Єдиний унікальний № 946/7059/20
Провадження № 1-кп/946/130/21
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

22 березня 2021 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001111, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Озерне Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, працюючого за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

18.09.2020 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до позбавлення волі на строк один рік, на підставі ст.ст. 75, 76 КК з випробуванням строком на один рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисниця ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла юридична особа ТОВ «Модерн-Трейд» (представниця потерпілого ОСОБА_6 ).

Представник потерпілої юридичної особи ТОВ «Модерн-Трейд» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності представника потерпілої юридичної особи з`ясувати всі обставини провадження, відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), дійшов висновку про проведення судового засідання без його участі.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.ОСОБА_3 в період з 22 по 23 травня 2020 року, знаходячись у торгівельному приміщенні магазину «Копійка» № 5 ТОВ «Модерн-Трейд», розташованого в м. Ізмаїл Одеської області по проспекту Миру, 12, переконуючись у відсутності сторонніх осіб, які б могли помітити та перешкодити його кримінально протиправним діям, направленим на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з полиць торгівельної вітрини здійснив таємне викрадення товару, після чого, з викраденим майном залишив місце скоєння кримінальних правопорушень, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ТОВ «Модерн-Трейд» матеріальний збиток на відповідну суму вартості товару, за таких обставин.

2.Так, 22 травня 2020 року о 14:35 години ОСОБА_3 таємно викрав 5 упаковок шоколаду 300 г Milka чізкейк полуниця печиво вартістю 85,87 грн. за одну, на загальну суму 429,35 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
3.Крім того, 23 травня 2020 року о 14:28 годині ОСОБА_3 , діючи повторно, таємно викрав 5 упаковок шоколаду 300 г Milka цілий горіх карамель вартістю 85,23 грн. за одну, на загальну суму 426,15 грн.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст.185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Стаття (частини статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений
4.При визначенні частини статті Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 , суд враховує те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII), що набирав чинності з 01.07.2020 р., до абз. 2 ч. 1 ст. 185 КК були внесені зміни, та кримінальна відповідальність за цією нормою частково пом`якшена, а частково посилена, оскільки вилучене покарання у виді позбавлення волі та додане покарання у виді обмеження волі, але разом з цим підвищений розмір штрафу.

5.Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Згідно ж ч. 3 ст. 5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

6.Отже, з урахуванням того, що Закон №2617-VIII частково пом`якшує, а частково посилює кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 185 КК, а також того, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК було вчинене ОСОБА_3 до набрання вказаним законом чинності, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 4, ч. 3 ст. 5 КК, суд вважає за необхідне при ухваленні вироку відносно ОСОБА_3 керуватися положеннями ч. 1 ст. 185 КК в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» від 04.06.2009 р. №1449-VI (далі Закон №1449-VI), чинної на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, з урахуванням змін, внесених Законом №2617-VIII, тільки в частині пом`якшення кримінальної відповідальності.

1.Кримінальний кодекс України
«Стаття 185. Крадіжка (в редакції Закону №1449-VI)
1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка)
карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.»
«Стаття 185. Крадіжка (в редакції Закону №2617-VIII)

1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка)
карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

2. Крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб,
карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
7.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. Враховуючи, що учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позиції, суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням документів щодо заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

8.Під час судового розгляду ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. У ході судового розгляду він детально розповів про обставини кримінальних правопорушень та щиро розкаявся в їх вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, спосіб викрадення, характеристику та вартість майна, яким він заволодів. Так, обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він у травні 2020 року двічі викрав по п`ять плиток шоколаду, які взяв з полиці магазину та заховав у куртку. Він повністю відшкодував завданий збиток шляхом сплати вартості шоколаду. На даний час він працює, зійшовся із сім`єю, в подальшому зобов`язується не вчиняти правопорушення, просить суд не позбавляти його свободи.

9.Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені ним кримінальних правопорушень, та кваліфікує його дії ч. 1 ст. 185 КК як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 2 ст. 185 КК як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
10.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

11.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого ОСОБА_3 .

Мотиви призначення покарання
12.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

13.Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний кримінальний проступок та умисний злочин середньої тяжкості.

