Провадження № 11-сс/4820/138/21
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді- доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

представника володільця
майна - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, апеляційну скаргу володільця майна ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2021 року про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 задоволено.

Накладено арешт з позбавленням права розпорядження, користування та відчуження на:

1. Флеш носій марки «Kingston» об`ємом 8 Гб.;

2. Мобільний телефон марки «Iphone» 11 моделі, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку за № НОМЕР_3 .

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують, такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на майно, тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, володілець майна ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Вказує, що з клопотанням про накладення арешту на майно звернулася не уповноважена на те особа.

Крім того, підозра нікому не оголошена, службові особи та ТОВ «Даная Холдинг» не перебувають в рамках вказаного кримінального провадження у статусі підозрюваних, а він бере участь у статусі третьої особи, тому підстави для застосування даного заходу відсутні.

Апелянт стверджує, що слідчим не доведено жодної підстави для накладення арешту на майно, що належить йому, не встановлено у кримінальному провадженні суми збитків, спричинених державним інтересам, відсутні підозри вважати, що арештоване майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набути злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримані за рахунок доходів від чиненого злочину, а обґрунтування необхідності арешту и майна слідчим фактично не наведене, оскільки його доводи викладені у виді загальних міркувань та припущень.

Вважає, що слідчим суддею не досліджені всі обставини кримінального провадження, а тому дана невірна оцінка доказам та обставинам.

Заслухавши суддю-доповідача, представника володільця майна ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку прокурора та слідчого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з п.9 ч.1 ст.309 КПК України під час досудового розслідування в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала слідчого судді про арешт майна.

Відповідно до приписів ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У дотриманні вимог ч.1 ст.171 КПК України в клопотанні належним чином зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідно обґрунтування необхідності арешту, що належить арештувати.

З матеріалів провадження убачається, що упродовж 2019-2020 років службові особи Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області, за попередньою змовою із службовими особами ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво», зловживаючи своїм службовим становищем, незаконно заволоділи бюджетними коштами, виділеними на здійснення робіт: «Капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення із влаштування додаткової смуги на підйом на ділянці км 269+600 - км 275+100 автомобільної дороги Н- 03 Житомир - Чернівці (с. Гуменці). Коригування. (45000000-7 Будівельні роботи там поточний ремонт), а також «Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Н- 03 Житомир Чернівці на ділянці км 223+920 км 232+104 (452300008- Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь)».

24.04.2020 відомості про вчинення вказаного кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000200 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

В межах досудового розслідування, вказаного кримінального провадження, 16.02.2021, на підставі ухвали слідчого суді за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 5/2, проведено обшук транспортного засобу - автомобіля марки «Infiniti QX50», н.з. НОМЕР_4 , який знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_9 та належить ТОВ «Даная Холдинг», та під час обшуку було вилучено:

1. Флеш носій марки «Kingston» об`ємом 8 Гб.;

2. Мобільний телефон марки «Iphone» 11 моделі, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку за № НОМЕР_3 .

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 від 17 лютого 2021 року про приєднання речових доказів до кримінального провадження речовими доказами визнано:

1. Флеш носій марки «Kingston» об`ємом 8 Гб.;

2. Мобільний телефон марки «Iphone» 11 моделі, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку за № НОМЕР_3 ,

та які приєднано до кримінального провадження №0000200 від 24.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

З ухвали слідчого судді слідує, що перелічені речі є об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення і містять відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема обставин заволодіння коштами, виділеними на виконання робіт (надання послуг) та внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів, в яких відображено облік об`єктів будівництва, тому виникла необхідність накласти арешт на вказані речі.

Колегія суддів вважає, що судом вірно встановлено, що за п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та що власник майна має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту одразу ж після зникнення підстав для застосування арешту.

Аналізуючи матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя, на даній стадії, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Так, в судовому засіданні апеляційної інстанції було встановлено, що слідчим перевіряється інформація щодо вказаних речей, які містять відомості і можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доводи апелянта стосовно того, що з клопотанням про накладення арешту на майно звернулася не уповноважена на те особа, спростовуються витягом з ЄРДР № кримінального провадження 0000200 від 24.04.2020 року, в якому зазначено ПІБ слідчих, які здійснюють досудове розслідування та ПІБ прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво (а.с.8,9).

За змістом ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Твердження апелянта, що підозра нікому не оголошена, він не перебуває в рамках вказаного кримінального провадження у статусі підозрюваного, тому підстави для застосування даного заходу відсутні, не заслуговують на увагу, оскільки органами досудового розслідування встановлено, що посадові особи інших підрядних організацій, що надавали послуги із поставлення товарно-матеріальних цінностей, надання інших послуг, надання в оренду техніки, внесли завідомо неправдиві відомості до первинних звітних документів, у тому числі актів виконаних робіт щодо фактичних обсягів та вартості виконаних будівельних робіт, внаслідок чого заволоділи коштами, які були виділені на виконання цих робіт, послуг, тощо, крім того досудове розслідування, у даному кримінальному провадженні знаходиться на початковому етапі, проводиться перевірка на предмет причетності до вказаного злочину посадових осіб інших підрядних організацій.

Стосовно доводів апелянта, що слідчим не доведено жодної підстави для накладення арешту на майно, що належить йому, не встановлено суми збитків, спричинених державним інтересам, відсутні підозри вважати, що арештоване майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, обґрунтування необхідності арешту и майна слідчим фактично не наведене, спростовується матеріалами кримінального провадження №0000200 від 24.04.2020 року, які в сукупності дають правові підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та відхилення таких доводів.

Інші доводи апеляційної скарги власника майна ОСОБА_9 не містять інформації, яка б вказувала на суттєві порушення законодавства та давали б підстави для скасування оскаржуваної ухвали.
Приймаючи рішення про необхідність накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні, колегія суддів виходить з того, що воно визнано у кримінальному провадженні речовим доказом, кримінальне провадження знаходиться на початковій стадії досудового розслідування, і, в даний час, не можливо визначити чи це майно в подальшому не буде визнано засобом, яке містить інформацію про вчинення злочину.

В даному випадку накладення арешту на майно, як захід забезпечення кримінального провадження, повинен бути застосований з метою унеможливлення приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що в повній мірі узгоджується із вимогами ч.1,2,3 ст.170 КПК України.

Виходячи з наведеного та обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з клопотанням старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 про необхідність накладення арешту на вилучене майно під час обшуку транспортного засобу - автомобіля марки «Infiniti QX50», н.з. НОМЕР_4 , який знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_9 та належить ТОВ «Даная Холдинг», оскільки таке клопотання узгоджується з вимогами закону та вважає рішення слідчого судді про накладення арешту на вказане майно законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З огляду на викладені обставини, керуючись ст. ст. 171-174, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2021 року про накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4