Провадження 11-кп/824/1767/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
учасників судового провадження:
прокурораОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 29 грудня 2020 року, -
в с т а н о в и л а :
Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 29 грудня 2020 року,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Миронівка Київської області, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, яка має малолітню дитину, не працює, є інвалідом І групи загального захворювання, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорія, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
засуджено за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн;
вирішене питання про речові докази.
Відповідно до вироку, ОСОБА_9 , 17 вересня 2019 року, близько 12 години 20 хвилин, перебуваючи в приміщенні гіпермаркету ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет», за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6, з метою незаконного заволодіння чужим майном, взяла з торгових полиць дитячі іграшки, загальною вартістю 1500 грн., та поклавши їх до своєї сумки-рюкзака пройшла через лінії кас магазину не розрахувавшись за вказаний товар, однак була зупинена співробітниками охорони магазину. Таким чином, ОСОБА_9 виконала усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, який не було закінчено з причин, що не залежали від її волі.

В апеляційній скарзі захисника указано на незаконність вироку у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. На переконання апелянта, стороною обвинувачення не надано, а судом не наведено належних і допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Зокрема, на думку захисника, стороною обвинувачення не було доведено наявності прямого умислу ОСОБА_9 на здійснення таємного викрадення чужого майна. Звернув увагу на те, що факт не розрахування останньою за дитячі іграшки був викликаний відволіканнями дитини на касовій зоні. Крім цього, апелянт вказав на те, що відповідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 25.11.2019 року, обов`язковою умовою визначення вартості майна у злочинах проти власності є призначення експертизи, яка у даному кримінальному провадженні призначена не була. Захисник окремо звернув увагу на стан здоров`я обвинуваченої, яка у 2011 році перенесла інсульт, який негативно впливає на соціальні життєві процеси останньої, у зв`язку із чим у даному кримінальному провадженні обов`язковою було проведення психологічної експертизи. Просив вирок скасувати та постановити новий, яким виправдати ОСОБА_9 у зв`язку із недоведеністю в її діянні складу кримінального правопорушення.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
захисника ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_9 , які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили доводи викладені у ній та просили її задовольнити;
прокурора, який апеляційну скаргу захисника вважав необґрунтованою, просив залишити її без задоволення, а вирок без змін;
вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.
Об`єктивна сторона злочинів передбачених ст. 185 КК України, тобто таємного викрадення чужого майна, проявляється у таємному, тобто за відсутності власника або у його чи інших осіб присутності за умови коли вони не здатні усвідомлювати факт викрадення, незаконному безоплатному вилученні чужого майна на свою користь чи користь інших осіб. Ці злочини є злочинами із матеріальним складом у звязку із чим обов`язковою ознакою їх об`єктивної сторони є завдання майнової шкоди власнику майна та наявність прямого причинного звязку між дією у виді таємного викрадення та наслідками у виді завдання майнової шкоди.
Зібраними у справі доказами безспірно доведено те, що 17 вересня 2019 року, близько 12 години 20 хвилин, ОСОБА_9 перебуваючи в приміщенні гіпермаркету ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет», за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6, взяла з торгових полиць дитячі іграшки, загальною вартістю 1500 грн. і поклала їх до своєї сумки-рюкзака. В подальшому, перебуваючи у касовій зоні та провівши оплату наявного у неї товару у виді продуктів харчування ОСОБА_9 пройшла через касову зону не провівши оплату за наявний у неї товар у виді дитячих іграшок, однак була зупинена співробітниками охорони гіпермаркету. Ці обставини стверджуються зібраними у справі доказами, серед яких відеозапис зроблений за допомогою відеокамери, розташованої в торговому залі гіпермаркету, який був здобутий, досліджений та приєднаний до матеріалів кримінального провадження у порядку, передбаченому КПК України. Зазначені вище обставини визнаються самою обвинуваченою. Зібрані у справі докази, які доводять ці обставин стороною захисту не заперечуються. Тобто у ході даного кримінального провадження було встановлено те, що ОСОБА_9 вчинила дії, які формально підпадають під ознаки об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.

