КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 червня 2019 року, яким ОСОБА_6 та ОСОБА_8 визнано винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 червня 2019 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,
визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік.

На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання в зв`язку із закінченням строку давності.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік.

На підставі ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України ОСОБА_8 звільнено від призначеного покарання в зв`язку із закінченням строку давності.

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вчинили кримінальне правопорушення за таких обставин.
ОСОБА_6 01.02.2013 призначена на посаду майстра технічної дільниці з обслуговування житлового фонду №2 КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради згідно наказу (розпорядження) про переведення на іншу роботу від 31.01.2013 р. №41-к по КП «Новозаводське», а 01.06.2015 року на посаду майстра з санітарної очистки та благоустрою житлового фонду дільниці з обслуговування житлового фонду №2 КП «Новозаводське» згідно з наказом (розпорядженням) про переведення на іншу роботу від 29.05.2015 року №92-к по КП «Новозаводське». Згідно з посадовими інструкціями майстра технічної дільниці з обслуговування житлового фонду та майстра з санітарної очистки та благоустрою житлового фонду дільниці з обслуговування житлового фонду, майстер є безпосереднім організатором нормальної експлуатації житлового фонду та утримання закріпленої території, має повноваження на перевірку і підтвердження об`ємів робіт, які виконані на ділянці, контролює їх хід та якість, веде облік виконаних робіт та витрат матеріалів, забезпечує виробничу і трудову дисципліну, контролює своєчасність приходу на роботу та залишення роботи працюючими на дільниці.

Згідно з наказом КП «Новозаводське» від 30.04.2015 року №69-к організація виконання 120 годин неоплачуваних громадських робіт ОСОБА_11 покладена на Дільницю з обслуговування житлового фонду №2, відповідальність за організацію та виконання громадських робіт покладена на майстра технічної дільниці ОСОБА_6 .
Відтак, ОСОБА_6 , будучи службовою особою юридичної особи публічного права, яка наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, склала та видала завідомо неправдиві офіційні документи, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 366 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою підтвердження виконання покарання у виді 120 годин громадських робіт, усвідомлюючи, що фактично вони не виконувались засудженим ОСОБА_11 на території обслуговування Дільниці з обслуговування житлового фонду №2 КП «Новозаводське», склала та видала завідомо неправдиві офіційні документи.
30.04.2015, вдень, ОСОБА_6 , перебуваючи у своєму робочому кабінеті, розташованому на першому поверсі приміщення дільниці з обслуговування житлового фонду № НОМЕР_1 КП «Новозаводське», що знаходиться за адресою: вул. 50 років ВЛКСМ, 38А, м. Чернігів, за попередньою змовою з начальником дільниці ОСОБА_8 , склала табель виходу на роботу засудженого до громадських робіт ОСОБА_11 у квітні 2015 року, зазначивши неправдиві відомості про відпрацювання останнім 4-х годин, достовірно знаючи, що ОСОБА_11 на роботу в ці дні не виходив, будь-яких громадських робіт не виконував, підписала їх в графі «відповідальна особа» та проставила відтиск штампу Дільниці, передавши їх на підпис ОСОБА_8 , після чого видала вищевказаний табель обліку виходу на роботу засудженого до громадських робіт ОСОБА_11 для надання зазначених документів до Чернігівського міського відділу кримінально-виконавчої інспекції (далі КВІ) Управління ДПтС України в Чернігівській області.
29.05.2015, в денний час доби, ОСОБА_6 , перебуваючи у своєму робочому кабінеті, розташованому за вищевказаною адресою, за попередньою змовою з начальником дільниці ОСОБА_8 , повторно, склала табель виходу на роботу засудженого до громадських робіт ОСОБА_11 у травні 2015 року, зазначивши неправдиві відомості про відпрацювання ОСОБА_11 72-х годин, достовірно знаючи, що останній на роботу в ці дні не виходив, будь-яких громадських робіт не виконував, підписала їх в графі «відповідальна особа» та проставила відтиск штампу Дільниці, передавши їх на підпис ОСОБА_8 , після чого видала вищевказаний табель обліку виходу на роботу засудженого до громадських робіт ОСОБА_11 для надання зазначених документів до Чернігівського міського відділу КВІ.
