Номер провадження: 11-кп/813/655/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 26.11.2020 року в кримінальному провадженні №0002626 від 21.10.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України, -

встановив:

оскаржуваним вироком суду першої інстанції:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Жмеринка Вінницької області, громадянин України, українець, із середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 07.04.2015 року Жмеринським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.185 КК України до громадських робіт строком 100 годин;
- 23.10.2019 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки,-

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за попереднім вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2019 року та остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 3 (три) місяці.
Строк покарання ОСОБА_7 , рахується з 24.10.2020 року, тобто з моменту його фактичного затримання.
Запобіжний захід ОСОБА_7 , у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишено без змін.
Вироком суду вирішено питання про долю речових доказів та процесуальні витрати.
Згідно з оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним за те, що, він 19.10.2020 року, о 19 год. 30 хв., перебуваючи на території будівництва, а саме на даху приватного будинку АДРЕСА_2 , побачив на підлозі інструмент, а саме: циркулярну пилу марки «Hilti WSC-55», 2008 р.в., червоного кольору, яка належать ОСОБА_8 , внаслідок чого, у ОСОБА_7 , з корисливих мотивів виник умисел, спрямований на таємне викрадення вищевказаного майна з метою особистого збагачення.
Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а його злочинні дії залишаться не помітними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме: циркулярну пилу марки «Hilti WSC-55», 2008 р.в., червоного кольору, вартістю 5200 гривень. В подальшому ОСОБА_7 , з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 5 200 гривень.
Крім того, ОСОБА_7 продовжуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 21.10.2020 року приблизно о, 03 год. 00 хв., повернувся на територію будівництва, а саме на дах приватного будинку АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а його злочинні дії залишаться не помітними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме: шабельну пилу марки «Makita JR3050T», 2013 р.в., синього кольору, вартістю 2133 гривень 33 копійки, шліфувальну машину марки «Dnipro-М GS-98», чорного кольору, вартістю 897 гривень 00 копійок. В подальшому ОСОБА_7 , з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3030 гривень 33 копійки.
Крім того, 21.10.2020 року, о 03 год. 10 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи на території будівництва, а саме в одному із приміщень приватного будинку АДРЕСА_2 , побачив на підвіконні мобільний телефон марки «НОМТОМ НТ17», з сім-картою мобільного оператора «Vodafone» - НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , портативну батарею марки «Xiaomi», в корпусі синього кольору, які належать ОСОБА_9 , внаслідок чого, у ОСОБА_7 , з корисливих мотивів виник умисел, спрямований на таємне викрадення вищевказаного майна з метою особистого збагачення.
Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а його злочинні дії залишаться не помітними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно, викрав майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки «НОМТОМ НТ17», з сім- картою мобільного оператора «Vodafone» - НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , вартістю 796 гривень 33 копійки гривень, портативну батарею марки «Xiaomi», в корпусі синього кольору, потужністю 10 000 мАч, вартістю 189 гривень 67 копійок. В подальшому ОСОБА_7 , з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 986 гривень.
Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оскаржуючи правильність кваліфікації дій, доведеність його вини, а також міру призначеного покарання, просить вирок районного суду змінити та на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання строк перебування ним під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

Судовий розгляд в суді апеляційної інстанції, у відповідності до положень ч.4 ст.401, ч.4 ст.405 КПК України, проведено за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки останній, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не заявляв клопотання про участь у судовому засіданні апеляційного суду та не просив доставити його в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами, які судом досліджувались в обсязі, визначеному в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Ці обставини,а також вид та міра призначеного оскаржуваним вироком покарання обвинуваченим не оспорюються, а тому вони не є предметом апеляційного розгляду, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок районного суду на відповідність його вимогам закону, апеляційний суд прийшов до висновку про його законність та обґрунтованість.

Порушень вимог КПК України, які б слугували підставами для скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про необхідність застосування судом до нього положень ч.5 ст.72 КПК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року, то вони є безпідставними, з огляду на таке.
З матеріалів кримінального провадження №0002626 від 21.10.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України вбачається, що в рамках вказаного кримінального провадження відносно ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та останній з 24.10.2020 року утримувався під вартою.
В оскаржуваному вироку районний суд вірно застосував положення ст.71 КК України та призначив ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань. При цьому, районний суд врахував, що обвинувачений в рамках даного кримінального провадження був попередньо ув`язнений та зарахував в строк призначеного покарання строк перебування ОСОБА_7 під вартою, починаючи з 24.10.2020 року.
Апеляційний суд звертає увагу, що згідно положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року №2046-VIII, який набрав чинності 21 червня 2017 року, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження особи до позбавлення волі з розрахунку день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що ОСОБА_7 був взятий під варту в рамках цього провадження 24.10.2020 року, тобто в період дії ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VIII від 18 травня 2017 року, апеляційний суд констатує, що вимоги обвинуваченого щодо зарахування йому строку тримання під вартою в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, не ґрунтуються на положеннях закону, а тому в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Одеси від 26.11.2020 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за ч.2 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, в той самий строк з дня вручення копії даної ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3