Справа № 362/1232/21
Провадження № 1-кп/362/461/21
ВИРОК

Іменем України

09.03.2021 м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000183 від 16.08.2020, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Васильків Київської області, українець, громадянин України, неодружений, офіційно не працює, зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , у силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
Відповідно до ч. 3 ст. 381 КПК України, дане провадження щодо кримінального проступку здійснено згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України з урахуванням положень § 1 Глави 30 Розділу IV КПК України.
Так, 13.08.2020 (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) у АДРЕСА_1 , обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_4 розпивали алкогольні напої у процесі чого у потерпілого із кишені штанів випав його мобільний телефон. Обвинувачений помітив це, однак потерпілому нічого не розповів і вони продовжували розпивати спиртне. Надалі потерпілий пішов додому, до кв. АДРЕСА_2 , де і виявив відсутність мобільного телефону марки «Samsung A30» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 із вставленою сім-картою «Київстар» номером мобільного телефону НОМЕР_2 та сім-картою Vodafone номером мобільного телефону НОМЕР_3 .
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, обвинувачений ОСОБА_3 відніс вищезазначене майно до ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що у м. Васильків Київської обл. по вул. Декабристів, 180-А, і отримав грошові кошти, якими розпорядився на власний розсуд і завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на суму 3585 гривень, що вбачається з висновку експерта № СЕ-19/111-20/54504-ТВ від 17.11.2020.
Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, що підписано прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява за участю захисника.
Із заяви обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна.
Також у вказаній заяві, що підписана в присутності захисника ОСОБА_5 , зазначено, що обвинувачений ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_4 не заперечив щодо розгляду даного кримінального провадження у спрощеному провадженні, про що наявна відповідна заява.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, згідний на розгляд обвинувального акту за його відсутності, а також те, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувачений та потерпілий не заперечують щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, у відповідності до ч. 2 ст. 382 КПК України суд розглядає обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.
Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше не судимий у силу ст. 89 КК України, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога і лікаря психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.
Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 доцільно призначити покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, а у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, які полягають у виконанні обвинуваченим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції. Суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.
Підстави для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, цивільний позов не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Розподіл процесуальних витрат суд вирішує в порядку ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 302, 369-371, 373- 374, 381-382, 394 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 490 (чотириста дев`яносто) гривень 35 копійок.
Після набрання вироком законної сили речовий доказ - коробку з-під мобільного телефону «Samsung A30» з товарним чеком, поміщену до спеціального пакету № INZ1015469, що переданий на зберігання до камери схову Васильківського ВП ГУНП в Київській області, повернути власнику ОСОБА_4 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області, окрім оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1