16.06.2015 в денний час, ОСОБА_6 , перебуваючи у своєму робочому кабінеті, розташованому за вищевказаною адресою, за попередньою змовою з начальником дільниці ОСОБА_8 , повторно склала табель виходу на роботу засудженого до громадських робіт ОСОБА_11 у червні 2015 року, зазначивши неправдиві відомості про відпрацювання ОСОБА_11 44-х годин, достовірно знаючи, що останній на роботу в ці дні не виходив, будь-яких громадських робіт не виконував, підписала їх в графі «відповідальна особа» та проставила відтиск штампу Дільниці, передавши їх на підпис ОСОБА_8 , після чого видала вищевказаний табель обліку виходу на роботу засудженого до громадських робіт ОСОБА_11 для надання зазначених документів до Чернігівського міського відділу КВІ.
Вищевказані табелі обліку виходу на роботу засудженого до громадських робіт являються офіційними документами, оскільки підтверджують факт відпрацювання громадських робіт, здатні спричинити наслідки правового характеру, а саме є підставою для ініціювання притягнення особи до кримінальної відповідальності за ухилення від покарання або зняття з обліку у зв`язку з відбуванням покарання, складаються і видаються підприємством, форма яких затверджена наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань МВС України №270/1560 від 19.12.2003 року «Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань».
Чернігівським міським відділом КВІ, на підставі вищезазначених табелів виходу на роботу, засудженого ОСОБА_11 знято з обліку, як такого, що відбув призначене судом покарання у вигляді громадських робіт.
ОСОБА_8 призначений 14.02.2013 року на посаду начальника Дільниці з обслуговування житлового фонду №2 КП «Новозаводське» згідно наказу (розпорядження) про переведення на іншу роботу від 13.02.2013 р. №82-к по КП «Новозаводське». Згідно з положенням про дільницю з обслуговування житлового фонду та посадовою інструкцією начальника Дільниці з обслуговування житлового фонду, затверджених 30.01.2013 року начальником КП «Новозаводське», начальник виконує обов`язки з контролю виконання ремонту, технічного обслуговування житлового фонду Дільниці та правильністю його експлуатації, забезпечує підготовку житлового фонду до експлуатації в осінньо-зимовий період, забезпечує благоустрій прибудинкових територій, організовує роботи серед працівників дільниці і населення з метою збереження житла.
Відтак, ОСОБА_8 , будучи службовою особою юридичної особи публічного права, яка наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, склав завідомо неправдиві офіційні документи, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 366 КК України, за наступних обставин.
Так, ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою з майстром дільниці з обслуговування житлового фонду №2 КП «Новозаводське» ОСОБА_6 , з метою підтвердження виконання покарання у виді 120 годин громадських робіт, усвідомлюючи, що фактично вони не виконувались засудженим ОСОБА_11 на території обслуговування Дільниці з обслуговування житлового фонду №2 КП «Новозаводське», склав завідомо неправдиві офіційні документи.
30.04.2015, вдень, ОСОБА_8 , перебуваючи у своєму робочому кабінеті, розташованому на першому поверсі приміщення дільниці з обслуговування житлового фонду № 2 КП «Новозаводське», що знаходиться за вищевказаною адресою, за попередньою змовою з майстром дільниці ОСОБА_6 , підписав табель виходу на роботу засудженого до громадських робіт ОСОБА_11 у квітні 2015 року в графі «керівник підприємства, установи, організації», про відпрацювання ОСОБА_11 4-х годин, достовірно знаючи, що останній на роботу в ці дні не виходив, будь-яких громадських робіт не виконував. У подальшому вказаний документ надав ОСОБА_6 для передачі до Чернігівського міського відділу КВІ.
