КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України Суддя-доповідач у апеляційній інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
Іменем України

7 квітня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 3 березня 2021 року,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою місцевого суду, постановленою у кримінальному провадженні № 0003449 від 01.06.2020 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився в м. Київ, одруженого, маючого малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 1) 31.08.2016 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; 2) 12.04.2017 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, 07.02.2020 на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30.01.2020 згідно зі ст. 81 КК України звільнений з ДУ "Бердичівський виправний центр" (№108) умовно-достроково на 3 місяці 11 днів,

який обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України,

продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 1 травня 2021 року включно в Державній установі Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України.

Задоволено клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом

першої інстанції обставини

Ухвала мотивована тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на цей час суттєво не зменшились.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із ухваленим рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить: ухвалу судді Оболонського районного суду міста Києва від 03 березня 2021 року у кримінальній справі №756/13216/20, про продовження ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 строку дії запобіжного заходу - скасувати, ухвалити нове рішення, яким обрати обвинуваченому менш суворий запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що ризики передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені в повній мірі. Вказує, що обвинуваченому не має сенсу переховуватись від органів слідства так як про нього є багато інформації у правоохоронних органів.

Зазначає, що суддею не враховано наявність постійного місця проживання, міцні соціальні зв`язки обвинуваченого.

Вважає, що питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вирішувалось судом за відсутності беззаперечних доказів, наданих стороною обвинувачення, що у своїй сукупності дало б змогу суду зробити висновок про наявність обґрунтованих ризиків передбачених ст. ст. 177, 188 КПК України.

Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч. 4 ст. 4221 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

З огляду на вказані вимоги закону апеляційний розгляд здійснено без участі обвинуваченого, захисника та прокурора, оскільки клопотань про їх участь в судовому засіданні не надходило.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту ухвали місцевого суду та основних доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали контрольного провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів керується наступним.

Мотиви Суду

В провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження під № 0003449 від 01.06.2020 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 3 березня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 1 травня 2021 року включно із утриманням в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України.

Під час постановлення даного рішення суд першої інстанції виходив з того, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час суттєво не зменшились.

З таким висновком апеляційний суд погоджується, зауважуючи на слідуючому.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Розумність строку тримання під вартою не піддається абстрактній оцінці. Законність тримання під вартою необхідно оцінювати, виходячи з особливостей конкретної справи. Проте продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування реальної суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу права, передбаченого ст. 5 Конвенції (рішення у справі "Lavents v. Latvia" п. 70).

Так, перевіривши доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 3 березня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість, як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі ту обставину, що судове провадження щодо ОСОБА_7 не завершено до спливу продовженого строку, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

На думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою обвинуваченого, тяжкістю кримінальних правопорушень та їх наслідками, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.

Доводи захисника з приводу того, що ризики передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені в повній мірі спростовуються ухвалою суду, а саме: ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час суттєво не зменшились.

З приводу того, що суддею не враховано наявність постійного місця проживання, міцні соціальні зв`язки обвинуваченого, хоч це і має місце, однак на даний час вказані обставини у своїй сукупності не є переконливими та достатніми для зміни обвинуваченому виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 3 березня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 419, 4221 ч. 4 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 3 березня 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 1 травня 2021 року включно в Державній установі Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України; задоволено клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_8 з ю б і н ОСОБА_9 С е м е н ц о в