ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 653/1804/20 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/458/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 263 ч. 1 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження №0000080 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 11.02.2021 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, неодруженого, , не непрацюючого, відповідно до ст. 89 КК України не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 навесні 2020 року в с. Азовське, Херсонської області на території не діючого ДОТ «Союз», розташованого по вул. Морській, 1 шляхом присвоєння знайденого умисно, незаконно придбав одноствольну гладкоствольну вогнепальну зброю - обріз мисливської рушниці моделі «ЗК» 16-го калібру, з № НОМЕР_1 , 1951 р.в. на стволі, виготовлену саморобним способом, шляхом укорочування ствола і видалення прикладу, який у відповідності до висновку судової балістичної експертизи №156-Б3 від 21 травня 2020 року придатний до проведення пострілів патронами 16-го калібру до мисливської гладкоствольної зброї та два бойових припаси до гладкоствольної мисливської зброї - патрони 16 го калібру, виробництва «ТАХО», Україна, м. Херсон і один бойовий припас - патрон, споряджений саморобним способом до гладкоствольної мисливської вогнепальної зброї 12-го калібру, які у відповідності до висновку судової балістичної експертизи № 152-БЗ від 15 травня 2020 року придатні до стрільби, які переніс до місця свого проживання де без передбаченого законом дозволу зберігав в спальній кімнаті будинку по АДРЕСА_1 до моменту виявлення та вилучення зброї та боєприпасів працівниками поліції 12 травня 2020 року під час проведення санкціонованого обшуку.

Доводи та вимоги апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок змінити, пом`якшити покарання, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України не судимий, характеризується задовільно, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, свою вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, обставин, які б обтяжували покарання не встановлено, тому призначене судом покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та його особі внаслідок суворості.

Позиції сторін

Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції не надходило.
Захисник ОСОБА_8 в жодне судове засідання не з`явилася про день, час та місце апеляційного розгляду повідомлялася належним чином, клопотань про відкладення апеляційного розгляду як і доказів в обґрунтування поважності причин неявки суду апеляційної інстанції не подавала.
Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти здійснення апеляційного розгляду у відсутності захисника. Апеляційну скаргу підтримав з наведених в ній підстав, просив вирок змінити та звільнити його від відбування покарання з випробуванням
Прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника просила вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви суду

Заслухавши суддю - доповідача, позиції сторін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини у вчиненні злочину, за який його засуджено, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому апеляційним судом в силу ч. 2 ст. 404 КПК України не перевіряються.

Доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості, на думку колегії суддів є необґрунтованими.

Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру . Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Вказуючи в апеляційній скарзі на те, що суд призначив ОСОБА_7 явно несправедливе покарання, захисник не переконливих мотивів про існування істотної диспропорції, неадекватності між визначеним судом розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке вона просить призначити.

Зокрема суд першої інстанції урахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є умисним тяжким, відомості про особу винного, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, міцних соціальних зв`язків не має, не працює, у вчиненні злочину щиро розкаявся, що визнано обставиною, яка пом`якшує покарання, встановив відсутність обставин, які його обтяжують.
Тобто суд першої інстанції врахував всі обставини, на які йдеться посилання в апеляційній скарзі.

При цьому, апеляційний суд констатує, що районний суд призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 263 КК. Наведений факт свідчить про необґрунтованість апеляційної скарги захисника щодо надмірної суворості призначеного покарання.

Одним із факторів, що суттєво ускладнюють сучасну криміногенну ситуацію в Україні є незаконний обіг зброї, боєприпасів і вибухових речовин.

Суспільна небезпека незаконного обігу зброї полягає у створенні «сприятливих умов» для скоєння більш тяжких злочинів. Незаконний обіг зброї є провідним фактором, який негативно впливає на стан безпеки в державі й, вочевидь, спостерігається невпинне зростання кількості зареєстрованих злочинів цієї категорії. Запобігання злочинам, пов`язаним з незаконним обігом зброї є одним з найбільш важливих завдань, що стоять перед правоохоронними органами.

Тому, з огляду на характер вчиненого злочину та відомості про особу винного, апеляційний суд вважає, що судом враховано всі обставини, передбачені у ст. 65 КК. Призначене обвинуваченому покарання ґрунтується на положеннях ст.ст. 50 і 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання і є необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому вважати призначене покарання явно несправедливим через його суворість, апеляційний суд підстав не вбачає.

Істотних порушень КПК, які б стали підставою для зміни або скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 11.02.2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: три підписи
Згідно з оригіналом:
Секретар судового засідання
Ухвала набрала законної сили 22.04.2021 року ОСОБА_5 .