29.05.2015, в денний час доби, ОСОБА_8 , перебуваючи у своєму робочому кабінеті, розташованому на першому поверсі приміщення дільниці з обслуговування житлового фонду №2 КП «Новозаводське», що знаходиться за вищевказаною адресою, за попередньою змовою з майстром дільниці ОСОБА_6 , повторно підписав табель виходу на роботу засудженого до громадських робіт ОСОБА_11 у травні 2015 року, в графі «керівник підприємства, установи, організації» про відпрацювання ОСОБА_11 72-х годин, достовірно знаючи, що останній на роботу в ці дні не виходив, будь-яких громадських робіт не виконував. У подальшому вказаний документ надав ОСОБА_6 для передачі до Чернігівського міського відділу КВІ.
Вищевказані табелі обліку виходу на роботу засудженого до громадських робіт являються офіційними документами, оскільки підтверджують факт відпрацювання громадських робіт, здатні спричинити наслідки правового характеру, а саме є підставою для ініціювання притягнення особи до кримінальної відповідальності за ухилення від покарання або зняття з обліку у зв`язку з відбуванням покарання, складаються і видаються підприємством, форма яких затверджена наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань МВС України №270/1560 від 19.12.2003 року «Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань».
У подальшому, на підставі вищезазначених табелів виходу на роботу, Чернігівським міським відділом КВІ засудженого ОСОБА_11 знято з обліку, як такого, що відбув призначене судом покарання у вигляді громадських робіт.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати вирок місцевого суду та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_8 у зв`язку з відсутністю в їх діях складу кримінального правопорушення.
При цьому апелянт вказав на недопустимість повторної участі судді ОСОБА_12 у розгляді кримінального провадженні, згідно ч.2 ст.76 КК України, оскільки вона розглядала заяву про самовідвід судді ОСОБА_13 .
Послався на порушення закону, допущені судом апеляційної інстанції при скасуванні законного виправдувального вироку щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Зазначив, що стороні захисту не було надіслано клопотання прокурора про повторне дослідження окремих доказів і документів, що є порушенням ч. 3 ст. 404 КПК України.
Вказав на порушення ч. 2 ст. 415 КПК України, оскільки, скасовуючи виправдувальний вирок, апеляційний суд вирішив наперед питання щодо недопустимості результатів проведених негласних слідчих-розшукових дій. Зазначив, що місцевим судом було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , оскільки пред`явлене їм обвинувачення є незрозумілим.
Звернув увагу, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не можуть бути службовими особами, так як накази про їх призначення на посади та посадові інструкції ними не підписані і належної оцінки цьому факту судом надано не було.
Крім того, зазначив, що судом не було встановлено, у скількох примірниках складалися табелі, що є єдиним предметом обвинувачення, а також відсутнє процесуальне рішення про визнання їх речовими доказами. Вказав, що дані табелі є недопустимими доказами, так як були отримані з грубим порушенням норм КПК України, а саме без дозволу слідчого судді. Також вказав про відсутність дозволів слідчого судді на тимчасовий доступ до документів в КП «Новозаводське».
Послався на недопустимість результатів тимчасового доступу до документів, через не відкриття стороні захисту, в порядку ст.290 КПК України, клопотання і дозволу суду на його проведення. Крім того, на думку захисника, табелі не є офіційними документами, оскільки складені та підписані не уповноваженими службовими особами.
Зазначив, що судом 1-ї інстанції не було надано належної оцінки показанням свідка ОСОБА_11 , які є недостовірними і заплутаними. Послався на провокаційні дії правоохоронних органів, які за допомогою ОСОБА_11 вчинили дії з метою підбурювання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення. Вказав, що суд першої інстанції при наявності суперечливих доказів, не проаналізував їх, не навів мотивів, з яких взято до уваги одні докази і не взято інші.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати вирок місцевого суду та закрити щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю у їх діях складу кримінального правопорушення. Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 аналогічні доводам апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та обвинувачених, які підтримали апеляційні скарги, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають, виходячи з таких підстав.
Висновок суду про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені та належно оцінені судом і детально викладені у вироку суду.
