Справа № 204/5359/21
Провадження № 1-кс/204/1368/21
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро клопотання старшого слідчого ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпра про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000337 від 22.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20 липня 2021 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпра про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000337 від 22.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, у якому слідча просила:

-накласти арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37617292, загальною площею 228,9 кв.м.;

-заборонити державним реєстраторам та іншим особам (в тому числі нотаріусам), які уповноважені вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо вказаної квартири;

-зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про винесену ухвалу про заборону вчинення реєстраційних дій щодо вказаної квартири;

-заборонити розпоряджатися будь-яким чином майном та використовувати його з метою попередження його пошкодження, псування та знищення майна, а саме квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37617292, загальною площею 228,9 кв.м.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 22.06.2021 року до ЧЧ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , 1966 року народження, про те, що з 2018 року невстановлені особи шляхом обману заволоділи майном заявниці (ЖЄО 13771 від 22.06.2021). В ході досудового розслідування слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами квартиру АДРЕСА_2 . Враховуючи те, що вказана квартира є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, слідча просить накласти на неї арешт.

В судове засідання слідча не з`явилась, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Вивчивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Матеріальні об`єкти, які, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Встановлено та з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000337 від 22.06.2021 року вбачається, що з 2018 року невстановлені особи шляхом обману заволоділи майном заявниці (ЖЄО 13771 від 22.06.2021).

Так, 22.06.2021 року о 13:50:04 год. внесено відомості до ЄРДР №0000337, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 22.06.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Відповідно до довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_5 .

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчої про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу щодо необхідності накладення арешту на майно: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим, клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, слідчий суддя не вбачає необхідності заборони користування нерухомим майном, оскільки це не відповідає завданням арешту майна, розумності та співрозмірності обтяження завданням кримінального провадження і не є пропорційним, тому в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпра про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000337 від 22.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом заборони будь-яким особам права відчуження та розпорядження на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНКПО НОМЕР_1 ) із забороною будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цього об`єкту нерухомого майна.
В іншій частині клопотанні відмовити.
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання слідчому судді, про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1