Справа № 453/245/21
№ провадження 1-кп/453/60/21
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою

16 червня 2021 рокуСколівський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника-адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сколе Львівської області клопотання процесуального прокурора прокурора Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, а саме 16 вересня 2019 року вироком Сколівського районного суду Львівської області за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі з іспитовим строком на один рік; 05 березня 2020 року вироком Сколівського районного суду Львівської області за ч.2 ст. 289 КК України на п`ять років позбавлення волі з іспитовим строком на два роки,

за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в :

у провадженні суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 187 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

16 червня 2021 року процесуальний прокурор ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 строком на 60 діб без можливості внесення застави, покликаючись на те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, санкція статті яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років із конфіскацією майна; є достатні підстави вважати, що є ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

05 грудня 2020 року ухвалою слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області обрано запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_4 у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», на строк до 04 лютого 2021 року.

26 січня 2021 року ухвалою слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області продовжено запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_4 у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» в межах строків досудового розслідування, тобто до 04 березня 2021 року включно.

01 березня 2021 року ухвалою Сколівського районного суду Львівської області продовжено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» на строк до 30 квітня 2021 року включно.

19 квітня 2021 року ухвалою Сколівського районного суду Львівської області продовжено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» на строк до 18 червня 2021 року включно.

З урахуванням викладених ризиків та особи обвинуваченого, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінальних правопорушеннь вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів не взмозі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України не змінились, а тому немає підстав обирати ОСОБА_4 іншу міру запобіжного заходу окрім, як тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки вчинив кримінальне правопорушення, поєднане із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала насильства, та погрозою застосування такого насильства.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, просить таке задоволити у повному обсязі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки має бажання жити із батьком та обробляти землю.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просить застосувати щодо її підзахисного цілодобовий домашній арешт, оскільки він має постійне місце проживання, позитивно характеризується і немає наміру ухилятись від слідства та суду.

Згідно з ч.3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 187 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 184, 199 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином, розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без можливості внесення застави, думку обвинуваченого, який заперечує щодо задоволення клопотання, його захисника, яка клопотання заперечила з мотивів безпідставності та просила обрати більш м`який запобіжний захід, ознайомившись з матеріалами клопотання та кримінального провадження, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, санкція статтей яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, злочини вчинив під час іспитового строку, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної поведінки обвинуваченого, так як є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі останній матиме можливість перешкоджати встановленню істини у справі, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чинити тиск на потерпілу. Крім того, судом береться до уваги те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на даний час не змінились.

Нормами частини 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, з врахуванням особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вчинив тяжкий та особливо тяжкий злочин, інших обставин встановлених в ході розгляду клопотання, в тому числі обставин, визначених ст.ст. 177, 178 КПК України, суд вважає, що немає підстав для визначення застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задоволити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, а саме 16 вересня 2019 року вироком Сколівського районного суду Львівської області за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі з іспитовим строком на один рік; 05 березня 2020 року вироком Сколівського районного суду Львівської області за ч.2 ст. 289 КК України на п`ять років позбавлення волі з іспитовим строком на два роки, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали становить 60 днів, тобто до 15 серпня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Сколівського районного суду ОСОБА_1
Львівської області