Справа № 203/2005/20
Провадження № 1-кп/204/226/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисника: ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000772 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, який має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19 серпня 2014 року Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на один рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік;

- 08 червня 2015 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська з ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України призначено покарання за сукупністю вироків, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19.08.2014 року, у вигляді 1 місяця позбавлення волі, остаточно визначено покарання у вигляді 1 року 7 місяців позбавлення волі;
- 12 жовтня 2015 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяців;
- 18 травня 2016 року Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України дане покарання поглинено покаранням за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 12.10.2015 року до 1 року 7 місяців позбавлення волі. Зараховано за ч.5 ст.72 КК України з 27.04.2016 року по 18.05.2016 року. Звільнений 18.10.2016 року з Синельниківської ВК по відбуттю строку покарання;
- 23 травня 2018 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, в період іспитового строку, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності.
Так, ОСОБА_5 13 квітня 2020 року приблизно об 11 годині 55 хвили (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебував поблизу піцерії «Челентано», розташованої за адресою м. Дніпро, пр. Пушкіна, буд.25/27, де побачив спортивний велосипед зеленого кольору марки «Fort Poison», що належить ОСОБА_7 , який був прив`язаний сталевим тросом до спеціально облаштованої парковки велосипедів, та визначив його об`єктом свого злочинного посягання. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , в той же день і в той самий час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, підійшов до велосипеду зеленого кольору марки «Fort Poison», що належить ОСОБА_7 , та за допомогою кусачок, які мав при собі, перерізав трос, що утримував велосипед на парковці, тим самим встановивши контроль над ним. В подальшому ОСОБА_5 сів на вищевказаний велосипед та поїхав на ньому в невідомому напрямку, тим самим з місця скоєння злочину зник і розпорядився викраденим майном на свій власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_5 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_7 , тим самим завдавши останньому матеріальну шкоду, відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 1823-20 від 14.05.2020 року на суму 2840 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , 13 квітня 2020 року приблизно о 21 годині 18 хвили (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебував поблизу супермаркету «Сільпо», розташованого за адресою м. Дніпро, вул. Новокримська, буд. 3а, де побачив спортивний велосипед чорно-червоного кольору марки «Наго Flightline», що належить ОСОБА_8 , який був прив`язаний сталевим тросом до металевого поручню сходів, та визначив вищевказаний велосипед об`єктом свого злочинного посягання. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , в той же день і в той самий час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, підійшов до велосипеду чорно-червоного кольору марки «Наго Flightline», що належить ОСОБА_8 , та за допомогою кусачок, які мав при собі, перерізав трос, що утримував велосипед на місці, тим самим встановивши контроль над ним. В подальшому ОСОБА_5 сів на вищевказаний велосипед та поїхав на ньому в невідомому напрямку, тим самим з місця скоєння злочину зник і розпорядився викраденим майном на свій власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_5 діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_8 , тим самим завдавши останньому матеріальну шкоду, відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 1823-20 від 14.05.2020 року на суму 5822 гривень 50 копійок.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, визнав у повному обсязі, заявив про щире каяття у вчиненому і повністю підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті.

Від потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 надійшли заяви, в яких вони просять суд слухати провадження за їх відсутності, зазначивши, що претензий матеріального характеру до обвинуваченого вони не мають, майно повернуто, цивільний позов заявляти не будуть. Не заперечують щодо проведення розгляду справи відповідно до ст.349 КПК України.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого (а.п.65-75); протокол огляду місця події від 13.04.2020 року, з фототаблицею (а.п.4-6); протокол огляду предметів від 14.04.2020 року, з фототаблицею (а.п.21-24); протокол огляду диску з відео файлами (а.п.25-27); протокол огляду місця події від 14.04.2020 року, з фототаблицею (31-35); протокол огляду предмету, з фототаблицею (а.п.46-52); протокол огляду диску з відео файлами (а.п.56-58); висновок експерта № 19/104-8/4609 від 20.10.2020 року (а.п33-39); постанови про визнання речовими доказами (а.п.28,59, 103-104).
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення та ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, а його дії правильно кваліфіковані:
-за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, під час іспитового строку вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працює, страждає на хронічні захворювання: вірусний гепатит, орофарингінальний кандидоз, хронічний панкреатит, енцефалопатія складного ґенезу.

Як пом`якшуючу покарання обставину, відповідно до ст.66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого. Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що поведінка обвинуваченого свідчить про його схильність до вчинення умисних злочинів, про небажання ставати на шлях виправлення, а тому з метою попередження вчинення ним нових злочинів обвинуваченому необхідно призначити покарання виключно у виді позбавлення волі.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено.

У суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченого можливе без реального виконання покарання. З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення нових злочинів.
Згідно ч. 1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Як видно з положень п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст.71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочини протягом іспитового строку за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 травня 2018 року, приймаючи до уваги те, що іспитовий строк ОСОБА_5 обчислюється з моменту проголошення вироку, суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 травня 2018 року.
ОСОБА_5 14.04.2020 року був затриманий в порядку ст.208 КПК України, ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 квітня 2020 року ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід-тримання під вартою, строк дії якого закінчився 11 червня 2020 року, на підставі ч.5 ст.202 КПК України ОСОБА_5 звільнений з-під варти. Клопотань про обрання, продовження, зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 суду не надходило.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судової експертизи, згідно наданого акту.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільні позови не заявлені.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання: 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 травня 2018 року та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді двох років одного місяця позбавлення волі.
Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_9 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Зарахувати ОСОБА_9 в строк відбуття покарання строк знаходження ОСОБА_5 під вартою з 14.04.2020 року по 10 червня 2020 року включно.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави фактичну вартість проведення судової експертизи № 1823-20 від 14.05.2020 року у розмірі 326 грн. 88 коп.
Речові докази: велосипед марки «Fort Poison», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 - залишити у законного власника ОСОБА_7 ; велосипед марки «Наго Flightline», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 - залишити законному власнику ОСОБА_8 ; DVD-R диски з камер відеоспостереження, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000772 - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000772.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1