Справа № 158/1245/21
Провадження № 1-кп/0158/172/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження № 0001008 від 06.12.2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 240-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акту, 09.12.2020 року близько 08 год. 10 хв., працівниками поліції, в ході проведення на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.12.2020 року (справа №161/20092/20, провадження №1-кс/161/8795/20), санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено 5 поліетиленових пакетів з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта являє собою особливо-небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальна маса якого, в перерахунку на висушену речовину, становить 147,8744 г., яку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що фактично проживає за вказаною адресою на умовах усної домовленості з ОСОБА_7 , всупереч вимогам ст. 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», літом 2020 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в лісовому масиві неподалік м. Ківерці, Луцького району, Волинської області, незаконно придбав шляхом привласнення знайденого та зберігав для власного споживання за адресою фактичного місця проживання без мети збуту до 09.12.2020 року, тобто, до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції.

Окрім того, ОСОБА_5 на початку жовтня 2020 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) на горищі за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно висадив в горщики рослини коноплі, з метою подальшого незаконного вирощування для власного споживання без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел та прагнучи досягти вказаної мети, ОСОБА_5 , систематично проводив роботу з догляду за рослинами конопель з метою доведення їх до стадії дозрівання, а саме поливав та прополював навколо рослин бур`яни, забезпечуючи їх безперешкодний ріст, тим самим здійснював незаконне вирощування вказаних рослин, в результаті чого незаконно виростив 11 стебел рослин роду коноплі, які відповідно до висновку експерта являються нарковмісними рослинами роду коноплі (Cannabis), які останній вирощував до 09.12.2020 року, тобто, до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення обшуку за вказаною адресою на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.12.2020 року (справа №161/20092/20, провадження №1-кс/161/8795/20).

Окрім того, ОСОБА_5 , в листопаді 2020 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи неподалік залізничного вокзалу «Ківерці», що за адресою: м. Ківерці, вул. Соборності, 1А, Луцького району, Волинської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, незаконно придбав у невстановленої слідством особи каміння, яке відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними», Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, затвердженого постановою КМУ №827 від 12 грудня 1994 року та висновку експерта відноситься до дорогоцінного каміння органогенного утворення, а саме каміння природного походження бурштин, загальною масою 40,69 г (0,04069 кг)., ринковою вартістю 15,15 грн. (п`ятнадцять гривень 15 копійок), та не маючи при цьому відповідних документів, які б підтверджували законність походження даного каміння бурштину, незаконно зберігав його в будинку за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , до 09.12.2020 року, тобто, до моменту його виявлення та вилучення працівниками поліції

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та дав пояснення, що за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зберігав 5 поліетиленових пакетів з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору канабіс, загальна маса якого, становить 147,8744 г., яку він знайшов перебуваючи в лісовому масиві неподалік м. Ківерці, Луцького району, Волинської області та зберігав для власного споживання, до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції. Також зазначив, що на початку жовтня 2020 року на горищі за місцем свого фактичного проживання, він умисно висадив в горщики рослини коноплі, з метою подальшого незаконного вирощування для власного споживання без мети збуту, при цьому систематично проводив роботу з догляду за рослинами конопель з метою доведення їх до стадії дозрівання, а саме поливав та прополював навколо рослин бур`яни, забезпечуючи їх безперешкодний ріст, в результаті чого виростив 11 стебел рослин роду коноплі, які останній вирощував до 09.12.2020 року, тобто, до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення обшуку. Окрім того, в листопаді 2020 року перебуваючи неподалік залізничного вокзалу «Ківерці», що за адресою: м. Ківерці, вул. Соборності, 1А, Луцького району, Волинської області, незаконно придбав у невідомої особи дорогоцінне каміння - бурштин, загальною масою 40,69 г (0,04069 кг., та яке зберігав в будинку за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , до 09.12.2020 року, тобто, до моменту його виявлення та вилучення працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.

З урахуванням того, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорюються і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні, заслухавши думку учасників процесу, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини справи доведеними наявними у справі доказами.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що своїми умисними діями, котрі виразилися у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, незаконному посіві та незаконному вирощуванні конопель у кількості від десяти до п`ятнадцяти рослин, а також у незаконному придбанні, зберіганні бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 240-1 КК України.

При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, суд приймає до уваги роз`яснення, надані в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з якими відповідно до пункту першого частини першої статті 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Суд також враховує, що у постанові від 10.07.2018 року (справа № 148/1211/15-к) Верховний Суд звернув увагу на те, що відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон (ст. 12 КК України) вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у статті 12 КК України дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Так, до обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Окрім цього, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює, а також його відношення до вчиненого, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме: їх класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання за санкціями статтей за які він притягується, у виді обмеження волі, із застосуванням до обвинуваченого ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основному мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що незалежно від того, що вчинив обвинувачений ОСОБА_5 визнання його людської гідності передбачає надання йому можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання, що у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.

Цивільних позовів по справі заявлено не було.

Судові витрати за проведення судових експертиз у загальній сумі 2942,10 грн. слід стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, ст. ст. 96-1, 96-2 КК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 240-1 КК України, призначивши покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців обмеження волі;

- за ч. 1 ст. 310 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 1 ст. 240-1 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати пов`язані з проведенням судових експертиз в загальній сумі 2942 (дві тисячі дев`ятсот сорок два) гривня 10 копійок.

Речові докази по справі:

- 11 стебел рослин роду коноплі та 5 поліетиленових пакетів з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, які після проведення експертиз поміщені в спеціальні пакети експертної служби МВС №4089296, №4152992 - знищити.

Відповідно до ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, бурштин в стані сировини, вагою 40,69 гр. конфіскувати в дохід держави, застосувавши спеціальну конфіскацію.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1