Справа № 308/6137/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження №308/6137/16-к внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 14.04.2016 р. по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Воловець, Закарпатської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, директора Закарпатського обласного державного українського музично-драматичного театру імені Юрія-Августина та Євгена Шерегіїв, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України
за участі сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення :
прокурора ОСОБА_4
сторона захисту:
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 будучи директором ІНФОРМАЦІЯ_2 , 12.04.2016 року в своєму службовому кабінеті, що знаходиться в АДРЕСА_2 , після отримання звернення військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 щодо надання приміщення Театру для святкування 19.04.2016 року 70-ї річниці від дня утворення вказаного військового комісаріату та вручення Державних нагород, а також з метою моральної підтримки учасників бойових дій, що проживають на території Закарпатської області, які приймали безпосередню участь у проведенні АТО в Луганській та Донецькій областях, діючи умисно, з корисливих мотивів, висловив перед останнім прохання про необхідність надати ним ОСОБА_3 , крім грошової суми у розмірі 2025 гри. згідно угоди №19/04.2015 від 29.03.2016 року, додатково 2000 грн., для ніби то розрахунку цими коштами за послуги обслуговуючого персоналу Театру надані ними при проведенні вказаного заходу, а у подальшому близько 10 години 53 хвилин 18.04.2016, у службовому кабінеті директора Театру, діючи умисно, з корисливих мотивів, на виконання вищезазначеного прохання, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду матеріального характеру в сумі 2000 грн. за сприяння в проведенні в приміщенні Театру вказаних заходів, що мали відбутися 19.04.2016 року, чим вчинив прохання надати неправомірну вигоду для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища та вчинив одержання службовою особою, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 368 КК України.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_3 кваліфіковано як прохання надати неправомірну вигоду для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища за вчинення одержання службовою особою, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України.
Вказана справа надійшла до суду з обвинувальним актом.
Справа перебувала на розгляді суддів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
19.04.2021 року на електронну адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. У клопотанні посилається на те, що з моменту вчинення злочину у якому обвинувачується ОСОБА_3 минуло більше п`яти років, а відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини, а тому вважає, що наявні всі підстави щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в порядку ст. 49 КК України. Зазначив, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_3 було вчинено у період з 14.04.2016 року по 16.04.2016 року . Відповідно до санкції ч.1 ст. 368 КК України передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або позбавленням волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Зазначив, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин передбачених ч.1 ст. 49 КК України.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні, підтримав подане ним клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та просив закрити дане кримінальне провадження.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні, просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження за його обвинуваченням. Надав згоду у судовому засіданні на звільнення його від кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 368 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття даного кримінального провадження.
Суд, заслухавши клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 , думку прокурора, вважає, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналогічне положення містить ч. 1 ст.285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із правових висновків викладених Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26.03.2020 року у справі № 730/67/16-к , де указано , що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
Також в даній постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду зазначив, що за правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків давності; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.2-4 ст.49 КК України) .
Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
В даному кримінальному провадженні, наявне клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а також обвинувачений в судовому засіданні надав згоду про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття даного кримінального провадження. Судом роз`яснено обвинуваченому підстави звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження. Суть обвинувачення овинуваченому зрозуміла.
Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
За загальним правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст.4 КК України).
Санкцією ч.1 ст.368 КК України, в редакції закону, який діяв на момент скоєння підозрюваним кримінального правопорушення 12.04.2016 було передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або позбавленням волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII внесені зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, викладено у нових редакціях ст.12 та частину першу ст.49 КК України.
Із врахуванням викладених у новій редакції положень у ст.ст.12, 49 КК України, дане кримінальне правопорушенням є нетяжким злочином, та у разі вчинення такого, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.
Відповідно до ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років-у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності є лише закінчення відповідного строку давності, який сплинув до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.
Як вбачається із змісту клопотання та матеріалів кримінального провадження, закінчився п`ятирічний строк давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, у разі вчинення нетяжкого злочину.
При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України визнається благополучне закінчення певних строків давності з дня вчинення злочину до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа засуджена за вчинений нею злочин певної тяжкості.
Благополучним визнається таке закінчення зазначених строків давності, протягом яких особа, що вчинила злочин, виконала дві умови:
- не ухилялася від слідства або суду;
- не вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений.
Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.
Згідно з ч. 2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Судом не встановлено по справі обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ст.280 КПК України.
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Згідно зі ст.286 КПК України питання, щодо звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності віднесено до компетенції суду, при умові, що підозрюваний дав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.
Аналогічна правова позиція викладена Колегією суддів Ксаційного кримінального суду Верховного суду у постанові від 19.11.2019 року у справі № 345/2618/16-к.
Таким чином, суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної, касаційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 було вчинено у період 12 квітня 2016 року - 18 квітня 2016 року з цього часу минуло більше ніж п`ять років, перебіг строків давності не переривався і не зупинявся, тобто є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України.
Таким чином на даний момент строк давності за вказане кримінальне правопорушення є таким, що минув, а тому у суду відсутні підстави щодо відмови в задоволенні заявленого клопотання.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваної від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з огляду на те, що злочин за яким він обвинувачується є нетяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або позбавленням волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та з моменту скоєння злочину минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак підлягає задоволенню, обвинуваченого ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження - закрити.
Щодо вирішення питання про скасування арешту майна, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_10 від 20.04.2016 року в межах даного кримінального провадження, було накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події 18.04.2016 року, а саме на : конверт №1 грошові кошти у сумі 2000,00 гривень , конверт №2 чистий ватний диск, конверт №3 ватний диск з нашаруванням з правої долоні ОСОБА_3 , конверт №4 ватний диск з нашаруванням з лівої долоні ОСОБА_3 , конверт №5 - угода №19.04.2015 від 29.03.2016 та лист до Закарпатського обласного державного українського музично-драматичного театру, квитанція ПриватБанку.
Питання скасування арешту, вирішується в порядку ч.4 ст. 174 КПК України

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Із закриттям кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 втрачається легітимна мета арешту майна обвинуваченого як втручання в конвенційне право особи на мирне володіння ним збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.
Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст.3 Конституції, ст.13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.
Водночас, способів захисту права власника або іншого володільця, порушеного внаслідок неприйняття під час закриття кримінальної справи обов`язкового процесуального рішення про скасування арешту майна, в означеній ситуації кримінальний процесуальний закон не передбачає.
Таким чином враховуючи те, що кримінальне провадження (єдиний унікальний номер судової справи №308/6137/16-к) за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України, слід закрити на підставі ст. 49 КК України , то арешт накладений на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події 18.04.2016 року, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_10 від 20.04.2016 року підлягає скасуванню.
Цивільний позов по справі не заяввлено .
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Судові витрати по справі відсутні.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.cт. 5, 12, 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 285 288, 369-371, КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.368 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000037 від 14.04.2016 року стосовно ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.368 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності провадженням закрити.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.
Скасувати арешт на : конверт №1 грошові кошти у сумі 2000 гривень, конверт №2 чистий ватний диск, конверт №3 ватний диск з нашаруванням з правої долоні ОСОБА_3 , конверт №4 ватний диск з нашаруванням з лівої долоні ОСОБА_3 , конверт №5 - угода №19.04.2015 від 29.03.2016 та лист до Закарпатського обласного державного українського музично-драматичного театру, квитанція ПриватБанку, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 20.04.2016 року.
Речові докази :
- диск DVD-R «Arena» 4.7 GB на якому зафіксовано проведення огляду місця події приміщення директора Закарпатського обласного державного українського музично-драматичного театру імені Юрія-Августина та Євгена Шерегіїв від 18.04.2016 року, залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження,
- конверт №1 грошові кошти у сумі 2000,00 гривень повернути власнику ОСОБА_6
- конверт №2 чистий ватний диск,
- конверт №3 ватний диск з нашаруванням з правої долоні ОСОБА_3
- конверт №4 ватний диск з нашаруванням з лівої долоні ОСОБА_3
- конверт №5 - угода №19.04.2015 від 29.03.2016 та лист до Закарпатського обласного державного українського музично-драматичного театру, квитанція ПриватБанку, які поміщені до шафи речових доказів військової прокуратури Ужгородського гарнізону - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Дата оголошення повного тексту ухвали у звязку з перебуванням судді в нарадчий кімнаті по іншій справі 13.07.2021 року о 08-20 год.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1