Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
6 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 316/667/18

провадження № 51-4974 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 7 травня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25 серпня 2020 року щодо нього,
встановив:
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 7 травня 2020 року відмовлено у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення процесуального строку в рамках розгляду клопотання останнього про перегляд ухвали Запорізького обласного суду від 16 червня 2000 року за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 25 серпня 2020 року ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 7 травня 2020 року залишено без змін.
Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 лютого 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 від 5 лютого 2021 року на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 7 травня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25 серпня 2020 року щодо нього на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), оскільки з касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 та копій судових рішень не вбачається підстав для задоволення його касаційної скарги.
Наявність такої ухвали Верховного Суду виключає можливість повторного розгляду цим судом нової касаційної скарги, поданої тією ж особою на ті самі судові рішення з тих самих підстав.
Відповідно до положень статей 424, 425 КПК України процесуальним законом не передбачено можливості повторного оскарження в касаційному порядку особою судових рішень, які вже були предметом перегляду суду касаційної інстанції за касаційною скаргою цієї особи. Конституційний Суд України Рішенням від 11 березня 2010 року № 8-рп/2010 встановив, що визначення в положенні п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України як однієї з основних засад судочинства «забезпечення … касаційного оскарження рішення суду» у системному зв`язку з положеннями ч.1 ст. 8, ст. 125 Основного Закону означає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду.
Однак, 16 березня 2021 року засуджений ОСОБА_4 повторно надіслав касаційну скаргу на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 7 травня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25 серпня 2020 року щодо нього, яка аналогічна за змістом його первинній касаційній скарзі, за наслідками розгляду якої суд касаційної інстанції 12 лютого 2021 року постановив ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, а тому підстав для задоволення та повторного перегляду цієї скарги немає.
Заява про відвід складу суду вирішується за правилами параграфу 6 КПК за наявності підстав передбачених законом. З огляду на те, що засуджений ОСОБА_4 не наводить підстав передбачених КПК, на даній стадій вирішити питання про зміну колегії суддів підстави відсутні.
Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 7 травня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25 серпня 2020 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3