ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №632/2098/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/1602/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.190 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 січня 2021 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайський Харківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-30.05.2013 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки;

-10 лютого 2016 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України на 6 років позбавлення волі. 17.03.2017 року звільнений по відбуттю строку покарання;

-06.06.2019 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ст.395 КК України на 1 місяць арешту. 16.08.2019 року звільнений по відбуттю строку покарання,

засуджено за ч.2 ст.190 КК України на 2 роки позбавлення волі.

Як установив суд, 11 вересня 2020 року близько 11 год. ОСОБА_7 разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 знаходився на 4-му поверсі будинку АДРЕСА_3 поруч із кімнатою №407, у якій мешкає знайомий цих осіб ОСОБА_9 .
За наведених обставин у обвинуваченого виник умисел на заволодіння майном ОСОБА_9 мобільним телефоном останнього, шляхом вчинення шахрайських дій зловживання довірою потерпілого.
Реалізуючи свій злочинний намір, діючи із корисливих мотивів, ОСОБА_7 , перебуваючи у зазначеному місці, зловживаючи довірою ОСОБА_9 , із яким він був знайомий, з метою заволодіння майном останнього, під приводом здійснення дзвінка попросив употерпілого скористатися належним йому мобільним телефоном марки «Xiaomi» модель «Redmi 7A», не маючи наміруйого повертати.
У свою чергу ОСОБА_9 , не будучи обізнаним про дійсні наміри ОСОБА_7 , добровільно передав обвинуваченому належний йому мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi 7A», вартістю 2329 гривень.
Заволодівши вказаним мобільним телефоном шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, обернувши вказане майно на свою користь, а в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації його дій, посилається на суворість призначеного йому покарання. Зазначив, що суд при призначенні покарання не врахував його позитивну характеристику з місця проживання, наявність стійких соціальних зв`язків та наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, цивільної дружини. Просить призначити покарання не пов`язане із триманням під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.190 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем реєстрації характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Суд також взяв до уваги досудову доповідь центру пробації, згідно якої ризик вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення та ризик його небезпеки для суспільства оцінюється як високий, виправлення останнього без обмеження або позбавлення волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а також наявність пом`якшуючих покарання обставин щире каяття та обтяжуючих покарання обставин рецидив злочинів, у зв`язку із чим дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі у розмірі, який колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Що стосується посилання в скарзі обвинуваченого про наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей цивільної дружини, то це саме по собі, за наявності вищевказаних обставин, не є підставою для призначення більш м`якого покарання, не пов`язаного з триманням у місцях позбавлення волі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що призначене покарання, за своїм видом і розміром, є справедливим і підстав для його пом`якшення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: