Провадження № 1-кп/734/59/21 Справа № 734/3230/20
В И Р О К

іменем України

17 червня 2021 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козелець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстр досудових розслідувань за № 0000442 від 23 червня 2020 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця с. Підлісне, Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
05 червня 2020 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 70, ст. 75 КК України до трьох років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю з іспитовим строком два роки, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, за обвинуваченням
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

у присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:
23 червня 2020 року близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_4 прийшов до домоволодіння по АДРЕСА_2 , але йому ніхто не відчинив двері будинку. Перебуваючи на подвір`ї вказаного домоволодіння у нього виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом. З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, всупереч волі володільця транспортного засобу викотив за межі вказаного домоволодіння мотоцикл марки «Мінськ», 1992 року випуску, об`єм двигуна 123,6 куб. см. бежевого кольору, номер рами НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю 4792,31 грн., що знаходиться у володінні та користуванні ОСОБА_6 та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 , чим здійснив незаконне заволодіння транспортним засобом, після чого з місця події зник, розпорядившись мотоциклом на свій розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 289 КК України, визнав повністю та вказав, що влітку 2020 року прийшов до двоюрідної сестри, хотів поговорити, у дворі виник умисел взяти мотоцикл, взяв, викотив, хотів покаталися, але пройшов приблизно 500 метрів і покинув в чужому пустому домоволодінні. Мотоцикл хотів повернути зранку, але пішов на роботу. Чому не повернув одразу, а покинув, обвинувачений пояснити не зміг. Обвинувачений висловив каяття у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні дав покази, що вранці 23 червня 2020 року приблизно о 07 годині ранку він прокинувся і виявив, що відсутній мотоцикл, який стояв на подвір`ї біля хліва, після чого викликав поліцію. При цьому, біля подвір`я були сліди котіння мотоциклу.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дала покази, що обвинувачений ОСОБА_4 є її двоюрідним братом. Зранку того дня її чоловік ОСОБА_10 повідомив, що немає мотоцикла, вони викликали поліцію. Мотоцикл стояв під сараєм в дворі, який огороджений. Вона одразу запідозрила, що ОСОБА_4 викрав, так як раніше такі випадки мали місце. Біля подвір`я були сліди котіння мотоцикла.

Крім зізнавальних показань обвинуваченого, показань допитаних в судовому засіданні потерпілого та свідка, вина обвинуваченого підтверджується наступними зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, які детально узгоджуються між собою:

- рапортом старшого інспектора чергового Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_11 , відповідно до якого встановлено, що 23 червня 2020 року о 09 годині 37 хвилини надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 23 червня 2020 року о 09 годині 32 хвилини за адресою: АДРЕСА_2 невідомі викрали мотоцикл «Мінськ», 1992 року випуску;

- заявою потерпілого ОСОБА_6 від 23 червня 2020 року, з якої вбачається, що останній просить прийняти міри в розшуку його мотоцикла марки «Мінськ», сірого кольору, 1992 року випуску, який зник з двору його господарства в АДРЕСА_2 в ніч з 22 червня 2020 року на 23 червня 2020 року;

- протоколом огляду місця події від 23 червня 2020 року з якого вбачається, що у присутності власника ОСОБА_6 був проведений огляд господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , під час огляду виявлено та вилучено: слід протектора шини;

- протоколом огляду місця події від 23 червня 2020 року з якого вбачається, що об`єктом огляду є господарство за адресою: АДРЕСА_2 , під час огляду виявлено та вилучено мотоцикл марки «Мінськ», державний номерний знак НОМЕР_5 , та недопалок;

- протоколом огляду місця події від 26 червня 2020 року з якого вбачається, що у присутності власника ОСОБА_6 був проведений огляд господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду предмету від 02 липня 2020 року, об`єктом огляду є транспортний засіб - мотоцикл марки «Мінськ», 1992 року випуску, бежевого кольору, номер рами НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер якого НОМЕР_3 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_4 від 31 липня 2020 року, під час якого обвинувачений розповів за яких обставин та де вчинив злочин.

Відповідно до висновку судової авто-товарознавчої експертизи № 91 від 21 липня 2020 року ринкова вартість з урахуванням зносу мотоцикла марки «Мінськ», 1992 року випуску, об`єм двигуна 123,6 куб. см. бежевого кольору, номер рами НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , за станом на 23 червня 2020 року, могла становити: 4792,31 грн. (чотири тисячі сімсот дев`яносто дві гривні тридцять одну копійку).

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Суд вважає винуватість ОСОБА_4 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України, згідно якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання відповідно до вимог ст.ст. 66, 67 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, кримінальне правопорушення скоїв у період умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся в скоєному та активно сприяв розкриттю злочину, що суд, згідно вимогам ст. 66 КК України, розцінює як пом`якшувальну покарання обставину, не працює, за місцем мешкання характеризується з негативної сторони.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Ризики вчинення повторного кримінального правопорушення органом пробації оцінюється як високі, ризики небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, органом пробації оцінюється як середні.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою він обвинувачується, без конфіскації майна, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення.

За приписами ч. 3 ст. 78 КК України «У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими у статтях 71, 72 цього Кодексу».

Згідно роз`яснень, що містяться в п. п. 25, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків покарання призначається, зокрема, коли засуджена особа до повного відбування покарання вчинила новий злочин. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням. При застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Згідно ч. 4 ст. 71 КК України «Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком».

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з положень ч. 2 ст. 75 та ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначити покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Обвинувачений ОСОБА_4 05 червня 2020 року був засуджений Деснянським районним судом м. Чернігова за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 були покладені певні обов`язки.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, обвинувачений вчинив після постановлення вироку від 05 червня 2020 року, але до повного відбуття покарання, тому за вчинення цього кримінального правопорушення йому слід призначити покарання за правилами ст. 71 КК України, частково приєднавши невідбуте покарання за попереднім вироком.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне витрати в розмірі 2314,80 грн. за проведення експертизи стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 червня 2020 року і остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Запобіжний захід ОСОБА_4 - тримання під вартою у Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 09 червня 2021 року, тобто з часу його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 2314,80 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 червня 2020 року, на тимчасово вилучене майно на мотоцикл марки «Минск», р.н. НОМЕР_5 , 1992 року випуску, двигун № НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_6 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , фактично перебуває у володінні і користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 червня 2020 року, на тимчасово вилучене майно на недопалок цигарки, що належить невстановленій особі, що вилучений 23 червня 2020 року під час проведення огляду господарства, розташованого в АДРЕСА_2 .

Речові докази:
мотоцикл марки «Мінськ» державний номерний знак НОМЕР_5 , який зберігається на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області повернути володільцю ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили;

недопалок цигарок, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області знищити.

Вирок суду набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк з моменту врученням йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Козелецького районного суду ОСОБА_1