ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1095/21
Провадження № 1-кп/362/446/21
Ухвала
і м е н е м У к р а ї н и

01.03.2021 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Василькові Київської області клопотання прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Бовшика Олександрівського району Кіровоградської області, українець, громадянин України, має середню освіту, офіційно не працює, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:
До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов вищезазначений обвинувальний акт.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися, зокрема обвинувачений може переховуватися від суду і незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні. Також вважає, що обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки особисто вчиняв злочин та перебував на місці події. Наголосив, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, потерпіла і свідки є його родичами, а тому вважає, що більш мякий запобіжний захід унеможлитить забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не є достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти обрання підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив суд обрати останньому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за його адресою проживання, із носінням електронного браслета. Наголосив, що ризики стосовно переховування від суду відсутні, що вже встановлено судовим рішенням про обрання його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії досудового розслідування. Також запевнив суд, що ОСОБА_4 не буде незаконно впливати на потерпілу та свідків, оскільки останні вже давали показання по даному кримінальному провадженні і попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, сам ОСОБА_4 вину у скоєному визнає у повному обсязі, а потерпіла, дружина обвинуваченого, не має претензій до останнього та не заперечує проти спільного проживання з обвинуваченим ОСОБА_4 за місцем їхнього постійного проживання у с. Іванковичі Київської області. На підтвердження позиції потерпілої подав до суду її заяву, датовану 05.01.2021, де, у тому числі, викладена вищезазначена її позиція. Наголосив, що ризики, на які посилався прокурор, не існують, а як наслідок - відсутні підстави для перебування ОСОБА_4 під вартою.

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Потерпіла у підготовче судове засідання не з`явилася, хоча її повідомлено про час та місце розгляду даного кримінального провадження, письмових заяв до суду від неї не надходило.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та клопотання прокурора, суд прийшов до таких висновків.

У силу ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, КПК України та п. «c» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

З наданих до суду прокурором матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні 03.01.2021 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 121 КК України, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя у момент заподіяння.

З реєстру матеріалів кримінального провадження вбачається наявність письмових доказів, на які посилається прокурор при пред`явленні обвинувачення ОСОБА_4 , а саме: протоколи огляду місця події від 03 і 04 січня 2021 року, довідку медичної установи від 03.01.2021 року, протоколи допиту ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 03.01.2021 та протокол допиту потерпілої ОСОБА_10 . Від 04.01.2021.

При цьому, будь-яких належних, прямих, беззаперечних, фактичних даних та/або доказів, які б свідчили про те, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду чи знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, клопотання прокурора не містить та в судовому засіданні доказів на доведення вказаного стороною обвинувачення не надано.

Водночас, на думку суду, існує беззаперечне існування ризику щодо незаконного впливу на потерпілу та/або свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки потерпіла є дружиною обвинуваченого ОСОБА_11 , до моменту скоєння останнім кримінального правопорушення проживали за однією адресою. Також суд враховує той факт, що ні потерпіла, ні свідки не допитані у судовому засіданні, а твердження адвоката про їх допит на стадії досудового розслідування та обізнаність щодо настання кримінальної відповідальності за неправдиві показання жодним чином не впливає на наявність цього ризику. Також суд не бере до уваги твердження захисника про визнання вини обвинуваченим у вчиненні цього кримінального правопорушення, оскільки у обвинувальному акті відсутні відомості про таке, у судовому засіданні обвинувачений цього не підтвердив.

Стосовно посилання захисника на позицію потерпілої, яка викладена у письмовій заяві від 05.01.2021, щодо відсутності претензій до обвинуваченого і її бажання надалі проживати разом з ним, а також не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, то суд зауважує, що дана заява адресована слідчому судді на стадії досудового розслідування майже два місяці тому, натомість у підготовче судове засідання потерпіла не зявилася, хоча була обізнана про таку необхідність, причини неявки суду невідомі. Через неявку потерпілої до суду невідома її позиція стосовно даного клопотання прокурора, у тому числі чи погоджується на спільне проживання з обвинуваченим у одному будинку у разі обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Згідно з п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, санкція ч.1 ст. 121 КК України, за якою обвинувачується раніше не судимий ОСОБА_4 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Таким чином, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 суд виходить з необхідності уникнення ризику, визначеного п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України щодо наявності у обвинуваченого реальної можливості незаконного впливу на потерпілу та/або свідків, спільне з потерпілою, його дружиною, місце постійного проживання, а також із ступеня тяжкості інкримінованого злочину і тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що не відпали підстави, за яких слідчим суддею було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування.

Отже, з врахуванням даних про особу обвинуваченого та усіх встановлених досудовим розслідуванням фактичних обставин справи, суд прийшов до висновку, що застосування до ОСОБА_4 одного із більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання вказаного ризику.

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

За таких обставин, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим.

Разом з тим, у силу п. 1 ч. ч.4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, суд вважає за можливе не визначати обвинуваченому розмір застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства.

Одночасно суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 , що згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року він має право оскаржити дану ухвалу в апеляційному порядку.

Інших клопотань від учасників судового провадження не надходило.

За наведених обставин, керуючись ст. ст. 110, 177-178, 182-183, 194, 196, 314-317, 369, 371-372 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1