КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні виконуючого обов`язки прокурора другого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 лютого 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , погодженого заступником начальника третього відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про надання дозволу на здійснення спеціального розслідування у кримінальному провадженні № 0001642 від 04.08.2015 відносно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011 року), ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 (в редакції від 21.09.2006 року), ч. 3 ст. 41 ст. 340, ч. 4 ст. 41, п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009 року), ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 ( в редакції від 05.11.2009 року) КК України.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор у кримінальному провадженні виконуючий обов`язки прокурора другого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, та надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001642 від 04.08.2015 стосовно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41 ч. 3 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011); ч. 4 ст. 41 ч. 3 ст. 258 (в редакції від 21.09.2006); ч. 4 ст. 41 ст. 340; ч. 4 ст. 41 п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009); ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст.15 п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009) КК України.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор зазначав, що оскаржувана ухвала постановлена з істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, та викладені в даній ухвалі висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Крім того, прокурор вказував на те, що 25.02.2021 проголошено лише вступну та резолютивну частину оскаржуваного рішення, оголошення повного тексту даної ухвали призначено на 01.03.2021, однак на усну вимогу прокурора цього дня копію ухвали слідчого судді видано не було.
29.03.2021 від виконуючого обов`язки прокурора другого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001642 від 04.08.2015 стосовно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41 ч. 3 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011); ч. 4 ст. 41 ч. 3 ст. 258 (в редакції від 21.09.2006); ч. 4 ст. 41 ст. 340; ч. 4 ст. 41 п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009); ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст.15 п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009) КК України.
У доповненнях апелянт посилався на помилковість висновків слідчого судді про недоведеність прокурором того, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.08.2016 про надання дозволу на проведення здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_10 втратила свою чинність або скасована, оскільки норма Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Генеральної прокуратури України» № 1355-VIII від 12.05.2016, на підставі якої слідчий суддя у вказаному проваджені постановив рішення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, припинила свою дію.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення механізмів забезпечення завдань кримінального провадження» № 1950-VIII від 16.03.2017 вказана норма діяла до початку діяльності Державного бюро розслідувань, тобто до 27.11.2018.
Крім того, 20.11.2019 слідчі Генеральної прокуратури України втратили повноваження здійснення досудового розслідування.
Прокурор зазначав про те, що слідчий повторно звернувся з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування, оскільки наявні нові обставини, які підтверджують, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Так, постановою слідчого Державного бюро України від 26.01.2021 підозрюваного ОСОБА_10 оголошено в міжнародний розшук, здійснення якого доручено Службі безпеки України.
Відповідно до інформації оперативних підрозділів, місце перебування ОСОБА_10 не встановлено, за місцем проживання (реєстрації) він відсутній, ймовірно переховується за межами території підконтрольної Україні, отримав громадянство Російської Федерації.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтримали подану нею апеляційну скаргу з доповненнями з наведених у ній підстав, думку захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора з доповненнями, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як убачається із матеріалів судового провадження, слідчими управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000228 від 22.01.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365; ч. 3 ст. 258, ч. 4 ст. 41, ст. 340, ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 262 КК України.
20.02.2015 старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0000228 від 22.01.2014 складено повідомлення про підозру ОСОБА_10 у перевищенні влади та службових повноважень, тобто умисному вчиненні службовою особою працівником правоохоронного органу, з метою виконання явно злочинного наказу, дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалося насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих діями та заподіяли істотної шкоди охоронюваним законом правам і інтересам окремих громадян, що спричинило тяжкі наслідки, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 КК України; у вчиненні умисних дій, скоєних на виконання явно злочинного наказу, які виразилися у вчиненні умисного вбивства двох і більше осіб, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; та у вчиненні умисних дій на виконання явно злочинного наказу, які виразилися у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство двох і більше осіб, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб, але до кінця злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Вказане повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України, направлене ОСОБА_10 у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, шляхом надіслання його поштою за останнім відомим місцем реєстрації та проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 20.02.2015 у кримінальному провадженні № 0000228 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_10 .

Як зазначено у клопотанні, 04.08.2015 кримінальне провадження № 0001642 виділено з матеріалів кримінального провадження № 0000228 від 22.01.2014.

