У Х В А Л А

16 лютого 2021 року суддя-доповідач - суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , отримавши апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_2 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 04 грудня 2020 року у кримінальному провадженні № 420 171 100 000 000 65 від 02 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Обухівського районного суду Київської області від 30 грудня 2020 року ОСОБА_3 визнано невинуватим у пред?явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 368 КК України та його виправдано за недоведеністю вчинення ним вказаного злочину.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Порядок та строки апеляційного оскарження, що передбачені ст. 395 КПК України, прокурором ОСОБА_2 дотримані.

Виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 392 КПК України, вирок Обухівського районного суду Київської області від 30 грудня 2020 року може бути оскаржений і прокурор у кримінальному провадженні № 420 171 100 000 000 65 від 02 лютого 2017 року, який брав участь у судовому провадженні, або прокурор вищого рівня, зокрема керівник регіональної прокуратури, його перший заступник і заступники, незалежно від їх участі у судовому провадженні, у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 393 та ч. 4 ст. 36 КПК України, мають право на подачу апеляційної скарги.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 у справі № 629/847/15-к (провадження № 13-70кс19), право на подання апеляційної скарги наділений і прокурор, який входить до складу групи прокурорів, визначеної в порядку ст. 37 КПК України, незалежно від його участі в судових засіданнях з розгляду конкретного кримінального провадження у суді першої інстанції.

Проте, чи входить до групи вказаних прокурорів - прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 - з матеріалів провадження не видно, бо: в обвинувальному акті (а.п. 5 т. 1); в постановах про зміну та призначення групи прокурорів від 02 лютого 2017 року (а.п. 115-116 т. 1), від 05 липня 2017 року (а.п. 163-164 т. 3), від 28 лютого 2018 року (а.п. 62-63 т. 1), від 17 вересня 2018 року (а.п. 153-154 т. 4); у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.п. 108 т. 1) та у вироку (а.п. 2 т. 5) - посилання на прокурора у кримінальному провадженні № 420 171 100 000 000 65 від 02 лютого 2017 року ОСОБА_2 - відсутні.

А тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити чи подана апеляційна скарга прокурором, коло яких визначено законом.

Приписами п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України визначено, що в апеляційній скарзі повинні бути викладені вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Дані вимоги прокурором ОСОБА_2 також не дотримані.

Так, як видно з апеляційної скарги прокурора ОСОБА_2 , він просить вирок Обухівського районного суду Київської області від 30 грудня 2020 року, яким ОСОБА_3 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати його винуватим у вчиненні вказаного правопорушення.

Щодо призначення покарання - позиція прокурором взагалі не висловлена і не має будь-якого обґрунтування в цій частині.

Обгрунтовуючи інші апеляційні вимоги прокурор узагальнюючи лише послався на те, що: судом невірно здійснено оцінку ряду доказів сторони обвинувачення, не виявлено причини та умови, що сприяли вчиненню злочину, не вжито заходів щодо перевірки показань заінтересованих учасників провадження, що покладені в основу судового рішення, не з?ясовано причин істотних протиріч у доказах та інше, що фактично унеможливлює визначити межі перегляду судом апеляційної інстанції, визначені ст. 404 КПК України.

Не послався прокурор в апеляційній скарзі і на процесуальні шляхи, які, на його переконання, повинен застосувати суд апеляційної інстанції, щоб усунути неповноту судового розгляду чи дати іншу оцінку доказам, ніж ту, що дав суд першої інстанції, ухваливши при цьому свій вирок, зокрема, не заявив клопотання про дослідження доказів у провадженні з обґрунтуванням такої необхідності у відповідності з приписами ч. 3 ст. 404 КПК України чи у інший спосіб, що передбачений законом.

За наведеним, слід дійти висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_2 містить такі недоліки, які перешкоджають відкриттю апеляційного провадження, а тому апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_2 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 30 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_3 слід залишити без руху та надати прокурору достатній строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_2 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 04 грудня 2020 року у кримінальному провадженні № 420 171 100 000 000 65 від 02 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_3 - залишити без руху.

Встановити прокурору ОСОБА_2 строк для усунення недоліків апеляційної скарги терміном в 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали направити прокурору ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1