Справа № 466/2624/21
У Х В А Л А

іменем України

07 червня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

склад учасників провадження :
прокурор ОСОБА_3
представник ЛВК № 30 ОСОБА_4
засуджений
(в режимі відеоконференцзв?язку) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова в режимі відеоконференції спільне клопотання начальника установи начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія №30» полковника вн. сл. ОСОБА_6 та голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі відповідно до вимог ст. 82 КК України засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

встановив:

26.03.2021 року до Шевченківського районного суду м. Львова надійшло спільне клопотання начальника установи начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія №30» полковника вн. сл. ОСОБА_6 та голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі відповідно до вимог ст. 82 КК України засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова 30.03.2021 року відкрито провадження та призначено розгляд справи на 13.04.2021 року (а.с.16).
13.04.2021 судове засідання відкладено (а.с. 18).
В судовому засіданні представник ЛВК № 30 ОСОБА_4 відносно клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (відповідно до вимог ст. 82 КК України) не заперечувала.
В судовому засіданні в режимі відеоконференц зв?язку засуджений ОСОБА_5 відносно клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (відповідно до вимог ст. 82 КК України) не заперечував, просив задовольнити.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 відносно задоволення клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (відповідно до вимог ст. 82 КК України) заперечив.
Заслухавши пояснення засудженого, думку представника ЛВК №30, яка не заперечувала щодо задоволення клопотання, думку прокурора, який заперечував проти задоволення даного клопотання, перевіривши подані матеріали, вивчивши характеристику засудженого, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Судом встановлено, що вироком Кам?янка-Бузьким районним судом Львівської області від 21.01.2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (одного) місяця.
Відповідно до змісту ст. 82 КК України:
Особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком.
У разі заміни не відбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі;
3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом не відбутої частини покарання.
До осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.
Якщо особа, відбуваючи більш м`яке покарання, вчинить новий злочин, суд до покарання за знову вчинений злочин приєднує не відбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбаченими у статтях 71 і 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 61 КК України
Покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.
Обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років.
З поданих матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_5 характеризується наступним чином: перебуваючи під вартою в УВП (№19) м.Львова з 12.06.2018 року порушення вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався.
У ДУ «Личаківська виправна колонія (№30)» прибув 22.05.2019 року. По прибутті в установу працевлаштований не був, однак приймає активну участь у роботах з благоустрою установи. За час відбування покарання в установі допустив одне порушення вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Адміністрацією установи два рази заохочувався.
Наявність у засудженого заохочень на думку суду не свідчить про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.
Крім того суд враховує, що засуджений відбуває покарання за вчинення злочину, раніше неодноразового судимий з призначенням покарань у виді позбавлення волі, однак висновків для себе не робить.
Суд вважає, що представник ЛВК № 30 ОСОБА_4 не надала достатніх доказів того, що ОСОБА_5 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення, питання про можливість заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м?яким покаранням у виді обмеження волі є правом, а не обов?язком суду, враховуючи особу засудженого, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання, а тому дійшов висновку, що у задоволені клопотання необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись: ст. 82 КК України, ст.ст. 370, 372, 537, 539 КПК України, -
постановив:
У задоволенні спільного клопотання начальника установи начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія №30» полковника вн. сл. ОСОБА_6 та голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі відповідно до вимог ст. 82 КК України засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення.
Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення, а саме до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб - порталі судової влади України

- http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.
Повний текст ухвали складено 14.06.2021 року.

СуддяОСОБА_1