Провадження № 1-кп/643/531/21
Справа № 643/5541/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря- ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника- адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого- ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000131від 05.02.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васильївка,

Курської області , Російської Федерації, громадянина

України, раніше не судимого, який проживає за

адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

05.02.2020 приблизно о 08:45, ОСОБА_6 керував технічно справним автомобілем «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_1 , на якому рухався по вул. Гв. Широнінців зі сторони пр. Ювілейного в напрямку вул. Валентинівської в м. Харкові зі швидкістю приблизно 50 км/год.
Під час руху по вказаній вулиці, в районі будинку № 51, ОСОБА_6 , діючи необережно, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким зупинився транспортний засіб, щоб надати дорогу пішоходу, не вжив заходів до зменшення швидкості та зупинки автомобіля ,чим порушив вимоги п.п.18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України згідно з якими :
п. 18.1 - «Водій транспортного засобу, що наближається до
нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу піщоходам, для яких може бути створена перещкода чи небезпека».
п. 18.4 - «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортяих засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменщити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може б/ти створена перешкода або небезпека».
і допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу зправа наліво відносно напрямку руху його автомобіля.
Внаслідок події пішохід ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи №12-14/142-А/20 від 03.03.2020 отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми у вигляді садна в лобній та тім`яній ділянці зліва, лінійного перелому лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа, правобічного субдурального к-рововиливу, субарахноїдального крововиливу та забою головного мозку із утворенням вогнища контузії латеро-базального відділу правої скроневої частки.
Порушення ОСОБА_6 вимог п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України знаходяться у причинному зв`язку з подією та її наслідками.
Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні надала показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом. Претензій до обвинуваченого вона не має, зобов`язання по відшкодуванню шкоди він виконав та просила суворо не карати.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення, та данні про його особистість.

Кримінальне правопорушення, що вчинив обвинувачений, відповідно до ст.12 КК України, віднесене до тяжкого злочину.

Обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце мешкання,являється інвалідом 3 групи безстроково за загальним захворюванням, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно .

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , є щире каяття, відшкодування шкоди потерпілій.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищенаведене,а також позицію потерпілої,суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливо без ізоляції від суспільства, а тому, призначаючи йому покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та без застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід обвинуваченому суд не обирає, оскільки останній не був обраний під час досудового розслідування.

Згідно ч. 4ст. 174 КПК Українисуд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07.02.2020 року у межах кримінального провадження ,внесеному до ЄРДР № 0000131від 05.02.2020 року за ч. 2 ст. 286 КК України, було накладено арешт на автомобіль «ВАЗ 2107»,р.н НОМЕР_1 , належний ОСОБА_6 .

Арешт майна підлягає скасуванню, оскільки майно обвинуваченого, на яке він накладений, не підлягає спеціальній конфіскації, судом не призначене покарання у вигляді конфіскації майна, цивільний позов у справі не заявлено.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений. Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох ) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до правил ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного судом покарання з іспитовим строком на 3 (три ) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Скасувати арешт на тимчасово вилучене майно ОСОБА_6 , яке було вилучене в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 05.02.2020 р., а саме на: автомобіль «ВАЗ 2107»,р.н НОМЕР_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07.02.2020 року по справі № 953/2069/20 н/п 1-кс/953/1333/20.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судові витрати на проведення комплексної судової експертизи № 7/239/240/11/1/37 КПСЕ-20 від 25.03.2020 року в розмірі 3925,25 гривен.

Речовий доказ :

-лазерний диск з відеозаписом ДТП від 05.02.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1