Справа № 468/206/21-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

25.02.2021 року слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , третьої особи ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора про арешт майна по кримінальному провадженню №0000019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання прокурора Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за фактом таємного викрадення дизельного пального з автомобіля марки «Volvo» н.з. НОМЕР_1 , про арешт транспортного засобу та іншого майна.

Прокурор вказує, що вилучені в ході огляду місця події автомобіль марки «FORD» моделі «Transit», тип вантажний-спеціальний фургон мало вантажний-В, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , що зареєстрований за ОСОБА_5 та перебував у володінні ОСОБА_4 , а також наявні в ньому дві пластикові бочки ємкістю 1 тонна кожна, одна з яких повністю заповнена мастильною рідиною голубувато-зеленого кольору, інша бочка заповнена мастильною рідиною голубувато-зеленого кольору до відмітки 500 л; електричний насос, марка та модель якого не встановлені; два ключі; ножиці по металу, 23.02.2021 року визнані речовими доказами й тому з метою їх збереження як знарядь та засобів вчинення кримінального правопорушення та предмету кримінального посягання необхідно накласти арешт на вказане майно.

В судовому засідання прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, вказавши, що вилучений транспортний засіб та інше майно є знаряддями та засобами вчинення кримінального правопорушення та предметом кримінального посягання. При цьому в ході досудового розслідування вказані речові докази ще не оглянуті, частина з них потребує проведення відповідних експертиз, у зв`язку з чим для їхнього збереження необхідно накласти арешт на вказане майно.

Третя особа ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання щодо арешту вилучених автомобіля та іншого майна, вказавши, що завдані потерпілому крадіжкою збитки він відшкодував та не збирається приховувати від органу досудового розслідування дане майно.

Заслухавши прокурора та третю особу, вивчивши матеріали клопотання (витяг з ЄРДР; копію заяви ОСОБА_6 від 23.02.2021 року про вчинення кримінального правопорушення; копію протоколу огляду місця події від 23.02.2021 року; копію заяви ОСОБА_7 від 23.02.2021 року; копію протоколу огляду місця події від 23.02.2021 року; копію постанови про визнання речовими доказами; копію протоколу допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ; рапорти; копію пояснень ОСОБА_4 ; копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_4 ; копію посвідчення водія; копії свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу), слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
З клопотання слідує, що прокурор просить накласти арешт на вилучене під час огляду майно з метою його збереження в якості речових доказів по справі (п.1 ч.2 ст. 170 КПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні клопотання про арешт майна з вказаною метою слідчий суддя має врахувати:
- правову підставу для арешту майна;
- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З тексту клопотання слідує, що прокурор просить накласти арешт на транспортний засіб та наявне в ньому майно з метою їх збереження як речових доказів, оскільки вони є знаряддями та засобами вчинення кримінального правопорушення, а також предметом кримінального посягання.
Під час розгляду клопотання встановлено, що в ході огляду місця події був вилучений автомобіль марки «FORD» моделі «Transit», тип вантажний-спеціальний фургон мало вантажний-В, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , що зареєстрований за ОСОБА_5 та перебував у володінні ОСОБА_4 , а також наявні в кузовному відділені автомобіля дві пластикові бочки ємкістю 1 тонна кожна, одна з яких повністю заповнена мастильною рідиною голубувато-зеленого кольору, інша бочка заповнена мастильною рідиною голубувато-зеленого кольору до відмітки 500 л; електричний насос, марка та модель якого не встановлені; два ключі; ножиці по металу. Вказане майно має значення речових доказів по кримінальному провадженню, оскільки було виявлене під час огляду місця події, воно очевидно стосується події крадіжки, тому воно є необхідним для підтвердження встановлення факту вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим постановою дізнавача від 23.02.2021 року вказане майно визнане речовими доказами.

Слідчий суддя вважає, що вказаний транспортний засіб та майно дійсно можуть бути речовими доказами вчинення крадіжки дизельного пального, відповідають критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України як можливі знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення та предмет кримінального посягання, оскільки з матеріалів клопотання слідує, що крадіжка була вчинена шляхом відкачування дизельного пального з баку вантажного автомобіля марки «Volvo» в пластикові ємкості, які безпосередньо вмонтовані у вилучений автомобіль «Ford», та з допомогою предметів, привезених на вказаному транспортному засобі особою, яка проживає в іншому населеному пункті на значній віддаленості від місця події, а тому вказані об`єкти мають бути арештовані для їх збереження в якості речових доказів.
Також ч.2 ст. 167 КПК України передбачає можливість тимчасового вилучення речей, які були використані як засоби вчинення кримінального правопорушення та є предметом кримінального правопорушення, тим самим відносячи такі речі до речових доказів по справі.
При цьому остаточна кваліфікація вказаних речей, як доказів по справі, має здійснюватись не слідчим суддею, а судом при розгляді кримінального провадження по суті та вирішенні питання про долю речових доказів.
Крім того, на час розгляду клопотання вилучені речі як речові докази докладно не оглянуті, тому вони мають бути збережені в наданому стані для їх докладного огляду відповідно до ч.2 ст. 100 КПК України.

Також з матеріалів клопотання слідує, що майно, яке було предметом протиправних дій, перебуває в ємностях, які вмонтовані в конструкцію транспортного засобу «FORD», тому до проведення відповідних оглядів та слідчих дій з вказаним майном, воно не може бути вилучене з транспортного засобу, тому арешту підлягає і транспортний засіб, і ємності, які в ньому вмонтовані та вміст вказаних ємностей.

На переконання слідчого судді, до проведення вказаних вище процесуальних дій вилучені речі гарантовано можуть бути збережені в своєму первинному стані виключно в разі накладення на них арешту із забороною користуватись, розпоряджатися та відчужувати і лише такі обмеження гарантовано їх збережуть.

Крім того, на даному етапі слідчому судді не надано відомостей, що вжиття таких заходів забезпечення є неспівмірними чи порушить баланс інтересів досудового розслідування та володільців вилученого майна. Натомість відповідні передбачені ст. 170 КПК України заходи щодо арешту такого майна є такими, що ґрунтуються на законі, відповідають законній меті та інтересам суспільства та є необхідними для досягнення завдань, визначених ст. 2 КПК України

Враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також враховуючи достатність підстав вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, слідчий суддя з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає, що наявні підстави для накладення арешту на вище вказане вилучене майно.
За такого клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про арешт майна по кримінальному провадженню №0000019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «FORD» моделі «Transit», тип вантажний-спеціальний фургон мало вантажний-В, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , що зареєстрований за ОСОБА_5 та перебував у володінні ОСОБА_4 , а також на наявні в кузовному відділені даного автомобіля дві пластикові бочки ємкістю 1 тонна кожна, одна з яких повністю заповнена мастильною рідиною голубувато-зеленого кольору, інша бочка заповнена мастильною рідиною голубувато-зеленого кольору до відмітки 500 л; електричний насос, марка та модель якого не встановлені; два ключі; ножиці по металу, що були вилучені в ході огляду місця події 23.02.2021 року та визнані речовими доказами постановою від 23.02.2021 року.

Заборонити користуватись, розпоряджатися та відчужувати вказане майно до скасування його арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: