Справа № 183/2452/21
№ 1-кп/183/1036/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000048 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тула Російської Федерації, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

08 грудня 2020 року о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 знаходилися поблизу квартири АДРЕСА_3 . В цей час ОСОБА_5 побачив, що вхідні двері до вказаної квартири відчинені та притулені не щільно, та у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: майна, яке знаходиться у вказаній квартирі.
Після цього, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_4 спільно таємно викрасти чуже майно, на що остання дала свою добровільну згоду, тобто вони вступили в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна.
Цього ж дня, а саме 08 грудня 2020 року о 13 годині 02 хвилини ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий умисел, продовжуючи знаходитися поблизу квартири АДРЕСА_3 , через незачинені двері проникли до вищевказаної квартири, де побачили чавунну ванну, яку вирішили викрасти. Тобто ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, викрали майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме чавунну ванну, вагою 95 кг, вартістю 760,00 грн.
Після цього ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 з викраденим майном залишили місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилися ним на власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_6 на суму 760 гривень.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину свою визнала повністю та показала, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винною у пред`явленому обвинуваченні. Також показала, що на початку грудня 2020 року, коли поверталася зі своїм знайомим ОСОБА_5 від подруги, помітила в цьому ж будинку незачинені двері квартири, і вирішили зайти всередину. В квартирі побачили ванну, яку і вирішили забрати. Потім віднесли цю ванну до її місця мешкання по АДРЕСА_2 , а через один чи два дні, коли йшли здавати цю ванну були помічені працівниками поліції, які вилучили ванну. Додала, що потерпілому ванну повернуто, і він претензій до них не має. У скоєному щиро кається, обіцяла, що більше не буде вчиняти подібного.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Також показав, що 08 грудня 2020 року, коли він провертався зі своєю знайомою ОСОБА_4 від подруги останньої в будинку АДРЕСА_4 , помітили в цьому ж під`їзді незачинені двері квартири, і вирішили зайти всередину. В квартирі побачили ванну, яку і вирішили забрати. Потім віднесли цю ванну до місця мешкання ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , а через декілька днів, коли йшли здавати цю ванну були помічені працівниками поліції. Ванну працівники поліції вилучили. Додав, що потерпілому ванну повернуто, і він претензій до них не має. У скоєному щиро кається, обіцяв, що більше подібного не повториться.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скоєно кримінальне правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, доведена у повному обсязі і її умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 3 ст. 185 КК України.
Також, суд приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 3 ст. 185 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинувачених, сукупність усіх обставин у справі.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, а також, що остання за місцем мешкання характеризується негативно.
Разом з тим, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає її щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці нею своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, вину свою визнала повністю, розкаялася у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, а також те, що шкода потерпілому відшкодована шляхом повернення майна.

Тому, з урахуванням особливостей даного кримінального правопорушення таобставин його вчинення, особи обвинуваченої та її ставлення до скоєного, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, та відсутності обставин, які обтяжують його, а також думки потерпілого, який в своїй заяві зазначив, що залишає вирішення цього питання на розсуд суду, а відтак не наполягає на суворому покаранні обвинуваченій, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання без ізоляції її від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на рівні мінімальної межі санкції ч. 3 ст. 185 КК України, та на підставі ст. 75 КК України звільнення її від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченої.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженої і запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, а також те, що саме ОСОБА_5 був ініціатором вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який є особою такою, що не має судимості, вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, а також те, що шкода потерпілому відшкодована шляхом повернення майна.

Тому, з урахуванням особливостей даного кримінального правопорушення таобставин його вчинення, особи обвинуваченого та його ставлення до скоєного, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, та відсутності обставин, які обтяжують його, а також думки потерпілого, який в своїй заяві зазначив, що залишає вирішення цього питання на розсуд суду, а відтак не наполягає на суворому покаранні обвинуваченому, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на рівні мінімальної межі санкції ч. 3 ст. 185 КК України, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 326,88грн. (висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 19.01.2021 року № 180-21).

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинувачених, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного їй покарання з випробуванням строком на два роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на два роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:
- товарний чек № 34 від 01.03.2016 року про придбання чавунної ванни б/в у кількості 1 шт. за 500,00 грн. потерпілим ОСОБА_6 , добровільно виданого ним 14.01.2021 року, і який зберігається в матеріалах кримінального провадження повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6 ;
- чавунну ванну вагою 95 кг., яка передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 326гривень 88 копійок, тобто по 163 гривні 44 копійки з кожного.
Копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1