Зокрема,свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні місцевого суду пояснив, що вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова він був засуджений до 120 годин громадських робіт, після чого був викликаний до КВІ та ознайомлений з правами та обов`язками. Його направили для відбування покарання до ЖКГ №2 КП «Новозаводське», що знаходиться по вул. Козацькій у м. Чернігові. В ЖКГ №2 він прибув разом із своїм роботодавцем на ім`я ОСОБА_14 . Із начальником ЖКГ №2 ОСОБА_8 та майстром ОСОБА_6 у нього відбулась розмова, в ході якої останні йому запропонували взаємовигідні умови відпрацювання громадських робіт. Він повинен був подарувати обвинуваченим мобільні телефони, а останні мали ставити підписи і печатки в табелі за нібито відпрацьовані ОСОБА_11 громадські роботи. Вказав, що фактично громадські роботи він не відпрацював, а приходив у ЖКГ тільки для отримання документів для передачі їх в КВІ та під час перевірки інспектором КВІ, про що завчасно повідомляла ОСОБА_6 .
Допитана в суді 1-ї інстанції свідок ОСОБА_15 показала, що у квітні 2015 року працювала інспектором Деснянського районного відділу КВІ й контролювала виконання вироку Новозаводського районного суду м.Чернігова, яким ОСОБА_11 було засудженого до покарання у виді громадських робіт. Вказала, що надавала ОСОБА_11 направлення до КП «Новозаводське» для відбування призначеного покарання. Вона не знімала ОСОБА_11 з обліку в КВІ та не пам`ятає чи робила перевірки виконання засудженим громадських робіт.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні суду 1-ї інстанції пояснив, що будучи інспектором Деснянського районного відділу КВІ, ставив ОСОБА_11 на облік, як особу, засуджену до громадських робіт, знайомив з порядком відбування покарання. Проте, це була не його дільниця і після повернення інспектора справа була передана йому. Вказав, що перевірка на підприємстві осіб, що відбувають громадські роботи, проводиться інспектором раптово, не рідше одного разу за весь час відпрацювання. З обліку засудженого знімає начальник КВІ на підставі рапорту інспектора. Основним документом для зняття особи з обліку є табель обліку виходу на роботу засудженого.
Окрім показань свідків, вина обвинувачених підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:
- вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.03.2015, яким ОСОБА_11 засуджено за ч.1 ст.213 КК України до 120 годин громадських робіт (т.1, а.к.п.69);
- матеріалами особової справи ОСОБА_11 №23 за 2015 рік, згідно якого постановою інспектора Чернігівського МВ КВІ ОСОБА_16 від 24.04.2015 засудженого ОСОБА_11 зобов`язано з`являтись на реєстрацію Чернігівського МВ КВІ. 29.04.2015 ОСОБА_11 направлено для відбування призначеного судом покарання до КП «Новозаводське»;
- наказом КП «Новозаводське» від 30.04.2015 №69-к, згідно якого організація виконання 120 годин неоплачуваних громадських робіт ОСОБА_11 покладена на Дільницю з обслуговування житлового фонду №2, відповідальність за організацію та виконання громадських робіт покладена на майстра технічної дільниці ОСОБА_6 (т.1, а.к.п.102);
- наказом від 11.05.2011 № 89-ос, згідно якого ОСОБА_6 прийнята на роботу з 11.05.2011 року на посаду майстра з експлуатації житлового фонду ЖРЕД-5 (т.1, а.к.п.137). З цим наказом ОСОБА_6 ознайомлена 11.05.2011 року;
- наказом про переведення на іншу роботу від 31.01.2013 №41-к, згідно якого ОСОБА_6 з 01.02.2013 переведена постійно з посади майстра з експлуатації житлового фонду ЖРЕД-5 на посаду майстра технічної дільниці Дільниці з обслуговування житлового фонду №2 КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради без зміни посадового окладу (т.1, с.72);
- наказом про переведення на іншу роботу від 29.05.2015 № 92, за яким ОСОБА_6 з 01.06.2015 року переведена з посади майстра технічної дільниці Дільниці з обслуговування житлового фонду №2 на посаду майстра з санітарної очистки та благоустрою житлового фонду Дільниці з обслуговування житлового фонду №2 КП «Новозаводське» без зміни посадового окладу (т.1, а.к.п.63, 138);
- посадовими інструкціями майстра технічної дільниці з обслуговування житлового фонду КП «Новозаводське», затвердженими 30.01.2013, та майстра з санітарної очистки та благоустрою житлового фонду дільниці з обслуговування житлового фонду КП «Новозаводське», затвердженими 27.04.2015 (т.1, а.к.п.73-74, 132-135);
