н/п 1-кс/953/7750/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2021 р. слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 , за матеріалами кримінального провадження № 0001135 від 05.08.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про застосування запобіжного заходу відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Покотилівка, Харківського району Харківської області, громадянина України, раніше неодноразово судимого, не одруженого, осіб на утриманні не має, з його слів пенсіонера, мешкаючий: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
07.08.2021 року ст. лейтенант поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 , за матеріалами кримінального провадження № 0001135 від 05.08.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що ОСОБА_5 , на початку 2021 року, точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, отримавши інформацію про наявність на рахунках ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у АТ «Ощадбанк» значної суми грошових коштів, розуміючи переваги здійснення злочинної діяльності, пов`язаної із протиправним заволодінням майном потерпілої шляхом обману, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 зорганізувалися та об`єдналися для вчинення злочину.
До складу групи осіб на основі добровільності та єдності злочинних намірів увійшли ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 та інші, невстановлені на теперішній час, особи. Після вступу до групи ОСОБА_5 повідомив інших учасників щодо своїх злочинних намірів та зазначені нижче подальші злочинні дії учасників об`єднувались єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану (злочинної мети), відомого всім учасникам групи.

Так, ОСОБА_5 та інші учасники групи, встановивши через, на даний час невстановлених осіб, відомості щодо наявних грошових коштів на рахунках ОСОБА_9 , відкритих у АТ «»Ощадбанк», на суму понад 37 млн. грн., розробили злочинний план по їх заволодінню та погодились діяти згідно з єдиним злочинним планом. Усвідомивши кожен свою роль, учасники групи приступили до реалізації розробленого єдиного злочинного плану.

Влітку 2021 року, точна дата в ході розслідування не встановлена, знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці, за невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, ОСОБА_5 , діючи разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими на теперішній час особами, виготовили підроблений документ шляхом внесення в нього завідомо неправдивих відомостей щодо позики ОСОБА_9 у ОСОБА_5 грошових коштів у сумі 33 000 000 грн., а саме: договір позики від 12.02.2019 року, нібито, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 . Місце складання м.Київ. Відповідно до інформації, внесеної до зазначеного документу, фізична особа громадянин України ОСОБА_5 передав у власність, а ОСОБА_9 прийняла та зобов`язалась повернути грошові кошти у сумі 33 млн. грн.. строком до 12.06.2019 року включно.
Надалі, у липні - серпні 2021 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, реалізовуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 , з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , діючи з відома та за попередньою домовленістю з іншими учасниками групи, а саме: з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами, усвідомлюючи відсутність законних підстав на перерахування грошових коштів, діючи згідно злочинного плану, отримав підроблений виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , про стягнення з ОСОБА_9 коштів у сумі 33 001 000 грн. на користь ОСОБА_5 , який подав приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області ОСОБА_14 , що прийняв його на примусове виконання.
На підставі вказаного підробленого та наданого ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами документу, приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області ОСОБА_14 , постановою від 02.08.2021 накладений арешт на кошти, нібито, боржника ОСОБА_9 , що розміщені на рахунках у АТ «Ощадбанк». У подальшому, 04.08.2021 на підставі постанови про зняття арешту з коштів від 04.08.2021 та платіжної вимоги № 66353155 від 04.08.2021 грошові кошти у сумі 36 301 600.00 грн. були списані із рахунків НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , відкритих ОСОБА_9 , та надійшли на рахунок приватного виконавця ОСОБА_14 , який у подальшому частину грошових коштів, а саме 33 001 000 грн. перерахував на рахунок ОСОБА_5 відповідно до отриманого виконавчого напису, в результаті чого ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , отримали можливість ними розпоряджатись, спричинивши таким чином матеріальну шкоду у особливо великому розмірі.
Продовжуючи реалізовувати спільний з іншими учасниками групи злочинний умисел, спрямований на фактичне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , що перебували у віданні третіх осіб, та отримання можливості ними розпоряджатись, 05.08.2021 ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , приблизно о 16 годині, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, прибули до м. Київа та направились до відділення АТ «Ощадбанк», що розташоване по вул. Володимирській, 22, у м. Києві, де ОСОБА_11 та ОСОБА_12 залишились на вулиці для сповіщення учасників групи у разі прибуття правоохоронців, а ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні вказаного банківського відділення, ввівши в оману представників банківської установи щодо своїх повноважень та законності отримання грошових коштів, використовуючи завідомо підроблені документи, а саме: договір позики від 12.02.2019 року, нібито, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , звернулись до співробітників банку із заявкою на отримання коштів у сумі 33000000 грн., після чого були затримані співробітниками поліції.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.
Підозру пред*явлено 06.08.2021 року. 05.08.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий вказує на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч..4 ст. 190 КК України, та у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики передбачені п.п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а тому просить обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив про його задовольнити, посилаючись на існування ризиків.