14.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як високі. Орган з питань пробації дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі можливо за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

15.З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , того, що він щиро розкаявся у вчинених кримінальних правопорушеннях, добровільно відшкодував завданий збиток, а також того, що у обвинуваченого відсутні обставини, що обтяжують його покарання, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе з призначенням йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК у виді арешту, за ч. 2 ст. 185 КК у виді позбавлення волі, а за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, та зі звільненням його на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

16.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд також враховує те, що кримінальні правопорушення за цим вироком він вчинив до ухвалення попереднього вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 вересня 2020 року, яким він засуджений за ч. 2 ст.185 КК до одного року позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК з випробуванням строком на 1 рік, при цьому судом встановлено, що за вказаним вироком ОСОБА_3 покарання не відбував. Враховуючи, що суд дійшов висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 за цим вироком від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК, то йому слід призначити покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК. Обставини справи, зокрема, те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення при реальній сукупності, дають підстави суду визначити йому покарання в силу ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю із застосуванням принципу часткового складання призначених покарань.

17.При цьому, з урахуванням вказаних обставин, на думку суду, доцільним буде встановити йому строк випробування на більший строк, ніж за попереднім вироком. Крім того, враховуючи дані досудової доповіді, суд дійшов висновку про те, що виправленню ОСОБА_3 сприятиме додатково покладений обов`язок, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 76 КК, а саме обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку
18.Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні був затриманий 15.02.2021 р. на підставі ухвали суду від 02.02.2021 р., та утримувався під вартою по 18.02.2021 р., коли його було звільнено у зв`язку із внесенням застави у сумі 22 700 грн., згідно ухвали суду від 16.02.2021 р., якою відносно нього був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави, як альтернативного запобіжного заходу, у розмірі 22 700 грн. Клопотань про зміну чи скасування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не надійшло, у зв`язку з чим запобіжний захід у виді застави слід продовжити до набрання вироком суду законної сили. А з набранням вироком законної сили застава, якщо не буде звернена в дохід держави, відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК підлягає поверненню заставодавцю. При цьому у силу ч. 5 ст. 72 КК ОСОБА_3 слід зарахувати у строк покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 15 по 18 лютого 2021 року, виходячи з розрахунку день за день.

19.Згідно ч. 4 ст. 174 КПК з набранням вироком законної сили накладені на підставі ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.10.2020 р. арешти на оптичні диски з відеозаписами камер відеоспостереження за 22.05.2020 р. та 23.05.2020 р. слід залишити без змін, та в силу п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК їх слід залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

20.У силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових товарознавчих експертиз №736 ТГ від 06.10.2020 р. в сумі 653,80 грн. та № 739 від 06.10.2020 р. в сумі 653,80 грн., в загальній сумі 1 307,60 грн.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:
1.ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК у редакції Закону №1449-VI, чинної на час вчинення діяння, з урахуванням змін, внесених Законом №2617-VIII, в частині, що частково пом`якшують кримінальну відповідальність, у виді арешту на строк два місяці,

за ч. 2 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк два роки.

2.На підставі ст. 70 КК ОСОБА_3 визначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого виду покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк два роки.

3.У силу ч. 4 ст. 70 КК ОСОБА_3 визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.09.2020р. у виді позбавлення волі на строк два роки три місяці.

4.Згідно ч. 5 ст. 72 КК, зарахувати ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення з 15 по 18 лютого 2021 року у строк покарання у виді позбавлення волі, виходячи з розрахунку день за день.

5.На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням строком на два роки.

6.У силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1, п. 4 ч. 3 ст.76 КК, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

7.Згідно ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 22 березня 2021 року.

8.Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді застави з покладанням певних обов`язків відповідно до ухвали суду від 16.02.2021 р. продовжити до набрання вироком законної сили. З набранням вироком законної сили застава, якщо не буде звернена в дохід держави, відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК повернути заставодавцю (особі, яка її внесла).

9.З набранням вироком законної сили накладені на підставі ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.10.2020 р. арешти на оптичні диски з відеозаписами камер відеоспостереження залишити без змін, та залишити їх в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

10.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в загальній сумі 1 307,60 грн. (одна тисяча триста сім гривень шістдесят копійок).

11.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
12.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

13.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
14.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1