печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва, ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва, у кримінальному провадженні № 0000311 від 16.11.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:

Прокурор Печерської окружної прокуратури м. Києва звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000311 від 16.11.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України про накладення арешту на майно, що було вилучене в ході проведення обшуку 15 липня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошових коштів у сумі 102 200 доларів США; за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: грошових коштів у сумі 38300 доларів США та 10450 російських рублів; та за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: грошових коштів у сумі 56500 доларів США.
Обґрунтовуючи доводи клопотання прокурором зазначено, що у провадженні СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування № 0000311 від 16.11.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
З матеріалів клопотання вбачається, що у ході здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження досліджуються обставини заволодінчя чужим майном шляхом обману представниками інвестиційких проеків « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та «Qubittech/QubitLife». Відповідно до повідомлення ГУ «К» СБ України, встановлено, що групою осіб з числа громадян України та іноземних громадян, створено інвестиційні проекти «Xion.Cash» та «Qubiltech/QubitLife» протиправна діяльність яких пов'язана із впровадженням фінансових мехянізмів, направлених на привласнення шляхом обману коштів громадян України та іноземців під виглядом їх участі в інвестиційних проектах «Xion.Cash» та «Qubittecli/QubitLife» з подальшою легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом.
Також, відповідно до повідомлення ГУ «К» СБ України, особами, причетними до вчинення злочину є: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який використовує приміщення за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , приміщення 109 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає за адресою: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , який використовує приміщення за адресою: АДРЕСА_7 .
15.07.2021 на підставі ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, було проведено обшуки приміщень за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 . В ході обшуку виявлено та тимчасово вилучено готівкові кошти, які набуті кримінально протиправним шляхом, а саме:
- за адресою: АДРЕСА_1 суму грошових коштів у розмірі 102 200 доларів США;
- за адресою АДРЕСА_2 суму грошових коштів у розмірі 38300 доларів США та 10450 російських рублів;
- за адресою: АДРЕСА_3 суму грошових коштів у розмірі 56500 доларів США.
Вказані грошові кошти слідчим в порядку ст. 98 КПК України визнано речовими доказами.
На думку прокурора, оскільки грошові кошти, що були вилученні в ході проведення обшуків за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , визнані речовим доказом.
З метою забезпечення збереження речового доказу, а також забезпеченням відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та конфіскації майна, вказані грошові кошти підлягають арешту.
В судове засідання прокурор не з`явився.
Представник володільців майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі та подав письмові заперечення проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи його не обгрунтованим та відсутніми підстави визначені ч. 2 ст. 170 КПК України для накладення арешту на грошові кошти, що були вилученні в ході проведення обшуку. Вилучені під час обшуку кошти набуті в законний спосіб, не мають жодного відношення до кримінального провадження, не входять до переліку, щодо якого ухвалою слідчого судді прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення тобто є тимчасово вилученим майном та підлягають поверненню власнику за відсутності правових піцстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. Дослідивши матеріали справи, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження та заперечення власників майна, вважаю, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування № 0000311 від 16.11.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
З матеріалів клопотання вбачається, що у ході здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження досліджуються обставини заволодінчя чужим майном шляхом обману представниками інвестиційких проеків « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та «Qubittech/QubitLife».
Відповідно до повідомлення ГУ «К» СБ України, встановлено, що групою осіб з числа громадян України та іноземних громадян, створено інвестиційні проекти «Xion.Cash» та «Qubiltech/QubitLife» протиправна діяльність яких пов'язана із впровадженням фінансових мехянізмів, направлених на привласнення шляхом обману коштів громадян України та іноземців під виглядом їх участі в інвестиційних проектах «Xion.Cash» та «Qubittecli/QubitLife» з подальшою легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом.
Також, відповідно до повідомлення ГУ «К» СБ України, особами, причетними до вчинення злочину є: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який використовує приміщення за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , приміщення 109 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає за адресою: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , який використовує приміщення за адресою: АДРЕСА_7 .
