Справа №295/4734/21
УХВАЛА
щодо застосування запобіжного заходу
16.04.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000604 від 14.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, працюючого неофіційно утеплювачем фасадів на підприємстві Будсервіс, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
І. Суть клопотання
16.04.2021 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк два місяці.
Як зазначено у клопотанні, 14.04.2021 року, приблизно о 12:50 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи на Житомирській автостанції №2, що находиться за адресою: м. Житомир, вул. Хлібна, 14, повторно відкрито викрав чуже майно спортивний велосипед, який належить ОСОБА_7 , чим завдав їй матеріальної шкоди на суму 2000,00 грн.
Зі змісту клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними в кримінальному провадженні доказами: змістом заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення або іншу подію від 14.04.2021 року; даними протоколу огляду місця події від 14.04.2021 року за адресою: м. Житомир, вул. Хлібна, 14 (Житомирська автостанція №2); даними протоколу огляду місця події від 14.04.2021 року за адресою АДРЕСА_2 ; даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 від 14.04.2021 року; даними протоколу огляду предмета (велосипеду) за участю потерпілої ОСОБА_7 від 14.04.2021 року; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 14.04.2021 року; даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 від 14.04.2021 року; даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 14.04.2021 року; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 15.04.2021 року; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 15.04.2021 року; змістом письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 від 15.04.2021 року.
В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Також, на переконання слідчого, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти виникненню встановлених ризиків.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу здійснювалось повне фіксування судового процесу технічними засобами.
Прокурор у судовому засіданні додатково пояснила, що підозрюваний раніше засуджений вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 09.04.2020 року за вчинення аналогічного злочину, тобто має місце рецидив злочинів, йому призначено покарання у вигляді обмеження волі. Прокурор вказала, що підозрюваний офіційно не працює, вчиняє крадіжки. Вважає, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам, а відтак за доцільне є застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання підтримала, просила задоволити.
Підозрюваний у судовому засіданні свою причетність до вчинення злочину, в якому він підозрюється, визнав. Пояснив, що він працює неофіційно на роботах з утеплення фасадів, та оформлює інвалідність. Проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, пояснила, що до підозрюваного запобіжні заходи раніше не застосувалися, від слідства він не ухиляється, тому вважає ризик щодо його переховування від органу досудового розслідування та суду є необґрунтованим, просила застосувати щодо ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою - цілодобовий домашній арешт за місцем його проживання, де він проживає разом з матір`ю та братом, тобто має соціальні зв`язки. Такий запобіжний захід захисник вважає достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного на стадії досудового розслідування.
ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство
За правилами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частинами 2 та 4 ст. 194 КПК України регламентовано, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, оцінка, мотиви та висновки слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу
Слідчим суддею встановлено, що слідчими Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000604 від 14 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складеного 14.04.2021 року слідчим Житомирського районного управління поліції ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий на підставі ст. 208 КПК України о 15-10 годині 14.04.2021 року.
15.04.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності підтверджують наявність в діях підозрюваного ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, що підтверджується, зокрема, змістом заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення або іншу подію від 14.04.2021 року; даними протоколу огляду місця події від 14.04.2021 року за адресою: м. Житомир, вул. Хлібна, 14 (Житомирська автостанція №2); даними протоколу огляду місця події від 14.04.2021 року за адресою АДРЕСА_2 ; даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 від 14.04.2021 року; даними протоколу огляду предмета (велосипеду) за участю потерпілої ОСОБА_7 від 14.04.2021 року; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 14.04.2021 року; даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 від 14.04.2021 року; даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 14.04.2021 року; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 15.04.2021 року; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 15.04.2021 року; змістом письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 від 15.04.2021 року.
Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведені ризики, на які він посилається, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на наступне.
ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, який згідно правил ст. 12 КК України, є тяжким, за скоєння такого злочину КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, необхідність зібрання доказів, а також враховує ранню стадію розслідування.
Слідчий суддя враховує доводи прокурора щодо наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, можливість вчинити інше правопорушення, оскільки підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності та вчинив рецидив злочинів.
Отже, усвідомлення можливого призначення покарання у вигляді позбавлення волі, на думку слідчого судді, може свідчити, що ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчиняти спроби переховування від органу досудового розслідування та/або суду.
На переконання слідчого судді прокурором не доведено ризик, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ні слідчим у клопотанні, а ні прокурором у судовому засіданні не вказано, яким саме чином підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню, яким доказами та доводами наявність такого ризику підтверджується.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Запобіжний захід, в тому числі у вигляді тримання під вартою, є засобом для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування та судового провадження, а не мірою відповідальності за скоєне, а тому тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа, можливе притягнення до кримінальної відповідальності, не можуть бути домінуючим критерієм для обрання запобіжного заходу.
Аналогічна правова позиція висловлена в рішенні Європейського суду з прав людини Мамедов проти Росії від 01.06.2006 року, відповідно до якого посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини, є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини Клішин проти України від 23.02.2012 року вбачається, що підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.
