Справа: № 148/573/21
Провадження №1-кс/148/170/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2021 року м. Тульчин

Слідчий суддя
Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Тульчин, Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, непрацюючого, раніше судимого неодноразово судимого, востаннє 04.04.2016 Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 186, КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.
У Тульчинському РВП ГУНП у Вінницькій області на досудовому розслідуванні, перебуває кримінальне провадження № 0000065 щодо ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.
Органами досудового розслідування встановлено, що будучи неодноразово засудженим, востаннє 04.04.2016 Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 186, КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнившись з місць позбавлення волі 07.04.2020, на шлях виправлення не став та вчинив нові корисливі кримінальні правопорушення.
Так, 03.03.2021 близько 17.00 год. ОСОБА_4 перебував в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де спільно з власником ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розпивав спиртні напої, і на тумбі в кімнаті помітив мобільний телефон «Meizu C9 Pro 3GB RAM 32 GB ROM Black, модель M819H», що належав ОСОБА_7 . Тоді ж, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення вказаного мобільного телефону. Після чого, підозрюваний скориставшись тим, що власник квартири перебував у стані алкогольного сп`яніння, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи повторно, шляхом вільного доступу з тумби скоїв крадіжку мобільного телефону марки «Meizu C 9 Pro 3GB RAM 32 GB ROM Black модель M819H», вартістю 1878, 44 грн. у силіконовому чохлі, вартістю 50 грн., з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 50 грн.
В подальшому ОСОБА_4 викрадений мобільний телефон переніс до своєї квартири, розташованої по АДРЕСА_1 , та в подальшому зберігав, а силіконовий чохол та сім-карту оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» викинув, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Згодом, 04.03.2021 ОСОБА_4 разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 , викрадений мобільний телефон продав до ломбарду «9999», за адресою: вул. М. Леонтовича, 60, м. Тульчин Вінницька область.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1978,44 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність 04.03.2021 близько 12.30 год. ОСОБА_4 з метою крадіжки цінного майна, шляхом вільного доступу зайшов до під`їзду приміщення будинку, розташованого по АДРЕСА_3 , та піднявшись на другий поверх побачив в холі під`їзду на підлозі дорожню сумку рожевого кольору, що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючому, за адресою: АДРЕСА_4 . Після чого, ОСОБА_4 скориставшись тим, що власника сумки та інших осіб в приміщенні під`їзду не було, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи повторно, шляхом вільного доступу відчинив сумку, з якої таємно викрав ноутбук марки «НР notebook-15-af197ur», вартістю 7100 грн.
В подальшому ОСОБА_4 викрадений ноутбук марки «НР notebook-15-af197ur», продав ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючому, за адресою: АДРЕСА_5 , за грошові кошти в сумі 2500 грн., які витратив на власні потреби.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 7100 грн.
У зв`язку з зазначеним, 17.03.2021 і 22.03.2021, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, а 23.03.2021 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше оголошеної підозри від 22.03.2021.

Необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , мотивована тим, що кримінальні правопорушення у яких підозрюється ОСОБА_4 відносяться до категорії нетяжких злочинів за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років, та наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих, свідків; підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; підозрюваний не працює, що свідчить про відсутність в останнього постійного джерела заробітку, що може спонукати його до вчинення інших кримінальних правопорушень з метою отримання грошової винагороди; можливо призначеного йому покарання, у випадку доведеності вини, може вказати про можливе залишення останнім свого місця проживання та переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від відповідальності.
У судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали клопотання про застосування даного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили його задовольнити, оскільки наявні всі ризики визначені ст. 177 КПК України, і не має підстав застосовувати більш м`який запобіжний захід.
Підозрюваний у судовому засіданні зазначив, що вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнає, переховуватися не буде, оскільки і не переховувався та має постійне місце проживання, виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання про взяття під варту та застосувати домашній арешт.
Заслухавши позицію учасників справи, дослідивши представлені матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України.