Відповідно ч. 1 ст. 11 КК України винність діяння є обов`язковою ознакою будь-якого кримінального правопорушення. Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення: форма вини, мотив і мета вчиненні кримінального правопорушення підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України характеризується прямим умислом за умови якого особа усвідомлює протиправність своїх дій, які проявляються у таємному посяганні на чуже для неї майно на яке вона не має права, передбачає настання шкідливих наслідків у виді шкоди власнику майна пов`язаної з позбавленням власника майна права володіти, розпоряджатися та користуватися своїм майном і бажає настання цих наслідків. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України є наявність корисливого мотиву та корисливої мети. Під корисливим мотивом у теорії кримінального права розуміють внутрішнє спонукання особи до незаконного збагачення, придбання матеріальних благ за рахунок інших осіб шляхом звернення чужого майна на свою користь чи користь третіх осіб. Під корисливою метою розуміється спрямованість дій суб`єкта злочину на збагачення, одержання вигоди для себе чи інших осіб.
За результатами досліджених у кримінальному провадженні доказів, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність наявності у діях ОСОБА_9 суб`єктивної сторони інкримінованого їй кримінального правопорушення.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, обвинувачена послідовно показувала те, що вона забула розрахуватись за наявний у неї товар у виді іграшок, при її повідомленні про даний факт співробітниками магазину негайно виявила бажання провести оплату. Серед факторів, які сприяли тому, що вона забула про наявність у неї товару у вигляді дитячих іграшок, що перебував у сумці потерпіла зазначила наступні: те що вона поспішала на маршрутний автобус, факт відволікання її дитиною під час проведення нею розрахунку, а також стан її здоров`я, що проявляється у перенесенні нею тяжкого захворювання внаслідок чого вона отримала першу групу інвалідності і яке вплинуло на її здатність до запам`ятовування, внаслідок якого вона схильна до забування певних обставин.
Колегія суддів вважає, що указані показання обвинуваченої не є явно не обґрунтованими, а навпаки, підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Так, із переглянутого відеозапису події, що були зроблені за допомогою камери спостереження у приміщенні магазину вбачається, що обвинувачена у момент проведення розрахунку перебувала без візочка, товари знаходились у сумках. Сумка, у якій знаходились іграшки і яка є значною за об`ємом знаходилась на плечі обвинуваченої. Із даного відеозапису вбачається, що дійсно у момент перебування обвинуваченої у касовій зоні біля неї була дитина, яка вела себе жваво, переміщувалась навколо та поблизу обвинуваченої, із запису видно, що обвинувачена вчиняла певні дії, які є схожими на здійснення зауважень дитині. Матеріали кримінального провадження містять дані про те, що обвинувачена є інвалідом першої групи. Із пояснень захисника та медичної документації вбачається те, що обвинувачена перенесла інсульт у тяжкій його формі та має ряд захворювань, пов`язаних із роботою мозку. Ця обставина дійсно, на думку колегії суддів, є такою, яка впливає на роботу мозку у тому числі і на здатність особи до запам`ятовування. Зазначені обставини підтверджують пояснення обвинуваченої щодо відсутності у неї умислу на таємне викрадення чужого майна. Колегія суддів звертає увагу на те, що у ході кримінального провадження зазначені пояснення обвинуваченої не спростовані. На думку колегії суддів, доказами, які зібрані у ході даного кримінального провадження, наявність у діях обвинуваченої прямого умислу на таємне викрадення чужого майна, наявність корисливого мотиву та корисливої мети не доводяться. Зокрема, жодним доказом не доводиться те, що обвинувачена мала на меті безоплатно звернути дитячі іграшки на свою користь, завдавши тим самим власнику цих іграшок майнової шкоди. Зібрані у справі докази не доводять наявності у діях обвинуваченої корисливого мотиву та корисливої мети, зокрема бажання обвинуваченої здійснити придбання дитячих іграшок за рахунок інших осіб шляхом безоплатного звернення цих іграшок на свою користь, а також те, що її дії були скеровані виключно на одержання вигоди для себе. Колегія суддів звертає увагу, що у ході досудового розслідування сторона обвинувачення зосередилась виключно на доведенні об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, доведення ж суб`єктивної сторони цього кримінального правопорушення залишилось поза увагою суду першої інстанції. Колегія судді повторно констатує те, що зібраними у справі доказами, які не оспорюються сторонами з точки зору їх належності та допустимості, доводиться вчинення обвинуваченою дій, які формально указують на об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України. Між тим, доведення об`єктивної сторони злочину без доведення її суб`єктивної сторони не дає підстав для притягнення особи до кримінальної відповідальності за діяння, передбачене відповідною статтею (частиною статті) Особливої частини КК України.
Щодо мотивів, наведених у вироку, про наявність у діях обвинуваченої суб`єктивної сторони поставленого їй у вину кримінального правопорушення, то колегія суддів із ними не погоджується, оскільки вони фактично базуються на припущеннях. Зокрема та обставина, що обвинувачена однією сумкою прикривала рюкзак у якому були дитячі іграшки із метою приховати ці іграшки є припущенням суду, оскільки із переглянутого відеозапису не можливо зробити однозначний висновок про приховування обвинуваченою цих іграшок. Об`ємність товару та співвідношення вартості іграшок та продуктів харчування не указують на доведеність суб`єктивної сторони кримінального правопорушення. Окрім того висновки суду про об`ємність іграшок за своїм змістом також є припущенням неконкретного змісту, оскільки ці іграшки судом у судовому засіданні не оглядались.
Колегія суддів відмічає те, що в частині доведеності наявності у діях обвинуваченої суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України існують сумніви, які колегією суддів відповідно до положень ст. 62 КК України тлумачаться на користь обвинуваченої. Із урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність у ході даного кримінального провадження наявності у діях обвинуваченої суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, що указує на недоведеність наявності у її діях складу цього кримінального правопорушення і є підставою для виправдування обвинуваченої відповідно до п.3 ч.1 ст.373 КПК України. Неврахування зазначених вище обставин призвело до ухвалення судом першої інстанції обвинувального вироку щодо обвинуваченої ОСОБА_9 , який не може бути визнаний законним обґрунтованим та вмотивованим. У зв`язку із цим, вирок Святошинського районного суду міста Києва від 29 грудня 2020 року щодо ОСОБА_9 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо неї закриттю із підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.284, п.3 ч.1 ст.373 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника задовольнити.
Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 29 грудня 2020 року щодо ОСОБА_9 скасувати.
Кримінальне провадження № 0006718 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України закрити у зв`язку із недоведеністю того, що в діях обвинуваченої є склад даного кримінального правопорушення.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

___________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4