Справа № 488/4336/20
Провадження № 1-кп/488/209/21
В И Р О К
Іменем України

26.04.2021 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючої у справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження №0001295 від 16.08.2020 року відносно обвинуваченого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працюючого не офіційно, раніше несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
16 серпня 2020 року близько 00:44 год. ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Nissan Bluebird», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у темний час доби по сухій проїзній частині пр. Богоявленського, в напрямку вул. Андрія Антонюка в м. Миколаєві, та в районі перехрестя з пров. Дружби, водій ОСОБА_4 , в порушення п.п.2.3.«б», 2.9.«а», 12.3 ПДР, знаходячись у стані наркотичного сп`яніння, викликаному вживанням наркотичних засобів, проявив неуважність до дорожньої обстановки та до її змін, не звернув уваги на те, що в цей час проїзну частину зазначеної автодороги зліва на право перетинав пішохід ОСОБА_6 , не вжив заходів до своєчасного зменшення швидкості свого транспортного засобу, аж до повної його зупинки, хоча об`єктивно міг і зобов`язаний був це зробити, в результаті чого допустив наїзд на вказаного пішохода.
Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, у вигляді фрагментарного перелому середньої треті правого стегна зі зміщенням уламків, осколкового перелому обох кісток верхньої треті правої гомілки, рани голови.
Вказане діяння передбачає кримінальну відповідальність за ч. 1 ст.286 КК України.

В ході судового розгляду ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, не оспорює обставин, викладених в обвинувальному акті, в тому числі щодо результатів його огляду на стан сп`яніння. Стосовно обставин вчиненого кримінального правопорушення пояснив, що 16 серпня 2020 року близько о 00 години на автомобілі, належному його батькові, рухався по пр.Богоявленському в м.Миколаєві зі швидкістю приблизно 50 км/год., проїхав так зване Жуківське кільце, коли його засліпили фари зустрічного транспортного засобу в той час як він знаходився біля зупинки міського транспорту, від чого став зменшувати швидкість руху та в цей час приблизно в двох метрах від себе побачив чоловіка, який переходив проїзну частину зліва на право поза межами пішохідного переходу та не мав світлових елементів на своєму одязі. Намагаючись уникнути зіткнення, він повернув кермо ліворуч, спрямовуючи автомобіль на смугу зустрічного руху та намагаючись об`їхати пішохода, однак в цей час відбувся удар пішохода з правою частиною його автомобілю, зокрема правою частиною лобового скла та бокового дзеркала. Розуміє, що за вимогами Правил дорожнього руху зобов`язаний був вжити заходів до гальмування аж до повної зупинки, однак невірно відреагував на дорожню ситуацію, не прийняв до уваги дорожню обстановку, зокрема темну пору доби, відсутність вуличного освітлення, засліплення зустрічним транспортним засобом. У скоєному щиро розкаявся. Представнику потерпілого надав матеріальну допомогу у розмірі 5000 грн. з урахуванням свого матеріального становища, зокрема вказав, що працює на станції технічного обслуговування, стабільного доходу не має, заробітна плата залежить від наявності клієнтів та обсягу виконаних робіт, має трьох малолітніх дітей віком 6, 10 та 13 років, сплачує аліменти в розмірі близько 4000 грн. на місяць на утримання його двох малолітніх дітей, які народились у першому шлюбі, а також на його утриманні перебуває дружина та малолітня дитина у другому шлюбі, тому також просив врахувати ці обставини та зменшити розмір процесуальних витрат у справі.
За згодою обвинуваченого, прокурора та представника потерпілого, яка приймала участь в попередніх судових засіданнях, судом, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи вище наведене, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , виходячи з вимог ст. ст. 50 і 65 КК України, суд враховує, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні трьох малолітніх дітей, вчинив необережний злочин вперше, невеликої тяжкості.
Суд також приймає до уваги, що обвинувачений скоїв злочин у стані наркотичного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання.
В ході судового розгляду також встановлено обставини, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття обвинуваченого у скоєному та добровільне відшкодування потерпілому матеріального збитку в сумі 5000 грн., повний розмір якого на час розгляду кримінального провадження є невстановленим. Про отримання від обвинуваченого грошових коштів у вказаному розмірі в попередньому судовому засіданні підтвердила законний представник потерпілого, хоча і вважала, що дана сума не є повним відшкодуванням. При цьому, цивільний позов у кримінальному провадженні останньою заявлений не був, хоча в ході підготовчого судового засідання, таке право та можливість подання цивільного позову до початку судового розгляду їй було роз`яснене, та, з її слів, зрозуміле. Представнику потерпілого також було роз`яснено положення ч.7 ст. 127 КПК України, щодо права особи, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, пред`явити такий в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи вищенаведене, виходячи з мети покарання (ст.50 КК України), з урахуванням принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке повинно бути адекватним характеру вчинених дій, враховуючи особу винного та скоєння ним неумисного, нетяжкого злочину, враховуючи обставини, що обтяжують та сукупність обставин, що пом`якшують покарання, про які зазначено вище, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого з призначенням покарання у виді обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
При цьому, на підставі ст.75 КК України, враховуючи ставлення ОСОБА_4 до скоєного, особу обвинуваченого, прийняті ним заходи до відшкодування матеріальних витрат на лікування потерпілого, знаходження на його утриманні трьох малолітніх дітей, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, визначених ч.1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у даному провадженні не заявлявся.
Долю речових доказів вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.
Щодо процесуальних витрат в розмірі 5230, 24 грн., пов`язаних з проведенням експертних досліджень у справі, то з урахуванням скрутного матеріального становища ОСОБА_4 , який має на утриманні трьох малолітніх дітей, працює, але має нестабільний, мінливий дохід, на підставі ст.119 КПК України, суд вважає можливим задовольнити клопотання обвинуваченого та його захисника і зменшити розмір процесуальних витрат у справі до 2000 грн.
Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд

З А С УД И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання звільнити, якщо він на протязі одного року іспитового терміну не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралася.
Речові докази по справі, зокрема: DVD-R диск - залишити у матеріалах кримінального провадження; транспортний засіб «Nissan Bluebird», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , - залишити в його розпорядженні.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Жовтневим РВ УДМС України в Миколаївській області 26.11.2014 р., особистий код платника податків НОМЕР_3 , на користь держави процесуальні витрати у справі в сумі 2000 (дві тисячі) грн.
Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та не пізніше наступного дня направити представнику потерпілого.

Суддя ОСОБА_1