Справа № 461/4075/20
Провадження № 1-кс/461/3097/21
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

31.05.2021 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

слідчим відділом Управління СБ України у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000044 від 21.02.2018, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України.

Слідчий в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , покликаючись на те, що остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих злочинів, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або підробити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу та свідчить про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Враховуючи характер інкримінованих злочинних дій, просить визначити підозрюваній розмір застави в сумі 889 045,42 гривень.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з мотивів наведених у ньому.

Підозрювана та її захисник, клопотання заперечили, з мотивів необґрунтованості та безпідставності. Подали письмові заперечення, які підтримали в судовому засіданні.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України). Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбачених у вказаній статті.

Органом досудового розслідування дії підозрюваної кваліфікуються за ч. 5 ст. 191 та ч.2 ст.366 КК України за викладених у повідомленні про підозру обставин.

Згідно приписів ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи.

Пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується рапортом ГВ КЗЕ УСБУ у Львівській області про вчинене кримінальне правопорушення від 29.03.2021; протоколом огляду від 05.06.2020; протоколами огляду інтернет-ресурсу Прозорро; протоколом огляду від 04-06.09.2020; протоколом огляду від 10-11.09.2020; протоколом огляду від 11.09.2020; протоколом огляду від 08-09.10.2020; протоколом допиту ОСОБА_7 ; протоколом допиту ОСОБА_8 ; протоколами проведення тимчасового доступу до речей та документів; оригіналом акта № 2 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2018 року на суму 745 717,91 грн., за договором підряду № 181 від 21.12.2017; оригіналом акта № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року на суму 732 366,49 грн., за договором підряду № 181 від 21.12.2017; оригіналом акта № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року на суму 3 685 798,80 грн. за договором підряду № 171 від 15.12.2017; оригіналом договору підряду № 181 від 21.12.2017; оригіналом договору підряду № 171 від 15.12.2017; оригіналами платіжних доручень щодо перерахунку грошових коштів за виконані будівельні роботи по їдальням 1/314 та 25/277 на рахунок ТзОВ «БК Укркомплексбуд»; протоколами тимчасового доступу до речей та документів; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , протоколом пред`явлення для впізнання свідкам ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_16 ; протоколам огляду будівлі їдальні; протоколами за результатами проведення НСРД; висновками експертів.

На даній стадії стороною обвинувачення наведено переконливість фактів, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні правопорушень, які їй інкримінуються.

Беручи до уваги вагомість наявних доказів, того, що ОСОБА_4 аргументовано підозрюється у вчиненні інкримінованих злочинів, зважаючи на особу підозрюваної, її вік та стан здоров`я, майновий стан, ступінь соціальних зв`язків, характер інкримінованих злочинів, що може спонукати підозрювану переховуватися від органів досудового розслідування та суду, приходжу до переконання, що обставини визначені ст. 177 КПК України, у світлі наявних даних про особу підозрюваної та характер вчинення злочинів, в яких вона підозрюється, відповідають конкретним обставинам справи на даному етапі кримінального провадження.
У даному конкретному випадку, наведений ризик визначений ст. 177 КПК України є обґрунтованим, оскільки підтверджується наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 КПК України.
Водночас, приходжу до переконання, що матеріали клопотання не містять належних та допустимих доказів на підтвердження ризиків знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення. Так, матеріали клопотання містять відомості про проведення допитів свідків, отримання доказів тощо у межах даного провадження. Водночас, слідчому судді не подано жодного доказу з приводу того, що підозрювана якимось чином намагалася чинити тиск на свідків або знищити докази у справі. При цьому, кримінальне провадження триває з лютого 2018 року, тобто в органу досудового розслідування було достатньо часу на збирання доказів у справі та належного обґрунтування мотивів наведених у клопотанні.
Однак, вищезазначені обставини не є настільки виправданими та необхідними елементами, які б визначали та виправдовували потребу в триманні підозрюваної під вартою.
Тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній, у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованих злочинів, в сукупності з іншими встановленими в ході розгляду клопотання обставинами, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, підтверджує наведений ризик, передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки на даний час у кримінальному провадженні не проведено усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.
При цьому, на час розгляду даного клопотання стороною обвинувачення не доведено, що зазначені у клопотанні обставини, в сукупності з відомостями про сімейне становище підозрюваної, наявність у неї на утриманні двох неповнолітніх дітей, постійного місця роботи та проживання, в повній мірі, вказують на наявність передумов регламентованих п.3 ч. 1 ст. 194 КПК України, оскільки подані стороною захисту документи, а також наведені мотиви щодо заперечення доводів прокурора та слідчого, вказують на можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що будь-яке позбавлення волі має здійснюватись не тільки у відповідності із основними процесуальними нормами національного права, але також відповідати меті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Позбавлення свободи не повинно перетворитися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі.

Згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Ризик переховування підозрюваної від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

За таких обставин слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти ризику переховування від органів досудового розслідування.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінюючи матеріали клопотання, обставини справи в їх сукупності, беручи до уваги вагомість наявних доказів того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих злочинів, зважаючи на особу підозрюваної, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні, враховуючи вищенаведені доводи, приходжу до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам.

Доводи слідчого та прокурора про необхідність застосування практики Європейського Суду з прав людини є важливим аспектом захисту прав людини, але в даному кримінальному провадженні посилаючись на зазначену в клопотанні практику Європейського Суду з прав людини прокурор та слідчий намагаються використати її не на користь особи, а з метою обтяження та погіршення її становища, а саме застосування більш суворого запобіжного заходу, що може становити ризики для справедливості кримінального провадження та дотримання прав, свобод та законних інтересів його учасників, відтак такі доводи слідчого та прокурора відхиляються судом.

Висновки ЄСПЛ направлені на встановлення порушень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і захист прав людини (у виключних випадках - юридичної особи). Правові висновки ЄСПЛ у порядку аналогії не можуть бути застосовані для захисту прав та інтересів суб`єктів владних повноважень або обґрунтування позиції сторони обвинувачення чи органу досудового розслідування спрямовану на обмеження прав людини в той чи інший спосіб, оскільки законодавство України побудовано, зокрема, на основі конституційного принципу, коли права, свободи людини та їх гарантії визначають спрямованість діяльності держави, а не навпаки.

Таким чином, наведені висновки можуть бути застосовані чи враховані судом чи слідчим суддею для ухвалення відповідного рішення у справі як аргумент яким обґрунтовується необхідність застосування того чи іншого виду заходу забезпечення кримінального провадження, в контексті недопущення положень Конвенції, а не як аргумент для застосування тих чи інших обмежень по відношенню до особи, в контексті застосування більш суворих обмежень.

Крім того, вирішуючи питання щодо визначення обов`язків підозрюваної в частині знаходження за місцем проживання, враховую, що у ході розгляду клопотання встановлено, що підозрювана проживає у м. Києві, а отже доводи слідчого щодо покладення на підозрювану обов`язку проживати у м. Криви Ріг є абсолютно безпідставними.

Також вирішуючи питання стосовно обмеження у спілкуванні зі свідками, враховую, що підозрювана перебуває на посаді керівника товариства, відтак її обмеження у спілкуванні з підлеглими та колегами унеможливить виконання нею службових обов`язків, а тому таке обмеження слід конкретизувати, обмеживши підозрювану у праві спілкування з приводу перешкоджання встановлення істини у даному провадженні.

Таким чином у задоволенні клопотання слід відмовити та застосувати до підозрюваної альтернативний запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є співмірним з існуючим ризиком, відповідає особі підозрюваної та тяжкості пред`явленої їй підозри, може забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з обмеженням права покидати без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, прокурора чи суду місце постійного проживання в нічний час доби з 22-ої години до 06-ої години.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом;

-не відлучатися з постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

-утриматися від спілкування зі ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 ; ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_25 , ОСОБА_11 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 з приводу обставин перешкоджання встановлення істини у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи (при наявності), що дають право на виїзд за межі України, у разі наявності таких.

Роз`яснити підозрюваній її обов`язки та наслідки їх невиконання.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали до 30 липня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1