- посадовими інструкціями майстра технічної дільниці з обслуговування житлового фонду та майстра з санітарної очистки та благоустрою житлового фонду дільниці з обслуговування житлового фонду, згідно яких майстер є безпосереднім організатором нормальної експлуатації житлового фонду та утримання закріпленої території, має повноваження на перевірку і підтвердження об`ємів робіт, які виконані на ділянці, контролює їх хід та якість, веде облік виконаних робіт та витрат матеріалів, забезпечує виробничу і трудову дисципліну, контролює своєчасність приходу на роботу та залишення роботи працюючими на дільниці;
- наказом № 62 від 13.02.2013 по КП «Новозаводське», згідно якого ОСОБА_8 переведений з посади старшого майстра на посаду начальника Дільниці з обслуговування житлового фонду № 2 з 14.02.2013 року;
- посадовою інструкцією начальника Дільниці з обслуговування житлового фонду від 30.02.2013 року, згідно якої начальник виконує обов`язки з контролю виконання ремонту, технічного обслуговування житлового фонду Дільниці та правильністю його експлуатації, забезпечує підготовку житлового фонду до експлуатації в осінньо-зимовий період, забезпечує благоустрій прибудинкових територій, організовує роботи серед колективу працівників дільниці і населення з метою збереження житла (т.1, а.к.п.136,139-141);
- матеріалами особової справи засудженого ОСОБА_11 № 23 від 2015 року КВІ м. Чернігова з табелями виходу на роботу засудженого до виправних робіт: у квітні 2015 року - відпрацьовано 4 години громадських робіт; у травні 2015 року - відпрацьовано 72 години громадських робіт; у червні 2015 року - відпрацьовано 44 години громадських робіт. Табелі виходу на роботу засудженого від 30.04.2015 за квітень 2015 року та від 29.05.2015 року за травень 2015 року підписані ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а табель виходу на роботу засудженого від 16.06.2015 року підписано ОСОБА_6 ;
- довідками за підписом ОСОБА_6 від 30.04.2015, 29.05.2015, 16.06.2015, згідно яких ОСОБА_11 під час відбування покарання виконував роботу з прибирання прибудинкової території, до роботи ставився добре, порушень трудової дисципліни не допускав. Вказані довідки підписані ОСОБА_6 як відповідальною особою - майстром ДОЖФ 2.
Таким чином, суд 1-ї інстанції, дослідивши, перевіривши та проаналізувавши в судовому засіданні всі вищевказані докази в їх сукупності, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, дійшов правильного висновку про необхідність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_6 за ч.1 ст.366 КК України, як складання і видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, та дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.366 КК України, як складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.
Доводи апелянтів щодо порушення місцевим судом вимог ч.2 ст.76 КПК України не заслуговують на увагу, оскільки, як слідує з матеріалів провадження, 02 червня 2016 року суддя ОСОБА_12 розглядала лише заяву судді ОСОБА_13 про самовідвід, а не обвинувальний акт по суті, а тому, на переконання колегії суддів, відсутні підстави для відводу судді ОСОБА_12 від участі у даному кримінальному провадженні.
Посилання сторони захисту на порушення закону, допущені 23 травня 2018 року судом апеляційної інстанції при скасуванні виправдувального вироку щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , є безпідставним, оскільки колегія суддів позбавлена можливості надавати оцінку рішенням суддів апеляційного суду, так як це не передбачено чинним кримінальним процесуальним законодавством. Перевірка правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, надання правової оцінки обставинам справи відноситься до безпосередньої компетенції суду касаційної інстанції.
Доводи захисників щодо безпідставної відмови місцевого суду у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 через незрозумілість пред`явленого обвинувачення, є непереконливими.
Так, суд першої інстанції у своєму рішенні від 17 вересня 2018 року дійшов висновку, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у повному обсязі відповідає вимогам ст.291 КПК України. Повноту фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та правильність кваліфікації дій обвинувачених суд міг встановити під час судового розгляду в межах пред`явленого обвинувачення (т.5, а.к.п.22-24).
