Справа №295/3841/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0005255 від 16.12.2019 року щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Райгород Камянського району, Черкаської області, громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , неодруженого, раніше не судимого,

по обвинуваченню за ст.ст. 296 ч. 2, 186 ч. 2, 122 ч. 1 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Христинівка Черкаської області, громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , раніше не судимого,

по обвинуваченню за ст.ст. 296 ч. 2, 186 ч. 2 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2019 року близько 03 години 00 хвилин ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебуваючи неподалік від входу до магазина Продукти 1121 ТОВ АТБ-маркет, що розташований за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 24 побачили раніше незнайомих їм ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ..
В цей час у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 раптово виник спільний злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку та нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .. Керуючись мотивами явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи встановлені у суспільстві правила поведінки, проявляючи нахабне та зневажливе ставлення до громадського порядку, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 безпричинно почали провокувати бійку в громадському місці, висловлюючись нецензурною лайкою. У вказаний час та місці, не припиняючи своїх злочинних дій, розуміючи, що вони порушують громадський порядок та спокій осіб, діючи з прямим умислом, та з метою нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_6 та, стиснувши обидві руки в кулаки, наніс один удар в область лоба з лівої сторони ОСОБА_6 , чим завдав фізичний біль та моральні страждання, внаслідок чого ОСОБА_6 втратив рівновагу та впав на асфальт. ОСОБА_10 , реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_11 , підійшов до ОСОБА_8 , який стояв поблизу ОСОБА_6 , стиснувши обидві руки в кулаки, почав двома руками наносити удари потерпілому ОСОБА_8 по голові та обличчю, таким чином заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді забійної рани лівої брови, садна спинки носа, правої щоки. В подальшому, коли ОСОБА_6 піднявся, ОСОБА_10 продовжуючи свої злочинні дії, діючи у відповідності до спільного злочинного умислу, наніс ОСОБА_6 удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи зліва. Після чого ОСОБА_10 перемістився праворуч відносно ОСОБА_6 та наніс йому ще один удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи, в результаті завданих ударів ОСОБА_6 відчув різкий біль в місцях заподіяних ударів. В результаті вказаних умисних дій, ОСОБА_10 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи в ділянці 32-го зуба та лівого кута.
В подальшому, в такий спосіб подолавши волю ОСОБА_6 до опору, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вирішили відкрито заволодіти майном потерпілих з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення за рахунок інших осіб, розуміючи протиправний характер своїх дій, ігноруючи такі обставини, поза волею власника, бажаючи настання негативних наслідків, поки ОСОБА_10 тримав за руки ОСОБА_6 , ОСОБА_11 відкрито викрав з кишені ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Apple iPhone 7», в корпусі чорного кольору, вартістю 6331 грн. 28 коп., який належить ОСОБА_6 та поклав до кишені куртки в яку був одягнений.
Подолавши в такий спосіб волю потерпілого ОСОБА_8 до опору, діючи з прямим умислом з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення за рахунок інших осіб, розуміючи протиправний характер своїх дій, ігноруючи такі обставини, поза волею власника, бажаючи настання негативних наслідків, ОСОБА_10 відкрито викрав з кишені ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 7», в моно-корпусі чорного кольору, вартістю 4294 грн. 37 коп., в захисному пластиковому непрозорому чохлі-бампері чорного кольору вартістю 138 грн. 60 коп. та з карткою пам`яті марки Verico mikro SDHC 32 GB Class 10, вартістю 178 грн. 00 коп., а всього майна на загальну суму 4610 грн. 97 коп..
В подальшому, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , утримуючи при собі викрадене майно, місце вчинення злочину залишили, та розпорядилися вище викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 6331 гривні 28 копійок, а ОСОБА_8 на загальну суму 4610 гривень 97 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), вчинені групою осіб, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст. 296 ч. 2 КК України.
Своїми умисними діями, які виразились в заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КК України.
Своїми умисними діями які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст. 186 ч. 2 КК України.
В судовому засіданні обвинувачені визнали свою винуватість у вчиненні інкримінованих дій за вказаних у обвинувальному акті обставин, надавши відповідні показання. У вчиненому розкаялися, зрозумівши неправомірність своєї поведінки, шкодують про вчинене.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачені визнали фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, не оспорюють їх, така позиція є добровільною, суд за згодою учасників провадження відповідно до вимог ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Обираючи вид та розмір покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, вказані у ст. 65 КК України.

Пом`якшуючими обставинами відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, часткове відшкодування шкоди, активне сприяння розкриттю злочину.

При цьому суд враховує, що ще під час досудового слідства обвинувачені надавали відповідні показання, повернули майно, така поведінка свідчить про наявність пом`якшуючих обставин.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При призначенні виду та розміру покарання суд також враховує кваліфікацію кримінальних правопорушень, передбачену ст. 12 КК України: вчинені обвинуваченими діяння є нетяжкими злочинами (ст. 296 ч. 2, ст. 122 ч. 1) та тяжким злочином (ст. 186).