25.02.2016 старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0001642 від 04.08.2015 складено повідомлення про нову підозру ОСОБА_10 у вчиненні на виконання явно злочинного наказу перевищення влади та службових повноважень, тобто умисному вчиненні службовою особою працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалося насильством, болісними діями та заподіяли істотної шкоди охоронюваним законом правам і інтересам окремих громадян, що спричинило тяжкі наслідки, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції від 07.04.2011); у вчиненні на виконання явно злочинного наказу терористичного акту, тобто застосуванні зброї та скоєнні інших дій, які створювали небезпеку для життя та здоров`я людини та настання інших тяжких наслідків, вчиненими з метою порушення громадської безпеки, залякування населення та з метою впливу на прийняття рішень та вчинення дій об`єднаннями громадян, юридичними особами, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, які призвели до загибелі людей та інших тяжких наслідків, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4, ст. 41, ч.3 ст. 258 КК України (в редакції від 21.09.2006); у незаконному перешкоджанні на виконання явно злочинного наказу проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, яке було вчинено службовою особою та працівником правоохоронного органу із застосуванням фізичного насильства, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст.41, ст. 340 КК України; у вчиненні умисних дій на виконання явно злочинного наказу, які виразилися у вчиненні умисного вбивства двох і більше осіб, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; у вчиненні умисних дій на виконання явно злочинного наказу, які виразилися у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство двох і більше осіб, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб, але до кінця злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Зазначене повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України, направлене ОСОБА_10 у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, шляхом надіслання його поштою за останнім відомим місцем реєстрації та проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

04.05.2016 Генеральною прокуратурою України в порядку ст. 61 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року та ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року направлено до компетентного органу Російської Федерації клопотання про затримання ОСОБА_10 та взяття під варту до отримання вимоги про видачу.

Листом заступника Генерального прокурора Російської Федерації ОСОБА_12 від 15.11.2016 № 81/2-1400-16 відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, у зв`язку з тим, що ОСОБА_10 04.06.2014 надано громадянство Російської Федерації.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.08.2016 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 та надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001642 стосовно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 41, ч.3 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011); ч.3 ст. 258 ( в редакції від 21.09.2006); ч.4 ст. 41, ст. 340; ч.4 ст. 41, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 ( в редакції від 05.11.2009); ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 ( в редакції 05.11.2009) КК України.

Ухвалами слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20.02.2015, 31.08.2015, 29.02.2016, 05.09.2016, 02.03.2017, 31.07.2017, 28.02.2018, 29.08.2018, 26.02.2019 та 29.08.2019 було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_10 , з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

20.01.2017 та 04.08.2017 до компетентного органу Російської Федерації в порядку Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року направлено запити про встановлення місцезнаходження ОСОБА_10 та проведення із ним процесуальних дій, зокрема повідомлення про підозру та допит як підозрюваного.
Разом з тим, згідно даних листів Генеральної прокуратури Російської Федерації від 29.05.2017 № 82/1-836-17 та від 10.01.2019 № 82/1-836-17, у задоволенні вказаних клопотань відмовлено.
Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 20.08.2019 у кримінальному провадженні № 0001642 оголошено міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_10 .

У подальшому, у зв`язку із втратою слідчими Генеральної прокуратури повноважень здійснення досудового розслідування, здійснення подальшого досудового розслідування кримінального провадження № 0001642 доручено слідчим Державного бюро розслідувань.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27.02.2020 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_10 , з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09.07.2020 задоволено клопотання слідчого та обрано підозрюваному ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Постановою слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках Державного бюро розслідувань ОСОБА_13 від 26.01.2021 ОСОБА_10 оголошено у міжнародний розшук.

15.02.2021 слідчий першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, в якому просив надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001642 від 04.08.2015 відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011 року), ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 (в редакції від 21.09.2006 року), ч. 4 ст. 41 ст. 340, ч. 4 ст. 41, п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009 року), ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 ( в редакції від 05.11.2009 року) КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на здійснення спеціального розслідування у кримінальному провадженні № 0001642 від 04.08.2015 відносно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011 року), ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 (в редакції від 21.09.2006 року), ч. 3 ст. 41 ст. 340, ч. 4 ст. 41, п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009 року), ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 ( в редакції від 05.11.2009 року) КК України.
Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання, слідчий суддя виходив з того, що у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.08.2016 вже надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_14 , та вказана ухвала не втратила свою чинність.
З такими висновками колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.
Згідно п. 1 ч. 1 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Генеральної прокуратури України" № 1355-VIII від 12.05.2016, у розділі XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України, абзац другий пункту 1 викладено в такій редакції: "Після введення в дію положень частини четвертої статті 216 цього Кодексу кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, до закінчення досудового розслідування, але не довше двох років. Після закінчення дворічного строку кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, у тримісячний строк передаються слідчим органів Державного бюро розслідувань", та доповнено пунктом 20-1 такого змісту: Тимчасово, до 15 квітня 2017 року, положення глави 24-1 "Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень" застосовуються із такими особливостями: спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 365, 368, 368-2, 379, 400, 436, 436-1,437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи які понад шість місяців переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно яких наявні фактичні дані, що вони перебувають за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цьому абзаці, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.
Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення механізмів забезпечення завдань кримінального провадження» № 1950-VIII від 16.03.2017, абзац перший пункту 20-1 розділу XI "Перехідні положення":"20-1 викладено в такій редакції: Тимчасово, але не пізніше дня початку діяльності Державного бюро розслідувань (опублікування у газеті "Урядовий кур`єр" відповідного повідомлення його керівником)".

