Справа № 357/6263/21
У Х В А Л А

30 липня 2021 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4

розглянувши клопотання власника майна ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0001290 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :
До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання власника арештованого майна ОСОБА_3 , у якому він просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.06.2021 року на автомобіль марки «ЗИЛ 133ГЯ» д.н.з. НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання зазначається, що ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду задоволено клопотання слідчого та у кримінальному провадженні №0001290 накладено арешт на автомобіль марки «ЗИЛ 133ГЯ» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить заявнику на праві власності. Автомобіль власник використовує, надаючи послуги в сфері навантаження і розвантаження вантажних автомобілів лісоматеріалами. Арешт накладався з метою забезпечення збереження речових доказів у справі. Однак, оскільки власник не є учасником кримінального провадження внаслідок арешту автомобіля сім`я не отримує фінансового доходу.

В судовому засіданні представник заявника клопотання підтримав. При цьому зазначив, що оскільки автомобіль утримується на штрафмайданчику, власник несе витрати по його утриманню. Крім того стверджує, що з моменту накладення арешту минуло 45 діб і на даний час органом досудового розслідування з вищевказаним майно проведено усі необхідні слідчі дії, а тому потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту на вказане майно відпала.

Прокурор чи слідчий в судове засідання не з`явились своєї правової позиції з приводу клопотання не висловили.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб.

Відповідно до абз 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя погоджується з доводами, викладеними у клопотанні, що необхідність у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження в обсязі визначеному ухвалою слідчого судді від 15.06.2020 року частково відпала.

При цьому слідчий суддя виходить з наступних обставин

Як видно з ухвали слідчого судді від 15.06.2020 року, накладаючи арешт на автомобіль слідчий суддя в межах доводів слідчого погодився, що автомобіль підпадає під критерії передбачені ст. 98 КПК України та є необхідність у вжитті заходів направлених на збереження речових доказів.
Однак як видно з матеріалів справи будь-яких слідчих дій з автомобілем слідчий не проводив. При тому, що автомобіль постійно перебував у розпорядженні слідства.
З огляду на стан досудового розслідування та зібрані в ході досудового розслідування докази у даному кримінальному провадженні слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, що тягне повне обмеження в правах на володіння, користування та розпорядження майном - автомобілем «ЗИЛ 133ГЯ» д.н.з. НОМЕР_1 .

Водночас враховуючи, що власник автомобіля, який відноситься до спеціальної техніки та має вузьке коло застосування, допустив його використання у якості знаряддя злочину, і в матеріалах наданої слідчому судді справи, відсутні об`єктивні дані, що власнику не було відомо про використання автомобіля у незаконних цілях, а отже до нього у подальшому судом може бути застосована спеціальна конфіскація, слідчий суддя не знаходить законних підстав для повного скасування арешту на вказаний автомобіль, оскільки це може призвести до його приховання чи відчуження як речового доказу .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України,

постановив:
Клопотання власника майна ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0001290 про скасування арешту майна задовольнити частково.

1)змінити спосіб арешту автомобіля «ЗИЛ 133ГЯ» д.н.з. НОМЕР_1 , заборонивши користуватись та розпоряджатись вказаним майном, поновивши ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві на володіння автомобілем «ЗИЛ 133ГЯ» д.н.з. НОМЕР_1 .

.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1