Судом враховуються і наявність позитивних характеристик щодо обох обвинувачених, які раніше не судимі, вперше вчинили кримінальні правопорушення, не притягувалися до адміністративної відповідальності, мають молодий вік, є військовослужбовцями, на обліку за станом здоров`я не перебувають. Позицію потерпілих щодо суворості покарання суд не приймає до уваги, оскільки вона пов`язана лише з матеріальними претензіями, які виникли у потерпілих під час повторного судового розгляду кримінального провадження

Суд вважає, що оскільки покарання має на меті також і виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, з врахуванням декількох пом`якшуючих обставин та висновків досудової доповіді про можливість виправлення обвинувачених без позбавлення або обмеження волі на певний строк, оскільки вони не становлять значної небезпеки для суспільства, покарання обвинуваченим можливо обрати не у максимальному розмірі, передбаченому санкціями вказаних статей, та з застосуванням вимог ст. 75 КК України з покладенням на обвинувачених передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України, щодо процесуальних витрат відповідно до ст. 124 КПК України.

Арешт на майно підлягає скасуванню.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4610 грн. 97 коп. задовольнити частково. Підлягає стягненню на його користь з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на відшкодування матеріальної шкоди 610 грн. 97 коп. в солідарному порядку, з урахуванням сплачених обвинуваченими по 2000 грн. кожним на відшкодування матеріальної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн. 00 коп. з кожного обвинуваченого підлягає до задоволення частково. Потерпілим не надано суду доказів на підтвердження понесених ним моральних втрат, пов`язаних з вчиненими щодо нього діями обвинуваченими, в розмірі 100000 грн.. Виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, враховуючи загальний життєвий рівень громадян України, здатність обвинувачених, які є військовослужбовцями, реально відшкодувати шкоду, суд визначає розмір моральної шкоди в сумі 3000 грн., яка підлягає стягненню в солідарному порядку з обвинувачених.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 6331 грн. 28 коп. не підлягає до задоволення, оскільки викрадене майно є в наявності та підлягає поверненню потерпілому.

Цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн. 00 коп. з кожного обвинуваченого підлягає до задоволення частково.

Суд визначаючи розмір моральної шкоди повинен враховувати усі обставини вчинення кримінального правопорушення, дії кожного з обвинувачених. Потерпілим зазначається в обґрунтування понесених моральних страждань спричинення йому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, необхідності продовження лікування, проте доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано, незважаючи на те, що такі витрати є матеріальною шкодою. Що стосується обґрунтування моральної шкоди потерпілий посилається не тільки на понесенні фізичні страждання внаслідок отриманого тілесного ушкодження, але й на переживання його дружини, її фізичний стан, що судом не може бути прийнято до уваги, оскільки вказані обставини не є моральними стражданнями самого потерпілого, який в нічний час (о 3 годині) був поза межами свого житла, проводячи час на власний розсуд. Обґрунтовуючи свої вимоги потерпілий зазначає, що він вважає, що обоє обвинувачених повинні понести матеріальний тягар в однаковому розмірі незважаючи на конкретні дії кожного з них. Інших пояснень щодо обґрунтування і розміру моральної шкоди, потерпілим не надано, не надано суду і доказів на підтвердження понесених ним моральних втрат, пов`язаних з вчиненими щодо нього діями обвинуваченими, в розмірі 100000 грн.. Виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, враховуючи загальний життєвий рівень громадян України, здатність обвинувачених, які є військовослужбовцями, реально відшкодувати шкоду, суд визначає розмір моральної шкоди в сумі 10000 грн., яка підлягає стягненню в солідарному порядку. При цьому суд враховує, що обвинуваченими моральна шкода відшкодована частково в сумі 5000 грн., а тому підлягає стягненню з обвинувачених в солідарному порядку 5000 грн..

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень за ст.ст. 296 ч. 2, 186 ч. 2, 122 ч. 1 КК України та призначити покарання:

-за ст. 296 ч. 2 КК України - 3 роки позбавлення волі;

-за ст. 122 ч. 1 КК України 2 роки 9 місяців позбавлення волі;

-за ст. 186 ч. 2 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складення призначених покарань визначити остаточне покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до статей 75 та 76 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень за ст.ст. 296 ч. 2, 186 ч. 2 КК України та призначити покарання:

-за ст. 296 ч. 2 КК України - 3 роки позбавлення волі;

-за ст. 186 ч. 2 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до статей 75 та 76 КК України звільнити ОСОБА_14 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази:

-куртку червоного кольору - повернути власнику ОСОБА_10 ;

-чохол до мобільного телефону та флеш-картку повернути власнику ОСОБА_8 , скасувавши арешт накладений 31.01.2020 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира;

-мобільний телефон «Apple iPhone 7» повернути власнику ОСОБА_6 , скасувавши арешт накладений 30.01.2020 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира.

Стягнути з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 5703 грн. 52 коп. в дольовому порядку по 2851 грн. 76 коп. з кожного.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково: стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на відшкодування матеріальної шкоди 610 грн. 97 коп., на відшкодування моральної шкоди 3000 грн..

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково: відмовити в задоволенні цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди у зв`язку з відсутністю підстав; стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на відшкодування моральної шкоди 5000 грн..

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1