Справа № 932/6840/19
Провадження№ 1-кс/932/1241/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2021 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська - ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна, -
ВСТАНОВИВ:
31 липня 2020 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на бездіяльність прокурора та слідчого в частині невжиття заходів про повернення незаконно вилученого майна.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 31.07.2020 року для розгляду даної скарги визначений слідчий суддя ОСОБА_4 .
Ухвалою слідчого судді від 31.07.2020 скаргу ОСОБА_3 залишено без руху.
Згідно протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 02.04.2021 слідчим суддею для розгляду даної скарги визначено ОСОБА_1 на підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду від 01.02.2021 №182.

В обґрунтування скарги зазначив, що на вилучене в ході обшуку майно не було накладено арешт, а тому воно повинно бути повернуте. Станом на 30.04.2020 року у відкритому доступі до реєстру судових рішень відсутні ухвали про накладення арешту на майно, котре було вилучено 03.03.2020 року за місцем мешкання та роботи ОСОБА_3 таким чином орган досудового розслідування в особі слідчого у кримінальному провадженні №0000116 вийшов за межі наданих йому повноважень та вчиняє зловживання продовжуючи утримання тимчасово вилучених речей.
У судове засідання заявник не з`явився просив розгляд здійснювати за його відсутності на задоволенні скарги наполягав.
Слідчий у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини не явки не повідомив.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Розглянувши скаргу, дослідивши надані до скарги додатки, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000116 відомості про які внесені до ЄРДР 16.01.2020 за ознаками ч.1 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді, були проведені обшуки за адресами АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , за результатами проведення яких, було вилучено документи та техніка.
Як вбачається з інформаційної бази суду Д-3 заявник вже звертався до суду 03.08.2020 року з аналогічною скаргою, та ухвалою слідчого судді від 06.08.2020 року відмовлено у її задоволенні, з підстав того, що оскільки дозвіл на вилучення майна, яке заявник просить повернути, прямо надано в ухвалі слідчого судді про проведення обшуку, таке майно не має статусу тимчасово вилученого, а відтак не потребується накладення арешту на таке майно, що в свою чергу є самостійною підставою для відмови у задоволенні скарги ОСОБА_3 . Крім того, зважаючи на те, що слідчий вказує, що вказане майно визнано речовим доказом, має доказова значення та необхідне для подальшого проведення експертних досліджень, вважаю, що повернення вказаних речей може зашкодити подальшому досудовому розслідування, на підставі чого приходжу до висновку, про необхідність відмовити у задоволенні скарги заявника.
Відповідно до положень п. 1, ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно до положень ч.7 ст. 236 КПК України «…вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном»
Оскільки дозвіл на вилучення майна, яке заявник просить повернути, прямо надано в ухвалі слідчого судді про проведення обшуку, таке майно не має статусу тимчасово вилученого, а відтак не потребується накладення арешту на таке майно. Крім того, заявником не доведено, що майно, яке було вилучене в ході обшуків належить йому на праві власності, а накладна, що надана на підтвердження даного факту не містить ані підписів, ані печаток постачальника і покупця, зазначені підстави у своїй сукупності є підставами для відмови у задоволенні скарги ОСОБА_3 .
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 284, 303-306, 376 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1