Представник потерпілої підтримав клопотання, вказував про необхідність, у разі потреби встановлення застави у розмірі шкоди 36000000 грн.

Підозрюваний в судовому засіданні вказував на те, що хотів підзаробити, підписував все не читаючи, а з приводу клопотання просив визначити йому домашній арешт.

Адвокат заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи необгрнутованими зазначені ризики та просив обрати домашній арешт.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовувались насильство під час досудового розслідування.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази встановив, що в провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001135 від 05.08.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

06.08.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому, факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».
Слідчим суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_5 є осудним та досяг повноліття. Даних на спростування зазначеного слідчому судді під час розгляду клопотання не надано.
За результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбачене ч.4 ст. 190 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів: заявою потерпілої ОСОБА_9 , її допитом 05.08.2021 року, відомостями з АО «Ощадбанк» щодо стану рахунку, постановою про закінчення виконавчого провадження, копією договору позики, виконавчого напису, даними про перебування у розшуку нотаріуса ОСОБА_13 , постановою про зняття арешту з коштів, платіжною вимогою від 04.08.2021, протоколом затримання, показаннями підозрюваних.
З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України за викладених у клопотанні обставин.
А тому, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.
Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на інших підозрюваних, які надали свідчення відносно нього, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки згідно отриманих свідчень саме ця особа відповідала за «контакт» з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, які сприяли вчиненню кримінального правопорушення та відносно яких в подальшому будуть проведені слідчі (розшукові) дії, продовжити вчинення кримінальних правопорушень.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій. Даних про міцні соціальні зв*язки на території України стороною захисту не надано та слідчим суддею враховано, що підозрюваний не одружений, дітей не має, проживає не за місцем реєстрації.

При встановленні наявності ризику впливу на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від учасників судового розгляду та дослідження їх судом.
Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на інших підозрюваних.
Також, є доведеними ризики щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки згідно отриманих свідчень саме ця особа відповідала за «контакт» з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, які сприяли вчиненню кримінального правопорушення та відносно яких в подальшому будуть проведені слідчі (розшукові) дії, продовжити вчинення кримінальних правопорушень, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення та обставини, при яких його було затримано.
Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років, що свідчить про наявний суспільний інтерес, враховані дані про розмір заблокованих коштів, а також дані щодо особи підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, в тому числі 09.12.2020 року Харківським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки, тобто вчинив в період іспитового строку, є пенсіонером, офіційно не працює, дітей не має, не одружений, і доказів про стійкі соціальні зв`язки слідчому судді не надано.
Даних про наявність захворювань у підозрюваного, які унеможливлюють його перебування в умовах тримання під вартою під час розгляду справи слідчому судді також не було надано. Посилання на наявність інвалідності у ОСОБА_5 також не знайшло свого підтвердження піж час судового розгляду.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про особу підозрюваного, з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
За таких підстав, та з врахуванням того, що злочин, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 , є особливо тяжким кримінальним правопорушенням, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який прохає прокурор.
Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.

Підстав для застосування іншого запобіжного заходу, не пов*язаного з триманням під вартою слідчий суддя не вбачає, враховуючи вищенаведені обставини.

На підставі викладеного, суд вважає доводи захисту необгрунтованими, у зв*язку з чим не застосовує до підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов*язаного з триманням під вартою.

Відповідно до ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, слідчий суддя визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , у розмірі 650 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1475500 грн., враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, роль саме ОСОБА_5 у інкримінованому правопорушенні, відомості про перебування грошових коштів на рахунку, зареєстрованого на його ім*я, і вважає, що саме цей розмір застави забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов*язків.
Посилання представника потерпілого на інший, значно більший розмір застави нічим не підтверджено та є голослівним і недоведеним.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на 60 днів тобто до 03.10.2021 включно, в межах строку досудового розслідування.
Визначити суму застави у розмірі 1475500 грн. (один мільйон чотириста сімдесят п*ять тисяч п*ятсот), які необхідно внести до сплину терміну тримання під вартою із зазначенням платежу: застава згідно КПК по справі № _______, за _____________(Київський районний суд м. Харкова).

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатись із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого судді, суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- носити електроний засіб контролю.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що підозрюваний ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомлення слідчого, прокурора, слідчого судді, суд про причини неявки підозрюваного.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, слідчого судді, суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Встановити строк дії даної ухвали з 07 серпня 2021 року по 03 жовтня 2021 року включно.

Зобов`язати слідчого СУ ГУНП України в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 негайно повідомити близьких родичів підозрюваного ОСОБА_5 про взяття під варту останнього.
Ухвала суду в частині запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1