Справа № 643/8870/21
Провадження № 1-кп/643/1058/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.07.2021 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 08.04.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, який надійшов до суду 20 травня 2021 року від першого заступника керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова, підсудний Московському районному суду м. Харкова.

Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам КПК України.

В обґрунтування клопотання захисник посилався, що до реєстру матеріалів досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не внесені реквізити деяких процесуальних рішень, в реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені заходи забезпечення кримінального провадження, дату і строк їх застосування. Також зазначив, що обвинувальний акт підписаний прокурором, проте підпис прокурора в обвинувальному акті не скріплений печаткою, а відсутність печатки, як обов`язкового реквізиту на офіційному документі обвинувальному акті, позбавляє його здатності спричинити наслідки правового характеру. Зауважив, що обвинувальний акт не містить відомостей про всіх слідчих, які здійснювали досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, що, на думку захисника порушує вимоги п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України щодо необхідної наявності в обвинувальному акті відомостей про слідчого та прокурора. На думку захисника, в обвинувальному акті зазначені обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, які не відповідають вимогам кримінального закону, а також допущено недостовірний виклад фактичних обставин та неконкретність обвинувачення. Звертав увагу, що в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_6 , переслідуючи корисливу мету отримання прибутку в результаті незаконного збуту наркотичних засобів, особливо небезпечних психотропних речовин шляхом збуту на всій території України, залишав схованки із зазначеними вище речовинами особам, охочим їх придбати, водночас, в обвинувальному акті міститься посилання на те, що ОСОБА_6 залишалися схованки з наркотичними засобами на території міста Харкова. На думку сторони захисту, вказівка сторони обвинувачення на місце збуту ОСОБА_6 наркотичних засобів вся територія України є нічим іншим, ніж спроба сторони обвинувачення якомога більше розширити неконкретний обсяг пред`явленого обвинувачення. Також вважав, що має місце неконкретність обвинувачення, яке полягає у відсутності підстав вважати, що наявна кваліфікуюча ознака обвинувачення ОСОБА_6 у виді вчинення злочинів за попередньою змовою групою осіб, оскільки в матеріалах кримінального провадження та в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні рішення про виділення матеріалів стосовно невстановленої особи в окреме провадження, що позбавляє можливості зрозуміти стороні захисту про обставини, з яких сторона обвинувачення виходила при констатації наявності попередньої змови ОСОБА_6 з невстановленою особою. Посилався, що в обвинувальному акті не зазначено, кому саме ОСОБА_6 збував наркотичні засоби та психотропні речовини, як і не зазначено, яким способом ОСОБА_6 придбавав наркотичні засоби та психотропні речовини. Серед іншого, захисник посилався, що на стадії досудового розслідування був залучений захисник з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях ОСОБА_8 , проте вказаному захиснику не було надано на виконання вимог ст. 290 КПК України доступ до матеріалів досудового розслідування. За вказаних обставин, просив повернути обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_6 заявлене захисником клопотання про повернення обвинувального акта прокурору підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор проти заявленого захисником клопотання заперечував, вважав його необґрунтованим, зазначивши, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для його повернення прокурору відсутні. Обвинувальний акт містить усі зазначені у ст. 291 КПК України реквізити, в ньому викладено ті фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання захисника та призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників провадження, перевіривши обвинувальний акт, дійшла такого висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення зокрема про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

За правилами п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пункт 5 частини 2 статті 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Частиною 1 статті 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Отже, при складенні обвинувального акту прокурор має право викласти в ньому ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими та на підставі цього на свій розсуд здійснити кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначена обставина, відповідно до положень ст. 291 КПК України, не може бути підставою для висновку суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.

В доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

При цьому, важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Отже, фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

За таких обставин, визнати обґрунтованими наведені мотиви захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 колегія суддів не може, позаяк встановлення відповідності зазначених в обвинувальному акті відомостей не належить до повноважень суду під час підготовчого судового засідання та, в розумінні вимог ст. 291 КПК України, не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків.

У будь-якому випадку зазначене формулювання наперед не має значення для суду, оскільки вказані обставини в обвинувальному акті мають бути доведені прокурором під час розгляду провадження по суті, а прокурор має право змінювати обвинувачення під час судового розгляду, що передбачено положеннями ч. 2 ст. 337 КПК України, які надають можливість прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

Наведені вище обставини свідчать про те, що зазначені захисником доводи в обґрунтування клопотання про повернення обвинувального акта прокурора не є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які обумовлювали б повернення обвинувального акта прокурору та унеможливлювали в розумінні статті 314 КПК України призначення обвинувального акта до судового розгляду.

З приводу посилань захисника на відсутність в обвинувальному акті печатки, на думку колегії суду вони не є такими, що ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального законодавства України, адже положеннями ст. 291 КПК України, якими визначено вимоги до обвинувального акта, таких вимог не міститься.

Згідно з приписами п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого, прокурора. Як убачається з обвинувального акта, в ньому містяться визначені вказаною вимогою закону відомості, а відтак посилання захисника щодо відсутності таких відомостей в обвинувальному акті є безпідставними.

Що стосується доводів сторони захисту з приводу не надання доступу до матеріалів кримінального провадження захиснику з регіонального центра з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях ОСОБА_8 , який залучався слідчим у даному кримінальному провадженні, колегія суддів звертає увагу, що такий захисник залучався для надання безоплатної вторинної правової допомоги за рахунок коштів Державного бюджету України для здійснення захисту ОСОБА_6 , водночас, як повідомив в підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_7 , доступ до матеріалів досудового розслідування було надано як ОСОБА_6 , так і його захиснику за договором про надання професійної правничої допомоги ОСОБА_7 , а відтак, право на захист ОСОБА_6 при виконанні вимог ст. 290 КПК України порушено не було.

На думку колегії суддів, обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст.ст. 291, 292 КПК України, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч.3 ст.314 КПК України судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, Главою 27 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 27 липня 2021 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3