Справа №755/7900/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/3338/2021 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000019 від 30.01.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_6 ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 травня 2021 року про відмову в задоволенні скарги захисника підозрюваної ОСОБА_6 ОСОБА_1 на повідомлення ОСОБА_6 про підозру від 25.02.2021 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, у кримінальному провадженні №0000019,

В С Т А Н О В И Л А :

19 квітня 2021 року адвокат, яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із скаргою в порядку ст.303 КПК України про скасування повідомлення про підозру від 25.02.2021 року стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, складеного в рамках кримінального провадження №0000019 від 30.01.2015 року.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 травня 2021 року відмовлено в задоволенні вказаної скарги. Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя зазначив, що за змістом повідомлення про підозру відповідає вимогам ст.277 КПК України, при врученні такого повідомлення слідчим було дотримано вимоги ст.278 КПК України, саме ж повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів для підозри ОСОБА_6 у вчинення інкримінованого їй правопорушення.

На вказану ухвалу слідчого судді захисник підозрюваної ОСОБА_6 ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій не погоджується з ухвалою, вважає, що їй безпідставно відмовили у задоволенні скарги. Зазначає, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 є необґрунтованим, що проігноровано слідчим суддею, а саме, що підозрювана не мала умислу на вчинення злочину, що свідчить про відсутність ознак суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також, що дії ОСОБА_6 не призвели до настання наслідків у вигляді завдання збитків інтересам держави, що свідчить про відсутність ознак об`єктивної сторони кримінального правопорушення. Окрім цього, слідчим суддею не враховано, що повідомлення про підозру не містить неспростовних доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, що з повідомлення про підозру не можливо встановити, яке саме порушення норм чинного законодавства допустила ОСОБА_6 , а отже повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст.277 КПК України, в його змісті відсутні фактичні обставини події, які б виключали сумніви щодо того, що кримінальне правопорушення справді відбулося та що воно вчинено саме ОСОБА_6 . Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_6 .

В судове засідання апеляційного суду не з`явився прокурор, причини неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.

Від захисника підозрюваної ОСОБА_6 ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без її участі та без часті підозрюваної, при цьому, в клопотанні захисник зазначила, що апеляційну скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану апеляційну скаргу за відсутності учасників процесу, оскільки це не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Таким чином, ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів скарги та ухвали слідчого судді, Дніпровським УП ГУ НП у м. Києвіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000019 від 30.01.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

25 лютого 2020 року в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

19 квітня2021 року захисник підозрюваної ОСОБА_6 ОСОБА_1 звернулася до Дніпровськогорайонного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст.303 КПК України про скасування повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Дніпровськогорайонного суду м. Києва від 06 травня 2021 року відмовлено в задоволенні вказаної скарги, оскільки при врученні ОСОБА_6 повідомлення про підозру, слідчим були дотримані вимоги ст.278 КПК України та повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів для підозри.

З таким висновком слідчого судді повністю погоджується колегія суддів, зважаючи на наступне.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачений ст.278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст.277 КПК України.

Таким чином, підставою оскарження повідомлення про підозру може бути порушення вищевказаних процесуальних норм.

При цьому повідомлення про підозру, відповідає вимогам ст.277 КПК України, та у відповідності до вимог ст.278 КПК України вручене слідчим підозрюваній ОСОБА_6 у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, що підозрювана не мала умислу на вчинення злочину, що її дії не призвели до настання наслідків у вигляді завдання збитків інтересам держави, а також, що з повідомлення про підозру не можливо встановити, яке саме порушення норм чинного законодавства допустила ОСОБА_6 , колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними.

Згідно положень глави 24 КПК України оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Тобто, перед слідчим суддею не ставиться питання доведеності поза розумним сумнівом вини підозрюваної ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а лише вирішується питання щодо обґрунтованості підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. За наявності обґрунтованих даних, які спростовують всі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий за погодженням із прокурором має право змінити раніше повідомлену підозру чи за наявності для цього підстав прийняти рішення про закриття кримінального провадження.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, у справі «K.F. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Отже, перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів не вбачає порушень норм КПК України для скасування ухвали слідчого судді.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисникапідозрюваної ОСОБА_6 ОСОБА_1 , слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 травня 2021 року, необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 травня 2021 року про відмову в задоволенні скарги захисника підозрюваної ОСОБА_6 ОСОБА_1 на повідомлення ОСОБА_6 про підозру від 25.02.2021 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, у кримінальному провадженні №0000019 від 30.01.2015 року, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4