Справа №345/1039/20
Провадження № 1-кс/345/427/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.06.2021 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , її представника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6, скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

02.04.2021 із зазначеною вище скаргою до слідчого судді звернулася ОСОБА_3 .

Скаргу мотивує тим, що 17.03.2021 старшим слідчим Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження за №0000046 від 12.01.2020.

Копію зазначеної постанови ОСОБА_3 отримала 24.03.2021.

Заявник вважає дану постанову необґрунтованою, протиправною, незаконною та такою, що не відповідає завданням кримінального провадження. Так, слідчим не було зібрано належних доказів, які б у безспірному порядку ствердили чи спростували факти, наведені у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, ОСОБА_3 просить слідчого суддю поновити їй термін для звернення до суду із скаргою; скасувати постанову старшого слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 17.03.2021 про закриття кримінального провадження №0000046 від 12.01.2021; зобов`язати слідчого провести досудове розслідування кримінального провадження належним чином із дотриманням закону.

У судовому засіданні ОСОБА_3 доводи своєї скарги підтримала, просила суд її задоволити.

Її представник адвокат ОСОБА_4 підтримав скаргу ОСОБА_3 . Просив суд звернути увагу на різницю доводів, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення та на посилання слідчого у постанові про закриття кримінального провадження.

Представник СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області у судове засідання не з`явився.

Дослідивши надані суду докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобовязані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

В рішенні ЄСПЛ «Яременко проти України» суд зазначив, що розслідування скарг має бути незалежним, безстороннім, і при цьому компетентні органи повинні діяти зі зразковою сумлінністю.

У п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38 Рішення ЄСПЛ у справі «Аnkel v. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Положеннями ст. 83 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Слідчим суддею встановлено, що 11.01.2020 через секретаріат Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області надайшла ухвала Калуського міськрайонного суду щодо внесення відомостей до ЄРДР за скаргою ОСОБА_3 з приводу службового підроблення, тобто внесення службовою особою (працівниками УСЗН Калуської міської ради та працівниками ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут») до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

За вказаним фактом 17.03.2020 відкрито кримінальне провадження №0000046 із попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 366 КК України.

17.03.2021 старшим слідчим Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження за №0000046 від 12.01.2020.

24.03.2021 ОСОБА_3 отримала постанову про закриття зазначеного вище провадження.

Відповідно до ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто потребує під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_3 вказує на ознаки злочинів, передбачених ст. ст. 366, 364 КК України. Однак, слідчим у постанові про закриття кримінального провадження надано оцінку тільки доводам по ст. 366 КК України.

З огляду на вищезазначене, слідчому необхідно виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі та в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке має бути належним чином мотивованим.

Враховуючи викладене, оскаржувана постанова не вмотивована, оскільки не перевірені обставини вчинення злочинів, не надано оцінки обставинам, які викладені в заяві ОСОБА_3 від 18.12.2019 та ухвалі суду від 10.01.2020.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого ОСОБА_5 підлягає скасуванню.

Також, варто зазначити, що за правилами ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1)скасування рішення слідчого чи прокурора;

2)зобов`язання припинити дію;

3)зобов`язання вчинити певну дію;

4)відмову у задоволенні скарги.

Водночас, нормами КПК України передбачений обов`язок слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. В даному випадку слідчий суддя не може задоволити скаргу в частині зобов`язання слідчого провести досудове розслідування кримінального провадження належним чином із дотриманням закону, оскільки такий його обов`язок визначений КПК України.

Щодо пропущеного процесуального строку на подання скарги, слідчий суддя зазначає наступне.

У відповідності до ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Оскільки скаржник дізнався, що кримінальне провадження, на підставі постанови слідчого було закрито, лише 24.03.2021, після ознайомлення із ксерокопією постанови, тому вважаю, що строк на оскарження пропущений з поважних причин та слід його поновити.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови старшого слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 17.03.2021 про закриття кримінального провадження №0000046 від 12.01.2020.

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задоволити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 17.03.2021 про закриття кримінального провадження №0000046 від 12.01.2020.

В частині задовлення решти скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде складено 02.07.2021.

Слідчий суддя