На час розгляду клопотання органом досудового слідства 17.03.2021 і 22.03.2021, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, а 23.03.2021 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше оголошеної підозри від 22.03.2021.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.
При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно положення п. «с» ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.20060, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Так, на підтвердження наявності підстав для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування надано: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 4, 31), постанову про створення слідчої групи від 05.03.2021 (а.с. 5), протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення (а.с. 6), протокол допиту потерпілого (а.с. 7, 32), протокол допиту свідка (а.с. 8 9, 23, 35, 36), договір застави від 04.03.2021 з ПТ «Ломбрд «9999» (а.с. 10), довідку про судимість (а.с. 11 13), постанови про призначення судово-товарознавчої експертизи від 09.03.2021, 17.03.2021 (а.с. 14, 41), довідку лікаря-психіатра (а.с. 15), згідно якої ОСОБА_4 з 2002 2014 роки перебував на обліку, знятий з обліку у зв`язку з видужанням, накладну (а.с. 24), висновки товарознавчої експертизи № 1538/21-21 від 12.03.2021, № СЕ-19/102-21/4321-ТВ від 19.03.2021 (а.с. 25, 42), довідку-характеристку за № 04-07-843 від 16.03.2021 (а.с. 26), довідку про склад сім`ї за № 02-34-215 від 11.03.2021 (а.с. 27), постанову про заміну групи прокурорів (а.с. 28, 43), повідомлення про підозру (а.с. 29, 44), протокол допиту підозрюваного (а.с. 30, 45), протокол допиту потерпілого (а.с. 33 - 35), розписку (а.с. 37), протоколи огляду місця події (а.с. 38 39), постанову про визнання речових доказів (а.с. 40), постанову про об`єднання кримінальних проваджень від 23.03.2021 (а.с. 46 47), повідомлення про зміну раніше оголошеної підозри (а.с. 48 49), протокол додаткового допиту підозрюваного (а.с. 50 51).
В клопотанні слідчий та прокурор і судовому засіданні звертають увагу на те, що на даний час наявні наступні ризики, а саме підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити нове кримінальне правопорушення з метою отримання прибутку.
Так, враховуючи, що ОСОБА_4 будучи неодноразово судим за злочини проти власності, на шлях виправлення не став і після звільнення з місць позбавлення волі продовжив протиправну діяльність, не має джерела постійного заробітку, слідчий суддя вважає, що останній з метою отримання засобів до існування може вчинити нове кримінальне правопорушення, що свідчить про обґрунтованість твердження органу досудового розслідування щодо існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відтак, з врахуванням зазначених норм КПК України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що стороною кримінального провадження, слідчим та прокурором, у судовому засіданні доведена наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з тим, прокурором не доведено наявність існування інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні, оскільки слідчому судді не було надано доказів існування вказаних обставин. У зв`язку з чим, слідчий суддя, враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, а тому не знаходить підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу вигляді тримання під вартою.
Також, слідчий суддя враховує, що підозрюваний вчинив не тяжкі злочини, за які законом передбачено кримінальне покарання у виді позбавлення волі до 5 років позбавлення волі, характеризується задовільно за місцем проживання, скарг на нього не надходило.

Частиною 4 ст. 194 КПК України, визначено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини передбаченні пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, натомість вважає за необхідне, з врахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та існування встановленого ризику щодо вчинення нових кримінальних правопорушень, застосувати відносно нього запобіжний захід цілодобовий домашній арешт.
Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_4 даного запобіжного заходу, також обумовлена наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, співрозмірністю з вчиненими кримінальними правопорушеннями та завданими його діями наслідкам, а також особою останнього.
На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , відмовити.
Застосувати запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчин, Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду невідкладно; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання; здати на зберігання до управління Державної міграційної служби України у Тульчинському районі паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право виїзду за межі державного кордону України.
Запобіжний захід обрано строком на 2 місяці, початок строку обраховувати з 30.03.2021 - 29.05.2021.
Виконання ухвали покласти на начальника Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 31.03.2021.

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1