Провадження № 1-кп/760/181/21
Справа №760/149/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України. В підготовчому судовому засіданні 02.12.2020 року обвинуваченому обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 29.01.2021 року строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено до 29.03.2021 року включно.

Суд, розглядаючи питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, виходить з такого.

Згідно вимог ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 зазначила, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема можливості ухилятися від суду, негативно впливати на учасників провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення а також просила врахувати дані про особу обвинуваченого, тяжкість скоєних ним злочинів.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні вказали на необхідність зміни останньому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі (домашній арешт), обґрунтовуючи яке вказали на відсутність ризиків, що можуть вплинути на хід судового розгляду, відсутність належних доказів вини обвинуваченого.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту та наданого клопотання прокурора щодо запобіжного заходу, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, виходячи з такого.

Аналізуючи доводи, наведені у клопотанні та обґрунтовані у судовому засіданні, суд вважає, що прокурором доведені обставини, які свідчать, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені при застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу, не зменшились і продовжують існувати на даній стадії кримінального провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України, один з яких відноситься до категорії тяжких, що підтверджується матеріалами, які надішли до суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи. При цьому, тримання особи під вартою може відбуватися лише на підставі відповідного рішення компетентного суду.

Суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , особу обвинуваченого, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави суду вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду; впливати на учасників процесу, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як офіційно не працевлаштований, немає стабільного джерела доходу та постійного місця проживання, тривалий час знаходився у розшуку.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, крім необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, суд також приймає до уваги репутацію обвинуваченого, який раніше судимий, на даний час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення інших злочинів, відсутність міцних соціальних зв`язків, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, а також ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, докази винуватості в судовому засіданні не перевірялись.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

Захисником та обвинуваченим не доведено, що відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що на даній стадії судового розгляду кримінального провадження тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до 24.05.2021 року включно.

На підставі п.2 ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави щодо ОСОБА_5 , оскільки злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, у вчиненні якого він обвинувачується, скоєний із погрозою застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 331 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії, обраного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 24.05.2021 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити начальникові ДУ «Київський слідчий ізолятор ».

Строк дії ухвали до 24.05.2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту оголошення, а обвинуваченим в цей же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1