23.11.2018 року у газеті "Урядовий кур`єр" розміщено повідомлення директора Державного бюро розслідувань про початок діяльності Бюро як центрального органу виконавчої влади, що провадить правоохоронну діяльність із метою запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції з 27.11.2018 року.
Таким чином, з 27.11.2018 втратили чинність положення п. 20-1 Розділу ХI Перехідних положень КПК України, та з вказаної дати здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного, обвинуваченого врегульовано Главою 24-1 КПК України, а саме ст.ст. 297-1 - 297-5.
Так, у відповідності до ч. 2 ст. 297-1 КПК України (у редакцій станом на 25.02.2021 із змінами, внесеними згідно із Законами № 119-VIII від 15.01.2015, № 769-VIII від 10.11.2015, № 1950-VIII від 16.03.2017, № 2617- VIII від 22.11.2018), спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2,368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 436, 436-1,437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.
Згідно ч. 1, абзацу 3 ч. 3 ст. 297-4 КПК України у редакцій станом на 25.02.2021, із змінами, внесеними згідно із Законом № 119-VIII від 15.01.2015), Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.
Повторне звернення з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді в одному кримінальному провадженні не допускається, крім випадків наявності нових обставин, які підтверджують, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

Згідно ч. 5 ст. 139 КПК України (у редакцій станом на 25.02.2021, із змінами, внесеними згідно із Законом № 119-VIII від 15.01.2015), ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим та оголошення його у міждержавний та/або міжнародний розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.
Як убачається з даних ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.08.2016, якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001642 стосовно ОСОБА_10 , вказана ухвала постановлена на підставі положень п. 20-1 Розділу ХI Перехідних положень КПК України, якими тимчасово установлювалися особливості застосування положення глави 24-1 КПК України, та які з 27.11.2018 втратили чинність.

Крім того, як убачається із матеріалів судового провадження, після постановлення вищевказаної ухвали було змінено підслідність кримінального провадження № 0001642, та здійснення подальшого досудового розслідування доручено слідчим Державного бюро розслідувань.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

З урахуванням наведених обставин, на переконання колегії суддів, наведені слідчим суддею мотиви, з яких він виходив при постановленні оскаржуваної ухвали, зокрема щодо наявності у кримінальному провадженні чинної ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.08.2016 про задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 та надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001642 стосовно ОСОБА_10 , не відповідають вимогам кримінального процесуального закону, оскільки вказаною ухвалою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у порядку, передбаченому положеннями п. 20-1 Розділу ХI Перехідних положень КПК України, які на даний час втратили чинність.

Питання щодо здійснення органом досудового розслідування, у провадженні якого на даний час перебуває кримінальне провадження № 0001642, спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_10 у порядку Глави 24-1 КПК України, судом у даному кримінальному провадженні не вирішувалось.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали.
Розглядаючи у порядку ч. 2 ст. 297-1, ст. 297-4 КПК України (у редакцій станом на 25.02.2021 із змінами, внесеними згідно із Законами № 119-VIII від 15.01.2015, № 769-VIII від 10.11.2015, № 1950-VIII від 16.03.2017, № 2617- VIII від 22.11.2018), клопотання слідчого про надання дозволу на здійснення спеціального розслідування у кримінальному провадженні № 0001642 від 04.08.2015 відносно підозрюваного ОСОБА_10 колегія суддів приходить до висновку про його задоволення, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, 20.02.2015 старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0000228 від 22.01.2014 складено повідомлення про підозру ОСОБА_10 у перевищенні влади та службових повноважень, тобто умисному вчиненні службовою особою працівником правоохоронного органу, з метою виконання явно злочинного наказу, дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалося насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих діями та заподіяли істотної шкоди охоронюваним законом правам і інтересам окремих громадян, що спричинило тяжкі наслідки, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 КК України; у вчиненні умисних дій, скоєних на виконання явно злочинного наказу, які виразилися у вчиненні умисного вбивства двох і більше осіб, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; та у вчиненні умисних дій на виконання явно злочинного наказу, які виразилися у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство двох і більше осіб, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб, але до кінця злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

