УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
385/20/21

1-кп/385/19/21

14.05.2021 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гайвороні, Кіровоградської області в залі судових засідань Гайворонського районного суду Кіровоградської області під час розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000182 від 30.12.2020 року відносно:
ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, 10 травня 2018 року близько 00 години 05 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в АДРЕСА_1 , біля входу на територію кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». У цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, останній вчинив конфлікт з ОСОБА_5 , в ході якого у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень невизначеного обсягу. Невідкладно, з метою реалізації вказаного злочинного наміру ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, реалізовуючи свій злочинний намір направлений на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень невизначеного обсягу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, перебуваючи на відстані близько одного метра, з прикладанням значної сили наніс одного удару кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_5 . Вважаючи вчинені дії достатніми для досягнення свого злочинного результату, ОСОБА_4 самостійно припинив свої протиправні дії. Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у виді: ЗЧМТ, струсу головного мозку та синців обличчя, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 42 від 25.06.2018 року мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 , згідно обвинувального акту обвинувачується в вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження №0000182 від 30.12.2020 року відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Клопотання мотивує тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, вчинив 10.05.2018 року, вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є проступком. Таким чином, строки давності, передбачені ст. 49 КК України, для притягнення його до кримінальної відповідальності закінчились.

Обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом наслідків звільнення від кримінальної відповідальності, просить звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та закрити кримінальне провадження №0000182 від 30.12.2020 року.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України, та закриття кримінального провадження, слід задоволити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 49 КК України (в редакції закону станом на 10.05.2018) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, три роки, у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 за № 2617-VIII вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Відповідно до розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року за № 2617-VIII цей Закон набирає чинності з 1 липня 2020 року.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК України.)

В цьому випадку особу можна звільнити від кримінальної відповідальності лише за наявності визначених у КК умов і підстав.

Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті.

Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2ст. 125 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Згідно висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у справі №760/18016/15-к від 09.04.2019, виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст.284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. В цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України може звільнити від нього засудженого.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язком суду.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема обвинувального акту вбачається, що подія за участю обвинуваченого ОСОБА_4 мала місце 10.05.2018 року.

Таким чином з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення спливли, зокрема 10 травня 2021 року.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому ОСОБА_4 заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав, ним подано відповідне клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 286, 370, 372, 395 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000182 від 30.12.2020 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1