УХВАЛА

15 березня 2021 року
м. Київ

Справа №328/1664/20
Провадження №51-541 ск 21

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

вивчила касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 22 вересня 2020 року і

встановила:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказане судове рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2021 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 427 КПК України, та надано скаржнику п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків скарги.
Зокрема серед недоліків було вказано на те, що зі змісту касаційної скарги не вбачається, чи переглядався оскаржуваний вирок в апеляційному порядку, а також на те, що в ній не сформульовані конкретні касаційні вимоги.
Відповідно до наявної у матеріалах провадження розписки засудженого, копію указаної вище ухвали Верховного Суду він отримав 17 лютого 2021 року.
У межах визначеного судом строку засуджений повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою. Однак, як видно зі змісту цієї скарги, вказані в ухвалі суду недоліки не усунув.
Відповідно до ст. 424 КПК України у касаційному порядку може бути оскаржений вирок суду першої інстанції після його перегляду в апеляційному порядку.
Зі змісту касаційної скарги не вбачається, чи переглядався вказаний вирок в апеляційному порядку, тому колегія суддів позбавлена можливості вирішити питання, чи є оскаржене рішення предметом розгляду суду касаційної інстанції, а також, чи подана касаційна скарга у строк, визначений ст. 426 КПК України.
Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 КПК України.
Посилаючись на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для його зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. У поданій скарзі ОСОБА_4 не вказує на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для зміни чи скасування оскарженого судового рішення, та належним чином не обґрунтовує свої доводи.

Крім цього, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. Ці вимоги мають узгоджуватись з повноваженнями суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, передбаченими ст. 436 КПК України. Однак, засудженим ні в первинній, ні в уточненій касаційній скарзі, не зазначені конкретні вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалась з положеннями ст. 436 КПК України.
Таким чином, засуджений недоліки касаційної скарги не усунув, а тому відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України її потрібно повернути.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів

постановила:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 22 вересня 2020 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3