15.07.2021 на підставі ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, було проведено обшуки приміщень за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 . В ході обшуку виявлено та тимчасово вилучено готівкові кошти, які набуті кримінально протиправним шляхом, а саме:
- за адресою: АДРЕСА_1 суму грошових коштів у розмірі 102 200 доларів США;
- за адресою АДРЕСА_2 суму грошових коштів у розмірі 38300 доларів США та 10450 російських рублів;
- за адресою: АДРЕСА_3 суму грошових коштів у розмірі 56500 доларів США.
Обґрунтовуючи підстави для накладення арешту прокурор вказує, що вилученні грошові кошти є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а необхідність накладення виникла для забезпечення збереження речового доказу, а також забезпеченням відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та можливої конфіскації майна.
Так, згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено_необхідність арешту майна.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94,132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, доводи клопотання прокурора та додані до нього матеріали не містять достатніх відомостей, які б у відповідності до ст. 170 КПК України давали підстави для накладення арешту на грошові кошти, що були вилученні в ході проведення обшуків за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .
Співставляючи зміст ухвали слідчого судді про обшук та протокол обшуку, вбачається, що дозволу на вилучення грошових коштів не надавалось, а вилучені грошові кошти не наділені тими ознаками на вилучення яких прямо вказано в ухвалі суду.
Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документа, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу вважаються тимчасово вилученим майном.
Отже встановлено, що вилученні під час обшуку грошові кошти набули статусу тимчасово вилученого майна.
Однією з правових підстав для накладення арешту прокурором вказується збереження речевого доказу, оскільки вилученні грошові кошти постановою слідчого визнанні речовими доказами.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об'єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші віцомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об'єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Проте, в доданих до клопотання прокурора матеріалах відсутні будь-які дані, які б вказували, що вилучені грошові кошти набуті кримінально протиправним шляхом, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як
докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Натомість стороною захисту надано до суду відповідні документи щодо підтвердження законності походження тимчасово вилученого майна, а саме грошових коштів, що були вилученні в ході проведення обшуків за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .
Виходячи з положень Кримінального процесуального кодексу України, арешт може бути накладений лише на гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом тобто ті які містять ознаки встановлені ст. 98 КПК України, а тому без доведеності незаконності походження тимчасово вилученого майна, яке відповідає критеріям даної норми закону, слідчий суддя позбавлений можливості накласти на нього арешт із цією метою.
Щодо іншої правової підстави для накладення арешту на грошові кошти на яку посилається прокурор як можливої конфіскації майна слід зазначити наступне.
Як вбачається з матеріалів клопотання, у кримінальному провадженні № 0000311 від 16.11.2020 жодній особі не повідомлено про підозру в той час на момент розгляду клопотання про арешту майна, власник майна не набув жодного процесуального статусу, що в даному випадку спростовує доводи прокурора на наявність правової підстави для накладення арешту на грошові кошти на яку посилається прокурор як можливої конфіскації майна, а навпаки суттєво обмежує непорушне право власника на мирне володіння своїм майном, закріплене Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Крім того, під час розгляду клопотання встановлено, що досудовим розслідуванням на даній стадії не надано доказів причетності власників майна до вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення якого застосовуються на території України поряд з національним законодавством, для того, щоб втручання в право власності вважалось допустимим, воно повинно слугувати не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна дотримуватись розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатись між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. Зазначене твердження міститься у Рішенні «АГОСІ» проти Сполученого Королівства» від 24.10.1986 року.
Отже сукупність вказаних вище обставин свідчить про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає законних підстав для арешту на грошові кошти, що були вилученні в ході проведення обшуків 15.07.2021 за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , тому клопотання прокурора задоволенню не підлягає.
Крім того, відповідно до статті 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173,309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва, у кримінальному провадженні № 0000311 від 16.11.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про арешт майна - відмовити.
Зобов`язати уповноважену особу у кримінальному провадженні № 0000311 від 16.11.2020: повернути ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 102 200 доларів США, що були вилучені в ході проведення обшуку 15.07.2021 за адресою: АДРЕСА_1 ; повернути ОСОБА_6 та ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 56500 доларів США, що були вилучені в ході проведення обшуку 15.07.2021 за адресою: АДРЕСА_3 ; повернути ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 38300 доларів США та 10450 російських рублів, що були вилучені в ході проведення обшуку 15.07.2021 за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1