Справа № 473/1914/21
Номер провадження 1-в/473/156/2021
УХВАЛА
Іменем України

"02" червня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вознесенську в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

14.07.2017 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі,

- про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ВСТАНОВИВ:
До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

ОСОБА_5 був засуджений вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 14.07.2017 року за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 19.04.2017 року до 20.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.06.2019 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 21.09.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На даний час ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)».

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні своє клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_5 не працює, у програмах диференційованого впливу на засуджених до позбавлення волі участі не приймає. Має три заохочення, останнє ще в січні 2019 року за підсумки роботи у 2018 ріці та одне стягнення, яке зняте та погашене в установленому законом порядку в 2019 році. З 2019 року засуджений веде пасивний та пристосовницький образ життя. Отже засуджений не довів своє виправлення.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_5 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці не довів своє виправлення.

Заслухавши представника ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)», засудженого, а також враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали справи та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного.

ОСОБА_5 був засуджений вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 14.07.2017 року за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі.

На даний час ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)».

Початок строку відбування покарання: 19.04.2017 року. Кінець строку: 18.11.2023 року. Відбув більше ніж 2/3 частини призначеного строку покарання.

З 09.10.2017 року відбуває покарання у ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)».

Загалом за весь час відбування покарання засуджений характеризується наступним чином. Має 3 заохочення, останнє ще в січні 2019 року за підсумками роботи за 4-й квартал 2018 року, одне стягнення в 2019 року, яке зняте та погашене в установленому законом порядку.

Згідно характеристики ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)», яка є в особовій справі засудженого, він тільки під контролем адміністрації дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи, про що свідчить стягнення за зберігання заборонених речей. Був працевлаштований в майстерні установи, договір №41/ОД-18 від 25.04.2018 року, за що і заохочувався, але звільнений за власним бажанням. Участь у сіспільно-корисному житті відділення та програмах диференційованого виховного впливу на засуджених не приймає. Веде пасивний спосіб життя.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання . Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Ч.1 ст.6 КВК України зазначає, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

На теперішній час засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, оскільки засуджений хоч і має 3 заохочення, але останнє з них було ще в січні 2019 року. З січня 2019 року засуджений не працює, участі в суспільно-корисному житті відділення та програмах диференцьованого виховного впливу не приймає. В матеріалах справи та особової справи засудженого відсутні докази того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тому на підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 81 КК України та п.2 ч.1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1