України.

Кримінальне правопорушення, що інкримінується, ОСОБА_5 вчинив після ухвалення вказаного вироку суду, тому йому належить частково приєднати невідбуте покарання за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, із застосуванням положень ст. 72 КК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати стягнути з ОСОБА_5 .

Керуючисьст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 13.11.2019 року, та остаточно призначити покарання, із застосуванням ст. 72 КК України, ОСОБА_5 у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 15269 від 07.09.2020 року у розмірі 1634,40 грн.

Речовідокази:

- сумку чорного кольору «Nifco», передану на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у його розпорядженні.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 09.09.2020 року на сумку чорного кольору «Nifco», вилучений під час огляду місця події 07.09.2020 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1