УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2021 року м.Житомир справа № 296/3848/21

провадження № 1-кс/296/1456/21

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000128 від 06.04.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України,-

встановив:
Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області (далі - СУ ГУНП в Житомирській області) підполковник поліції ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до змісту якого просить накласти арешт на майно, вилучене 13.04.2021 у ході обшуку у приміщенні Поліської дослідної станції імені О.М. Засухіна Інституту Картоплярства Національної академії Аграрних наук України, за адресою: Житомирська область, Малинський район, с. Федорівка, вул. Центральна, 4.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 06.04.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Необхідність арешту майна обґрунтовує тим, що вилучені в ході обшуку речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити інформацію про вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною третьою статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Положеннями статті 170 КПК України закріплено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положеннями частини другої статті 171 КПК України, передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною першою статті 172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Слідчий суддя звертає увагу, що в порушення вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України клопотання не містить зазначення власника майна, яке вилучене 13.04.2021 під час проведення обшуку у приміщенні Поліської дослідної станції імені О.М. Засухіна Інституту Картоплярства Національної академії Аграрних наук України.

Також, клопотання не містить зазначення адреси, засобів телефонного зв`язку або інших контактних відомостей власника майна, на яке необхідно накласти арешт, з метою виклику в судове засідання.

Крім того, в порушення вимог статті 132 КПК України до клопотання не надано доказів на підтвердження обставин вчинення кримінального правопорушення, викладених у клопотанні.

Здійснивши системний аналіз норм чинного кримінального процесуального законодавства та наявних у матеріалах клопотання доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що воно складене із порушенням вимог ч.2 ст.171 КПК України.

Згідно ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, клопотання про арешт майна підлягає поверненню.

Керуючись статтями 98, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000128 від 06.04.2021 - повернути для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення зазначених недоліків - 72 години з моменту отримання копії ухвали.

Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутися із даним клопотанням до суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1