25.02.2016 старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0001642 від 04.08.2015 складено повідомлення про нову підозру ОСОБА_10 у вчиненні на виконання явно злочинного наказу перевищення влади та службових повноважень, тобто умисному вчиненні службовою особою працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалося насильством, болісними діями та заподіяли істотної шкоди охоронюваним законом правам і інтересам окремих громадян, що спричинило тяжкі наслідки, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції від 07.04.2011); у вчиненні на виконання явно злочинного наказу терористичного акту, тобто застосуванні зброї та скоєнні інших дій, які створювали небезпеку для життя та здоров`я людини та настання інших тяжких наслідків, вчиненими з метою порушення громадської безпеки, залякування населення та з метою впливу на прийняття рішень та вчинення дій об`єднаннями громадян, юридичними особами, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, які призвели до загибелі людей та інших тяжких наслідків, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4, ст. 41, ч.3 ст. 258 КК України (в редакції від 21.09.2006); у незаконному перешкоджанні на виконання явно злочинного наказу проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, яке було вчинено службовою особою та працівником правоохоронного органу із застосуванням фізичного насильства, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст.41, ст. 340 КК України; у вчиненні умисних дій на виконання явно злочинного наказу, які виразилися у вчиненні умисного вбивства двох і більше осіб, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; у вчиненні умисних дій на виконання явно злочинного наказу, які виразилися у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство двох і більше осіб, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб, але до кінця злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Вищевказані повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України, направлені ОСОБА_10 у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, шляхом надіслання їх поштою за останнім відомим місцем реєстрації та проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, колегією суддів з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011 року), ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 (в редакції від 21.09.2006 року), ч. 3 ст. 41 ст. 340, ч. 4 ст. 41, п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009 року), ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 ( в редакції від 05.11.2009 року) КК України.

На підставі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, колегія суддів встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних.
Крім того, як убачається із матеріалів судового провадження, постановою слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках Державного бюро розслідувань ОСОБА_13 від 26.01.2021 ОСОБА_10 оголошено у міжнародний розшук, виконання якого доручено оперативним підрозділам Служби безпеки України.

Наявні у клопотанні слідчого відомості та додані до нього матеріали в своїй сукупності доводять, що ОСОБА_10 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 41, ч.3 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011); ч.3 ст. 258 ( в редакції від 21.09.2006); ч.4 ст. 41, ст. 340; ч.4 ст. 41, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 ( в редакції від 05.11.2009); ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 ( в редакції 05.11.2009) КК України, та на даний час переховується від органів слідства, у зв`язку з чим його оголошено у міжнародний розшук, що у відповідності ст. 297-1 КПК України (у редакцій станом на 25.02.2021 із змінами, внесеними згідно із Законами № 119-VIII від 15.01.2015, № 769-VIII від 10.11.2015, № 1950-VIII від 16.03.2017, № 2617- VIII від 22.11.2018), дає підстави для здійснення щодо нього спеціального досудового розслідування.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора з доповненнями, скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про задоволення клопотання органу досудового розслідування про здійснення спеціального розслідування у кримінальному провадженні № 0001642 від 04.08.2015 відносно підозрюваного ОСОБА_10 .
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 297-1, 297-2, 297-3, 297-4, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні виконуючого обов`язки прокурора другого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 лютого 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , погодженого заступником начальника третього відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про надання дозволу на здійснення спеціального розслідування у кримінальному провадженні № 0001642 від 04.08.2015 відносно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011 року), ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 (в редакції від 21.09.2006 року), ч. 3 ст. 41 ст. 340, ч. 4 ст. 41, п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009 року), ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 ( в редакції від 05.11.2009 року) КК України, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , погоджене заступником начальника третього відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001642 від 04.08.2015 відносно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011 року), ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 (в редакції від 21.09.2006 року), ч. 4 ст. 41 ст. 340, ч. 4 ст. 41, п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009 року), ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 ( в редакції від 05.11.2009 року) КК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3