Справа № 758/3391/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м. Київ
Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
за участю :
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001134 від 19.12.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Коростишівського району Житомирської області, українця, громадянина України, неодруженого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, студента 4-го курсу Київського електромеханічного коледжу, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він 18.12.2020 приблизно о 18 год. 23 хв., керуючи технічно несправним автомобілем марки «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у третій (крайній лівій) смузі по проїзній частині проспекту В. Порика у м. Києві зі сторони проспекту Свободи в напрямку проспекту Правди, зі швидкістю 55,414 км/год ± 3,857 км/год, яка перевищувала максимально дозволену швидкість на даній ділянці дороги, наближався до нерегульованого пішохідного переходу.
В цей же час, водій ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись попереду, в попутному напрямку з автомобілем марки «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 , та розташовуючись в межах другої (середньої) смуги проїзної частини проспекту В. Порика, перед даним нерегульованим пішохідним переходом на якому перебували пішоходи, виконуючи вимоги пункту 18.1 Правил дорожнього руху України, застосував гальмування з метою надання дороги пішоходам ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , які перетинали проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, справа наліво відносно руху зазначених транспортних засобів.
Під час руху ОСОБА_8 допустив порушення вимог п. 1.5, підпункту «б» п. 2.3, п. 12.1, підпункту «б» п. 12.9, п. 18.4, підпункту «г» п. 31.4.5, дорожніх знаків 5.35.1 - 5.35.2, 1.32, 3.29 розділу 33 та дорожньої розмітки 1.14.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_8 виявились в тому, що він, маючи об`єктивну змогу при проведенні зовнішнього огляду автомобіля марки «CHEVROLET AVEO», р.н. НОМЕР_1 , виявити на колесах задньої вісі шини різних розмірів та різних моделей з різними малюнками протектора (стан яких забороняв експлуатацію транспортного засобу) та відмовитись від експлуатації технічного несправного автомобіля або забезпечити своїми односторонніми діями технічну справність транспортного засобу, проявив бездіяльність, зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, усвідомлюючи, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, розпочав керування технічно несправним автомобілем марки «CHEVROLET AVEO», р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись у третій (крайній лівій) смузі проїзної частини проспекту В. Порика в м. Києві, маючи об`єктивну змогу виявити попереду себе попереджувальний дорожній знак 1.32 «Пішохідний перехід», забороняючий дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 40 км/год» та виконати їх вимоги, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, продовжуючи рух зі швидкістю не менше ніж 51,557 км/год, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, які виразились в появі пішоходів на пішохідному переході, які наближалися до його смуги руху справа, а також зменшенні швидкості руху водієм автомобіля марки «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_2 , який своїми діями надавав перевагу в русі пішоходам, не зменшив швидкість керованого ним автомобіля і не зупинився, внаслідок чого навпроти будівлі 3-А по проспекту В. Порика в м. Києві на нерегульованому пішохідному переході скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_4 та ОСОБА_10 .
В результаті даної дорожньо-транспортної події пішоходи ОСОБА_4 та ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження.
Так, у ОСОБА_4 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма забій головного мозку з формуванням субдуральних геморагічних нашарувань над правою гемісферою мозку, підшкірний крововилив скроневої ділянки справа, підшкірна гематома правої виличної ділянки та навколо лівого ока, закрита травма таза перелом нижньої гілки сідничної кістки зліва зі зміщенням уламків, садна лівого ліктьового суглобу та поперекової ділянки ліворуч, які в сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
У ОСОБА_10 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита травма лівого стегна перелом лівої стегнової кістки в середній третині (зі зміщенням уламків), які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Порушення вимог п. 1.5, підпункту «б» п. 2.3, п. 12.1, підпункту «б» п. 12.9, п. 18.4, підпункту «г» п. 31.4.5, дорожніх знаків 5.35.1 - 5.35.2, 1.32, 3.29 розділу 33 та дорожньої розмітки 1.14.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_8 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідків.
Такі дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_7 подав клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілими. Вказав, що обвинувачений добровільно відшкодував моральну та матеріальну шкоду потерпілим, розмір якої попередньо погоджений між ними. На підтвердження вказаного факту до клопотання долучив договори про відшкодування шкоди від 17 березня 2021 року, укладені між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 і ОСОБА_4 відповідно, а також розписки від 17.03.2021 року про отримання потерпілими грошових коштів від обвинуваченого в рахунок відшкодування матеріальної та матеріальної шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні визнав усі зазначені в обвинувальному акті фактичні обставини, визнав вину та розкаявся. Вказав, що щиро шкодує про вчинене кримінальне правопорушення. Зазначив, що добровільно відшкодував шкоду потерпілим та примирився з ними. Крім цього, вказав, що йому роз`яснена підстава для звільнення від кримінальної відповідальності та його право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала щодо звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілими та закриття кримінального провадження з вказаної підстави.
Представник потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_4 , законний представник потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_6 просили суд задовольнити клопотання та звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України. Зокрема, вказали, що жодних претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не мають, заподіяна їм шкода відшкодована у погодженому ними розмірі.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані в розпорядження суду матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
У відповідності до ч. 4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно з вимогами ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», передбачене ст. 46 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, вчиненим з необережності, примирився з потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , при цьому, останні не мають до обвинуваченого ніяких претензій, шкода відшкодована їм у погодженому ними розмірі.
Крім того, суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, навчається на 4 курсі Київського електромеханічного коледжу, неодружений, малолітніх дітей на утриманні не має, примирився з потерпілими та відшкодував їм завдану шкоду, що безпосередньо підтверджено останніми у судовому засіданні та підтверджується письмовими документами, долученими до поданого клопотання.
Враховуючи наведене, оцінюючи визначені кримінальним законом правові підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності, наявність всіх обов`язкових елементів, перелічених у ст. 46 КК України, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення клопотання захисника та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.
Крім цього, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, арешт, накладений під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.01.2021 підлягає скасуванню.
Оскільки в даному випадку обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності, тому процесуальні витрати стягненню з обвинуваченого не підлягають. Враховуючи викладене, процесуальні витрати на залучення експерта слід компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.
Питання речовимх доказів необхідно вирішити відповідо до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.284-288, 369-372, 376 КПК України, ст. 46 КК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілими.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.286 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001134 від 19.12.2020 року закрити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.01.2021 на автомобіль «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: автомобіль марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно зберігальної розписки переданий ОСОБА_11 на зберігання, після набрання вироком законної сили залишити у власності належного володільця ОСОБА_11 .
Процесуальні витрати на залучення експертів віднести на рахунок держави.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Подільський районний суд м. Києва.
Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1