Справа № 442/3872/21 Головуючий у 1 інстанції: Медведик
Провадження № 11-сс/811/618/21 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в режимі відеоконференції з Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 травня 2021 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

встановила :

Ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.05.2021 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Дрогобицького РВП Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає у забороні з 18.00 год. до 10.00 год. залишати місце постійного проживання без виклику слідчого, прокурора або суду. Разом з тим, покладено на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк дії ухвали до 21 липня 2021 року 16 годин 40 хвилин.

Слідчий суддя суду першої інстанції, вмотивовуючи своє рішення, врахував, що ОСОБА_6 цілком ймовірно може вчиняти інші подібні злочини із раптово виниклим умислом, заставу сплатити можливості не має, але маючи власне житло та родичів, з якими підтримує стосунки та здійснює за ними догляд, може бути підданий домашньому арешту з можливістю короткочасного виходу із житла для забезпечення життєвих потреб. Такий висновок суду зумовлений тим, що батько підозрюваного єдиний, хто заробляє на прожиття в даній родині, а підозрюваний єдиний, хто за цей час може здійснювати догляд за старими людьми. Крім того, у випадку доведення в судовому порядку вини підозрюваного, до нього може бути застосоване покарання з визначенням іспитового строку, а тому суд не поділяє позиції сторони обвинувачення про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Судом піддано сумніву наведені слідчим ризики щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оскільки він добровільно підійшов до працівників поліції, що стояли біля його автомобіля та яких бачив здалеку. Відтак, мав можливість утекти та не скористався нею. Також суд дійшов висновку, що вплив підозрюваного на потерпілу з врахуванням її допиту та проведеного впізнання, не має реального підґрунтя.

На дану ухвалу слідчого судді подана апеляційна скарга прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_5 , який просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою обрати до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без визначення застави. Вважає що судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що має наслідком скасування ухвали слідчого судді.

На підтримку своїх апеляційних вимог покликається на те, що ОСОБА_6 підозрюються у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), та з погрозою застосування такого насильства, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України.

Прокурор свої вимоги обґрунтовує тим, що слідчим суддею не надано належної оцінки та не взято до уваги, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ОСОБА_6 не працює, суспільно-корисною діяльністю не займається та за вчинення інкримінованого йому злочину, за ч.1 ст. 187 КК України, санкцією статті якого передбачено покарання у виді реального позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, під страхом покарання буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- у разі перебування ОСОБА_6 на волі останній буде зустрічатись потерпілою ОСОБА_9 , також зможе приховати знаряддя вчинення злочину, тобто предмет схожий на пістолет, на який вказує потерпіла, та який не був вилучений під час обшуку автомобіля, тож зможе вплинути на їх свідчення як під час досудового розслідування так і в суді, чим, на думку органу досудового розслідування, обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повністю виправдовує себе;

- підозрюваний на даний час не працює, вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я, тож перебуваючи на волі може вчиняти нові злочини.

Апелянт заявляє, що висновок слідчого судді про відсутність у підозрюваного необхідності переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він добровільно пішов до працівників поліції, що стояли біля його автомобіля та яких бачив здалеку, відтак мав можливість втекти та не скористався нею, зроблені лише на підставі показів підозрюваного. Судом не опитані з даного приводу працівники поліції, які його затримали, а також не надано належної оцінки протоколу затримання підозрюваного в порядку ст. 208 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про задоволення апеляційної скарги, міркування підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 про залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення, оглянувши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Матеріалами кримінального провадження, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повній мірі.

21.05.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346 були внесені відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 187 КК України (а.с.6).

Згідно матеріалів провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, який є тяжким злочином у розумінні ст. 12 КК України, санкцією яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
21.05.2021 ОСОБА_6 повідомлено та вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, яку підписали підозрюваний та його захисник (а.с. 35-37).

21.05.2021 слідчий СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 звернувся з клопотанням, погоджене прокурором ОСОБА_5 , до суду першої інстанції про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб, без визначення застави.

Як вбачається з матеріалів клопотання у межах кримінального провадження № 0000346 ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, за яким передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років та віднесений законом до категорії тяжких.

Крім того, при вивчені матеріалів клопотання по кримінальному провадження апеляційний суд встановив, що судом першої інстанції підставно ставляться під сумнів наведені ризики щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оскільки він добровільно підійшов до працівників поліції, що стояли біля його автомобіля та яких бачив здалеку. Відтак, мав можливість утекти та не скористався нею. Вплив на потерпілу, з врахуванням її допиту та проведеного впізнання, не має реального підґрунтя. Однак, цілком ймовірною залишається можливість вчиняти інші подібні злочини із раптово виниклим умислом. Заставу підозрюваний сплатити можливості не має. Однак, суд першої інстанції дійшов переконання, що маючи власне житло та родичів, з якими підтримує стосунки та здійснює за ними догляд, такий може бути підданий домашньому арешту з можливістю короткочасного виходу із житла для забезпечення життєвих потреб. Такий висновок суду зумовлений тим, що батько підозрюваного єдиний, хто заробляє на прожиття в даній родині, а підозрюваний єдиний, хто за цей час може здійснювати догляд за старими людьми.

На думку колегії суддів, такий запобіжний захід, як домашній арешт в нічний період доби, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та створити необхідні умови для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи про те, що слідчий суддя помилково прийшов до висновків, що прокурором та слідчим не доведені ризики передбачені ст. 177 КПК України є не обґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.05.2021 щодо обрання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: