ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/821/247/21 Справа № 695/74/21Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

25 травня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідачОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря : за участю прокурора : представника заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 січня 2021 року про арешт майна ,-

в с т а н о в и л а :

Начальник сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до суду з погодженим прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_10 клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 12 січня 2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Так, 12.01.2021 року до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшла заява від ОСОБА_11 , яка є учасником ТОВ «Транс-Вест-Експедиція», , яке знаходиться за адресою: 19701, Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Обухова, 66А, та якій на праві власності належить частка в статутному капіталі вищевказаного товариства, що становить 50% від загального розміру його статутного капіталу. Іншим учасником вказаного товариства , який володіє часткою в статутному капіталі товариства, що становить 50% від загального розміру статутного капіталу, є громадянин України ОСОБА_8 .

Відповідно до вказаної заяви учасниками товариства 08.12.2020 було проведено загальні збори учасників ТОВ «Транс-Вест-Експедиція», де прийнято рішення, зокрема про відсторонення від виконання своїх повноважень Генерального директора ОСОБА_12 у зв`язку із здійсненням ним дій, що завдають істотну шкоду майновим інтересам товариства, та призначено тимчасово виконуючого обов`язки Генерального директора ТОВ «Транс-Вест-Експедиція», а саме ОСОБА_13 . Останньому згідно з прийнятим рішенням також були делеговані повноваження здійснити дії, необхідні для внесення змін до відомостей про товариство до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з правом передоручення ним зазначених повноважень на власний розсуд іншим особам, так, 09.12.2020 року відповідні відомості внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З метою захисту майнових інтересів вказаного товариства , збереження його активів та неприпустимості вчинення ними протиправних дій, тимчасово виконуючим обов`язки Генерального директора вказаного товариства було призначено ОСОБА_13 на що був виданий наказ № 3 від 09.12.2020 року, яким були відкликані всі довіреності від імені товариства щодо представлення його інтересів, а також розірвані всі договори про надання правової (правничої) допомоги та надання інших юридичних послуг, які від імені товариства були підписані відстороненим керівником ОСОБА_12 .

Однак 12.01.2021 року заявниці стало відомо, що під час розгляду Черкаським апеляційним судом клопотання товариства про відкликання апеляційної скарги на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 жовтня 2020 року у справі № 695/2534/20 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно товариства, Генеральним директором товариства ОСОБА_12 був підписаний договір про надання правової (правничої) допомоги з невідомим заявниці адвокатом, який в судовому засіданні наполягав на скасуванні арешту на майно товариства, що дасть змогу в наступному здійснити його незаконне відчуження та призведе до настання непоправних збитків товариству та його учасникам.

Такі дії невстановлених осіб можуть бути направлені на заволодіння корпоративними правами (частками) його учасників у статутному капіталі товариства шляхом виготовлення підроблених документів, та спрямовані на протиправне заволодіння невідомими особами майном товариства, що перебуває на його балансі, в тому числі у вигляді транспортних засобів та грошових коштів. Тому в даному випадку, відповідно до ч. 7 ст. 170 КПК України існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

За таких обставин, з метою забезпечення кримінального провадження, доцільно накласти арешт на корпоративні права товариства шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» відносно ТОВ «Транс-Вест-експедиція».

18 січня 2021 року ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області вказане клопотання задоволено та у межах кримінального провадження № 0000020 від 12.01.2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України накладено арешт на корпоративні права ТОВ «Транс-Вест-Експедиція», а саме: заборонено суб`єктам державної реєстрації, визначених Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осію, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», в тому числі, але не виключно: державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, будь-яким іншим особам , вчиняти, здійснювати, проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб , фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» щодо ТОВ «Транс-Вест-експедиція», в тому числі , але не виключно, заборонено вносити зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про зміну складу та часток учасників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, про зміну органів управління товариства, про зміну місцезнаходження товариства, про зміну розміру статутного капіталу товариства, проводити передачу реєстраційної справи товариства.

Ухвала слідчого судді мотивована тим , що існують достатні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, що забезпечить збереження майна та попередить вчинення можливих незаконних дій із ним до закінчення досудового розслідування.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді місцевого суду, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просив скасувати.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що він є співвласником групи компаній, до яких входять ТОВ «Петрус Алко», ТОВ «Петрус Кондитер», ТОВ «Петрусінвестбуд» та інші і йому належить 50 % статутного капіталу відповідних суб`єктів господарювання, другою частиною статутного капіталу володіє ОСОБА_11 . В 2019 році між ним та ОСОБА_11 виник корпоративний конфлікт, як учасниками товариства , наслідком чого стало вчинення численних протиправних дій з боку ОСОБА_11 з метою привласнення корпоративних право відповідних суб`єктів господарювання, а в окремих випадках індивідуально визначеного майна, належного контрольованим ними суб`єктами господарювання.

Вказує, що протиправні дії вчиняються ОСОБА_11 у співучасті з керівниками підприємств, де вони є співвласниками корпоративних прав, єдиним не підконтрольним ОСОБА_11 був Генеральний директор ТОВ «Транс-Вест-Експедиція» ОСОБА_12 .

Пізніше стало відомо, що в Золотоніському міськрайонному суді Черкаської області перебуває цивільна справа № 695/2534/20 одночасно із поданням позовної заяви було подано заяву про забезпечення даного позову, яка ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23 жовтня 2020 року була задоволена.

Керівником ТОВ «Транс-Вест-Експедиція» ОСОБА_12 було подано апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду про забезпечення позову.

В той же час ОСОБА_11 було проведено загальні збори, без участі ОСОБА_8 і було прийняте рішення, яким відсторонено ОСОБА_12 від виконання обов`язків керівника підприємства та призначено виконувачем цих обов`язків іншої особи з внесенням відповідних відомостей до державного реєстру.

Після призначення на посаду керівника тимчасово виконуючи обов`язків керівника подав до апеляційного суду заяву про відкликання апеляційної скарги, яка була задоволена.

Протиправні дії ОСОБА_11 та державного реєстратора щодо відсторонення від посади ОСОБА_12 та призначення виконуючого обов`язків Генерального директора ТОВ «Транс-Вест-Експедиція» ОСОБА_13 були оскаржені до Міністерства юстиції України, які Наказом Міністерства юстиції України від 17.02.2021 року № 612/5 задоволені. Проте вказаний наказ Міністерства юстиції не було виконано, що змусило звертатись з черговими скаргами до міністерства задля відновлення повноважень належного керівника товариства.

Також зазначив, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 березня 2021 року задоволено позовні вимоги у справі № 695/2534/20 та стягнення солідарно ТОВ «Транс-Вест-Експедиція», ТОВ «Навігатор проперті Менеджмент» на користь ОСОБА_14 5 537 513 грн. 90 коп.

Вказаними діями ОСОБА_11 заподіяно значної майнової шкоди інтересам товариства.

Вказує, що слідчий обгрунтовує свої доводи тим, що досудовим слідством встановлено, що 08.12.2020 року учасниками товариства було проведено загальні збори ТОВ «Транс-Вест-Експедиція» і прийнято рішення, ці доводи є неправдивими і вони не відповідають дійсності, оскільки проводились не учасниками товариства, а єдиним учасником ОСОБА_11 і на загальних зборах учасників товариства була недостатня кількість голосів для прийняття рішень з питань відсторонення ОСОБА_12 і призначення ОСОБА_13 .

Крім того, клопотання слідчого не мають об`єктивного підтвердження доводів і не містять ознак вчинення будь якого кримінального провадження, воно суперечить загальним правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України.

Також при вирішення питання про арешт майна слідчим суддею не були враховані вимоги ст. ст. 94, 132, 173 КПК України та не переконався в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення і необхідності накладення виду обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

В клопотанні про накладення арешту майна слідчий зазначає про запобігання можливому заволодінню корпоративними правами, однак будь-яких відомостей на об`єктивне підтвердження можливого посягання на корпоративні права в клопотанні не зазначено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 18 січня 2021 року, яке мотивує тим, що оскаржувану ухвалу слідчого судді не отримував, оскільки вона була прийнята без його участі. Копію ухвали отримав 13 травня 2021 року, що підтверджується розпискою про вручення, апеляційну скаргу подано на поштове відділення 18 травня 2021 року, що підтверджується штампом на конверті.

З урахуванням викладеного, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 січня 2021 року про накладення арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Щодо клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення (пункт 3 частини 2 статті 395 КПК).

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (абзац 2 частини 3 статті 395 КПК).

Оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без виклику особи, яка її оскаржує. Доказів отримання скаржником копії повного тексту ухвали слідчого судді матеріали провадження не містять.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 04.11.2019 (справа № 760/12179/16-к) прийшла до висновку, що за змістом абзацу 2 частини 3 статті 395 КПК, якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватись з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення.

В апеляційній скарзі зазначено, що ОСОБА_8 не був присутній при постановленні ухвали слідчого судді 18 січня 2021 року, отримав копію ухвали слідчого судді 13 травня 2021 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді для ОСОБА_8 пропущений з поважних причин, отже є підстав для його поновлення, а апеляційна скарга підлягає апеляційному розгляду.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги (частина 1 статті 404 КПК).

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що висновки викладені в ухвалі слідчого судді не відповідають зазначеним вимогам.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону слідчий та слідчий суддя не дотрималися.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів;

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, обґрунтовуючи своє клопотання у розумінні вимог ст. 132 КПК України, слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, у свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Зокрема, в матеріалах, які додані до клопотання слідчого відсутні докази, що корпоративні права власності ТОВ «Транс-Вест-Експедиція», на які слідчий просить накласти арешт, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

В матеріалах клопотання відсутня постанова слідчого про визнання корпоративних прав речовим доказом у кримінальному провадженні.

Крім того, слід зазначити, що визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною умовою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала не містить об`єктивно з`ясованих в судовому засіданні обставин з підтвердженням належними та допустимими доказами, які б свідчили про те, що невстановлені особи можуть заволодіти корпоративними правами (частками).

Як зазначено в ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин оскаржувана ухвала слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 січня 2021 року підлягає до скасування, з постановленням нової ухвали, якою необхідно відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000020 від 12 січня 2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Керуючись ст. 170, 173, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 січня 2021 року про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000020 від 12 січня 2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання начальника сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, погоджене прокурором Золотоніської місцевої прокуратури про арешт майна відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення іоскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 28 травня 2021 року.

Судді: