ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1741/21 Справа № 185/8132/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000063 за апеляційною скаргою прокурора Донецької обласної прокуратури, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2021 року, якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 110 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та повернути обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 на новий розгляд до суду першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.110 КК України містить всі відомості, наявність яких передбачено ст.291 КПК України, зокрема, викладені фактичні обставини інкримінованих злочинів та формулювання обвинувачення є конкретними, із зазначенням усіх складових елементів інкримінованих кримінальних правопорушень, та дають чітке й однозначне розуміння обвинувачення.
Зазначає, що ухвала суду не містить жодної вказівки на те, яку саме норму ст. 291 КПК України порушено, у зв`язку з чим обвинувальний акт не може бути призначено до розгляду.

Також, не відповідає вимогам КПК України твердження суду, що спеціальне досудове розслідування може здійснюватися лише стосовно підозрюваних, яких оголошено у міждержавний та/або міжнародний розшук.
Стверджує, що судом проігноровано положення п. 20-1 Розділу XI Перехідних положень КПК України (які діяли на момент отримання дозволу на проведення стосовно обвинуваченого спеціального досудового розслідування), а саме, що досудове розслідування за ч. 1 ст. 258-3 КК України може здійснюватися за відсутності підозрюваного, який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.
Окрім того, відповідно до ст. 5 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», вимога про оголошення у розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.
Зазначає, що судом також проігноровано вимоги абз. 8 п. 20-1 Розділу XI Перехідних положень КПК України, відповідно до яких кримінальні провадження, у яких здійснювалось спеціальне досудове розслідування і обвинувальні акти направлені до суду до спливу строку, передбаченого абз. 1 цього пункту, розглядаються з урахуванням правил спеціального судового провадження та особливостей, передбачених цим пунктом.
Звертає увагу на те, що 29.11.2019 року судом першої інстанції кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 було зупинено, обвинуваченого оголошено у розшук та надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із зазначенням того, що існує обгрунтоване обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 110 КК України.
Вказує на те, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проведено в порядку спеціального досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді від 05.09.2018 року.
Стверджує, що підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_8 знав або повинен був знати про розпочате проти нього кримінальне провадження, свідчать повістки про виклик підозрюваного, спрямовані як до отримання вищевказаної ухвали, так і після її отримання. При цьому повістки про виклик під час здійснення спеціального досудового розслідування надіслано відповідно до ст.297-5 КПК України.
Посилається на те, що в газеті «Урядовий кур`єр» опубліковано виклик ОСОБА_8 для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та отримання обвинувального акта і реєстру досудового розслідування. Стороні захисту надано доступ до матеріалів кримінального провадження. Оскільки ОСОБА_8 на виклики до слідчого не з`явився, копії обвинувального акта та реєстру, відповідно до вимог КПК України, вручено його захиснику.
Таким чином, жодних порушень, які б заважали або унеможливили реалізацію ОСОБА_8 своїх процесуальних прав та обов`язків органом досудового розслідування не допущено.
Також зазначає, що посилання захисника обвинуваченого на те, що він не мав спілкування та побачень з підзахисним, свідчить лише про невиконання захисником своїх обов`язків щодо надання правової допомоги клієнту, і в жодному разі не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2021 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 110 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що колегія суддів дійшла висновку про відсутність на момент проведення відносно обвинуваченого ОСОБА_8 спеціального досудового розслідування інформації про оголошення обвинуваченого у міждержавний або міжнародний розшук, а також про те, що останній знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження та його кримінальне переслідування. Належних та достовірних даних щодо оголошення ОСОБА_8 у міжнародний розшук сторона обвинувачення суду не надала.
Крім того, захисник обвинуваченого не зустрічався із ОСОБА_8 протягом досудового слідства та судового розгляду справи, не узгоджував з ним лінію захисту від обвинувачення, не вживав жодних заходів, направлених на захист обвинуваченого, не заявляв жодного клопотання під час досудового слідства, фактично не здійснював захист від обвинувачення за вчинення злочинів.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника, який заперечував щодо її задоволення, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч.1 ст.314 КПК України після отримання обвинувального акта суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.
За змістом ч.2 ст.314 КПК України підготовче судове засідання відбувається в тому числі, за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування).
Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.09.2018 року було надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_8 .
Згідно із ч.1 ст.297-5 КПК України повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.
З матеріалів провадження вбачається, що судом першої інстанції підготовче судове засідання щодо ОСОБА_8 було проведено без участі обвинуваченого, при цьому, як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_8 судом взагалі не повідомлявся про призначення цього підготовчого судового засідання, оскільки будь-які повідомлення, повістки, публікації в засобах масової інформації та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в матеріалах провадження відсутні.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у тому числі права обвинуваченого бути завчасно проінформованим про час і місце судового розгляду та брати участь у судовому провадженні, які перешкодили суду першої інстанції повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що допущені порушення відповідно до ст. 412 КПК України є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду прийняти законне та обґрунтоване судове рішення щодо ОСОБА_8 , що є підставою для скасування вироку суду першої інстанції на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України.
Окрім того, слід зазначити, що однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, однак з ухвали суду першої інстанції вбачається, що в ній не зазначено жодної підстави, яка б свідчила про невідповідність обвинувального акта щодо ОСОБА_8 вимогам ст.291 КПК України.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 415 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Донецької обласної прокуратури, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2021 року задовольнити.
Ухвалу Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2021 року щодо ОСОБА_8 скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4