Крім того, у разі незгоди з ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 17.09.2018, сторона захисту могла реалізувати своє процесуальне право на оскарження цього судового рішення, але не скористалась ним.
За встановленими судом 1-ї інстанції обставинами, доводи захисників про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не були службовими особами спростовуються даними, що містяться у матеріалах провадженнях (посадові інструкції, накази про призначення, тощо).
Зокрема, згідно довідок КП «Новозаводське» від 16.06.2015 ОСОБА_6 працює в КП «Новозаводське» з 11.05.2011, де займає посаду майстра технічної дільниці й отримує відповідну заробітну плату, а ОСОБА_8 працює в КП «Новозаводське» з 07.03.2001, на даний час займає посаду начальника та отримує заробітну плату (т.1, а.к.п.76, 79). Крім того, сам факт, що обвинувачені протягом тривалого часу виконували організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, свідчить про те, що вони дійсно були службовими особами, в розумінні визначення, зазначеного у примітці до ст. 364 КК України.
Посилання сторони захисту на невідповідність табелю ознакам офіційного документа, невстановлення судом кількості примірників табелів, та визнання їх недопустимими доказами, є безпідставними, з огляду на таке.
Предметом злочину, передбаченого ст.366 КК України, є офіційний документ. Згідно примітки до ст.358 КК України під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.
Тому, при встановленні ознак офіційного документа як предмета злочину слід керуватися такими критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер - підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків.
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України щодо ознак предмета службового підроблення (справи № 5-10кс13, № 5-50кс15), яка зводиться до того, що нормативне визначення службового підроблення визнає офіційними документами ті з них, що складаються і видаються службовими особами від імені органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ та організацій, незалежно від форми власності, які посвідчують певні факти і події, що мають правове значення.
На переконання колегії суддів, суд 1-ї інстанції належним чином дослідив в судовому засіданні докази у кримінальному провадженні, зокрема, табелі виходу на роботу засудженого ОСОБА_11 від 30.04.2015, 29.05.2015, 16.06.2015, підписані ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , чого вони не заперечували у судовому засіданні, а тому обґрунтовано дійшов висновку про те, що вказаний документ є офіційним і відповідає вимогам, встановленим у примітці до ст.358 КК України, а інформація, яка міститься в табелях виходу на роботу засудженого, посвідчує факти, що здатні спричинити наслідки правового характеру, а саме - зняття з обліку засудженого та припинення відбування визначеного судом покарання або має наслідком кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання.
Доводи апелянтів про недопустимість доказів, а також істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема положень ст. 290 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.
Так, з реєстру матеріалів досудового розслідування, який надіслано до суду разом з обвинувальним актом 30.09.2015, вбачається, що 28 вересня 2015 року обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , та їх захисникам було надано доступ до всіх матеріалів, зібраних під час досудового розслідування, в тому числі і результатів тимчасового доступу до документів (т.1, а.к.п.12).
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 наголошував на тому, що в матеріалах кримінального провадження відсутні процесуальні документи, які б вказували на виконання слідчим вимог ст. 160 КПК України, зокрема, відповідні клопотання та дозволи слідчих суддів на проведення тимчасового доступу до документів, вилучення особової справи ОСОБА_11 з Чернігівського міського відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління ДПтС України в Чернігівській області, а також тимчасовий доступі вилучення документів, які перебували у Комунальному підприємстві "Новозаводське".

Окрім того, захисник посилався на порушення відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту, що в силу вимог ч. 12 ст. 290 КПК України позбавляло суд права допустити документи, вилучені із зазначених організації і підприємства, як докази.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що на досудовому розслідуванні та в суді першої інстанції стороні захисту дійсно не відкривались ухвали слідчих суддів про надання тимчасового доступу до документів з можливістю їх вилучення в Чернігівському міському відділі кримінально-виконавчої інспекції Управління ДПтС України в Чернігівській області та Комунальному підприємстві "Новозаводське".

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор надав суду клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів від 08.07.2015 та ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.07.2015 про розгляд вказаного клопотання та надання слідчому дозволу на доступ до документів з можливістю їх вилучення, що перебувають у володінні КП "Новозаводське" Чернігівської міської ради: наказів про призначення на посади ОСОБА_17 і ОСОБА_8 та відповідні посадові інструкції, а також клопотання слідчого тимчасовий доступ до речей і документів від 08.07.2015 та ухвалу слідчого судді Деснянського районного суд м. Чернігова від 14.07.2015 про розгляд вказаного клопотання та надання слідчому дозволу на доступ до документів з можливістю їх вилучення, що перебувають у володінні Управління державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області КВІ Новозаводського району м. Чернігова: особової справи засудженого ОСОБА_11 (т. 6, а.п. 161-171).

Вказані процесуальні документи були відкриті прокурором стороні захисту 17 вересня 2020 року в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, під час розгляду провадження в апеляційній інстанції, що є допустимим, з огляду на те, що процесуальні документи про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів не є самостійним доказом у кримінальному провадженні в розумінні ч. 2 ст. 99 КПК України, а досліджуються судом з метою оцінки допустимості доказів, отриманих в результаті тимчасового доступу до документів.

Отже, колегія суддів, дослідивши надані прокурором клопотання слідчого та ухвали слідчого судді про надання тимчасового доступу до документів з можливістю їх вилучення в Чернігівському міському відділі кримінально-виконавчої інспекції Управління ДПтС України в Чернігівській області та Комунальному підприємстві "Новозаводське", вважає, що вказаними процесуальними документами спростовуються доводи апеляційних скарг захисників про недопустимість як доказів, документів, вилучених у вказаних установі та підприємстві, на які послався у вироку суд першої інстанції.

Доводи захисника ОСОБА_5 про те, що судом 1-ї інстанції не було надано належної оцінки показанням свідка ОСОБА_11 , які є недостовірними і заплутаними, є непереконливими.
На думку колегії суддів, судом 1-ї інстанції належно оцінено показання свідка ОСОБА_11 , у тому числі із урахуванням позиції сторони захисту щодо їх недостовірності. А тому доводи сторони захисту у цій частині є безпідставними.
Посилання сторони захисту на провокаційні дії правоохоронних органів, які за допомогою ОСОБА_11 вчинили дії з метою підбурювання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до скоєння кримінального правопорушення, не заслуговують на увагу.
Так, оцінка провокаційним діям працівників поліції та діям ОСОБА_11 щодо надання неправомірної вигоди з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт була надана вироком судом 1-ї інстанції, а також судом апеляційної інстанції. Помилки, вказані у судових рішеннях, у подальшому були виправлені в новому обвинувальному акті від 16.05.2019 (т.5, а.к.п.155-161). Згідно цього обвинувального акту обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення лише у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
Всупереч доводам сторони захисту щодо безпідставного відхилення судом заявлених ними клопотань про витребування та дослідження доказів, апеляційним судом не встановлено неповноти судового розгляду, так як судом першої інстанції повністю досліджені всі обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Суд дотримався вимог ст.ст.10, 22 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання всіх учасників процесу розглянуто у відповідності до вимог КПК України.
Відтак, позицію сторони захисту щодо відсутності в діях обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, колегія суддів вважає як захисну, з метою уникнення ними відповідальності за скоєне, так як вона повністю спростовується вищенаведеними доказами, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг захисників обвинувачених.
При призначенні ОСОБА_6 та ОСОБА_8 покарання суд дотримався вимог ст.65 КК України та призначив обвинуваченим основне та додаткове покарання, необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів, межах санкції ч. 1 ст. 366 КК України.

Також суд ухвалив обґрунтоване та законне рішення про звільнення ОСОБА_6 і ОСОБА_8 від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, оскільки судом було встановлено, що з дня вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, яке є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, минуло більше трьох років, що відповідно до ст. 49 та ч. 5 ст. 74 КК України є підставою для звільнення від покарання.
Отже, вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 червня 2019 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 370 КПК України, оскільки є законним, обґрунтованим та вмотивованим, відтак колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 червня 2019 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/824/3577/2020 Категорія КК: ч.1 ст. 366

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_12
Доповідач ОСОБА_1