В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 року № 511-550/0/4-13 "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України" слідчим суддям нижчих інстанцій надано роз`яснення, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний, серед іншого, зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").
Слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про обрання та/або продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою у багатьох випадках навіть не розглядалася.
Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що 30.01.2020 року у пілотному рішенні "Сукачов проти України" ЄСПЛ вказав на заходи загального характеру, які Україна має вжити протягом 18 місяців. Так у п.147 даного рішення зазначено, що проблема переповненості протягом попереднього ув`язнення тісно пов`язана з іншою проблемою, яка часто виявляється у рішеннях проти України стосовно скарг відповідно до статті 5, а саме, надмірною тривалістю попереднього ув`язнення. Зокрема, він неодноразово визнавав порушення статті 5 § 3 Конвенції у зв`язку з відсутністю належного виправдання як для коротких, так і для довгих періодів попереднього ув`язнення в Україні (див., наприклад, Kharchenko v. Ukraine, no. 40107/02, § 99, 10 лютого 2011; Komarova v. Ukraine, № 13371/06, §§ 77-81, 16 травня 2013; Osakovskiy v. Ukraine, № 13406/06, §§ 82-85, 17 липня 2014; Yaroshovets and Others v. Ukraine, №№ 74820/10 та 4 інших, §§ 123-28, 3 грудня 2015; Ignatov v. Ukraine, № 40583/15, §§ 40-42, 15 грудня 2016; Zherdev v. Ukraine, № 34015/07, §§ 121-24, 27 квітня 2017; Makarenko v. Ukraine, № 622/11, §§ 91-94, 30 січня 2018; та Krivolapov v. Ukraine, № 5406/07, §§ 106-08, 2 жовтня 2018).
На сьогодні Суд визнав порушення статті 5 § 3 Конвенції у більш ніж дев`яноста справах проти України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному, згідно зі ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що підозрюваний підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за скоєння якого передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі до 6 років; вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення; наявність доведених ризиків; а також те, що підозрюваний має постійне зареєстроване місце проживання, де він проживає разом з матір`ю та братом, що свідчить про наявність в нього соціальних зв`язків; свою причетність до вчинення злочину визнав; оформлює інвалідність.
Також, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя бере до уваги, що в матеріалах, долучених до клопотання, відсутні будь-які докази, що відносно підозрюваного раніше обирався будь-який запобіжний захід, що він його порушував або підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в той час, як відносно нього діє запобіжний захід. Слідчий суддя вважає, що наявність попередніх судимостей не може бути домінуючим критерієм для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови відсутності переконливих доказів про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування або судового провадження.
Слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено наявність обґрунтованих фактів, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, доведеним прокурором. Наявність щодо підозрюваного обвинувального вироку суду за вчинення іншого кримінального правопорушення, призначення покарарння у вигляді обмеження волі не може бути визначальним критерієм для встановлення наявності підстав для застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, при обранні запобіжного заходу слідчий суддя також враховує обставини вчиненого злочину і вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування за викрадення велосипеда є занадто суворим запобіжним заходом і не є виправданим з урахуванням мети застосування запобіжного заходу, оскільки не є за своєю суттю покаранням за скоєне.
А відтак, з урахуванням викладених обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування щодо підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 194 КПК України для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою.
З огляду на встановлені під час розгляду клопотання та викладені вище обставини, слідчий суддя вважає за доцільне обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати зареєстроване місце проживання цілодобово із застосуванням електронних засобів контролю.
Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п. 1, 4, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
На думку слідчого судді вказаний запобіжний захід та покладені на ОСОБА_5 обов`язки зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та зможуть запобігти ризикам, доведеним прокурором.
Беручи до уваги встановлені обставини, слідчий суддя забороняє підозрюваному залишати зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, та покладає на нього обов`язок носити електронний засіб контролю.
З огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 відповідно до ст. 208 КПК України був затриманий 14.04.2021 року, слідчий суддя застосовує запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з урахуванням часу фактичного затримання до 12.06.2021 року.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 184, 194, 202, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 задоволити частково.
Відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із застосуванням електронних засобів контролю.
Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати цілодобово місце зареєстрованого проживання за адресою АДРЕСА_1 , строком на 60 днів до 12.06.2021 року (включно).
Строк перебування під домашнім арештом рахувати з моменту фактичного затримання - з 15 год. 10 хв. 14.04.2021 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1. прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
2.уникати від спілкування зі свідками чи потерпілою у даному кримінальному провадженні;
3. носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Встановити строк дії ухвали до 12.06.2021 року.
По закінченню даного строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ч. 3 ст. 202 КПК України зобов`язати уповноважених працівників органів Національної поліції доставити підозрюваного ОСОБА_5 до зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де звільнити останнього з-під варти.
Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.
Ухвала підлягає до негайного виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів, з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 21.04.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1