Справа № 496/2921/20
Провадження № 1-кп/496/128/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

06.05.2020 р. о 09-00 годин, більш точний час судом не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись в кімнаті гуртожитку приватного підприємства «Дорстрой», розташованому за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Великий Дальник, вул. Шевченко, 273, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_6 , діючи таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, заволодів телевізором марки «KIVI» чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 , який знаходився в кімнаті гуртожитку, за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, із викраденим майном покинув територію підприємства, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 2705 гривень.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування. У вчиненому щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинувачуваного ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, щире каяття.

Обставини відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.
Обираючи ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винного, який повністю визнав себе винним у вчиненому, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий в момент вчинення проступку, обставини які пом`якшують покарання: щире каяття, та призначає покарання у межах, встановлених санкцією ч.1 ст.185 КК України, у виді штрафу.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує те, що кримінальне правопорушення за цим вироком він вчинив до постановлення попереднього вироку Роздільнянським районного суду Одеської області від 31.03.2021 року, яким він засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортних засобами строком на 2 роки, тому йому слід призначити покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України. Та обставина, що ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення при реальній сукупності, дає підстави суду визначити йому покарання в силу ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень із застосуванням принципу повного складання призначених покарань, у зв`язку з чим в силу ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу складанню з покаранням у виді позбавлення волі не підлягає, і ці покарання мають виконуватися самостійно.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався у даному кримінальному провадженні, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу.
Цивільний позов, суду не з`являвся.
Питання щодо стягнення судових витрат вирішується в порядку ст. 124 КПК України і долю речових доказів в порядку ст.100 КПК України
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 371-373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в редакції на час вчинення діяння), що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На підставі ст. 70 КК України до призначеного ОСОБА_5 покарання повністю приєднати не відбуте покарання, призначене за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 31.03.2021 р. за ч. 2 ст. 286 КК України та остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років із відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки та штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень

На підставі ч.3 ст.72 КК України призначене ОСОБА_5 покарання за даним вироком у виді штрафу - виконувати самостійно.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з - 07.06.2020 року відповідно до вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 31.03.2021 р.

Арешт майна накладений ухвалами Біляївського районного суду Одеської області від 29.02.2020 року у справі № 496/2007/20 (провадження№ 1-кс/496/912/20, №1-кс/496/913/20,) скасувати.

Речові докази по справі: телевізор марки «KIVI», серійний номер KIVI0299 залишити власнику за належністю.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь держави судові витрати на проведення експертизи у сумі 653,80 гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1