Єдиний унікальний № 946/3299/21
Провадження № 1-кп/946/478/21
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

06 травня 2021 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у місті Ізмаїл Одеської області у відкритому підготовчому судовому засіданні питання про продовження застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Совєтський Совєтського району Республіки Крим, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 135 Кримінального кодексу України (далі КК),

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Ізмаїл Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 135 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5 ,

сторона захисту: обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисниці ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

інші учасники судового провадження: потерпілий ОСОБА_8 .
Потерпілий ОСОБА_8 у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення. Проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілого не відобразиться на повноті вирішення питань у ньому, у зв`язку з чим, відповідно до ст.325 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд дійшов висновку про можливість його проведення без його участі.

Суть питання, що вирішується
1.Прокурор ОСОБА_5 подав клопотання про застосування запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на 60 діб, строк дії яких спливає 11.05.2021 р., посилаючись на ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме можливість обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Встановлені судом обставини
2.Обвинувачений ОСОБА_4 послався на розсуд суду, а його захисниця ОСОБА_7 заперечила проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно нього, просила застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною йому залишати житло цілодобово. При цьому захисниця ОСОБА_7 послалися на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вже тривалий час, а саме вже чотири місяці, перебуває під вартою, цей запобіжний захід є актуальним на початку досудового розслідування, а зі спливем певного часу втрачається необхідність його застосування. Крім того, за час досудового розслідування були допитані усі учасники кримінального провадження, а тому немає можливості впливати на них з боку обвинуваченого. Наявність ризику ухилитися від суду прокурор не довів, він ґрунтується лише на його оціночних судженнях. Крім того, прокурор також не довів, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 .

3.Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисниця ОСОБА_6 також заперечили проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово. При цьому захисниця ОСОБА_6 послалися на те, що обвинувачений ОСОБА_3 не залишив місце події, хоча мав таку можливість, та перебував там до моменту його затримання, що свідчить про відсутність ризику його ухилення від суду. ОСОБА_3 має постійне місце проживання, тривалий час проживає з жінкою без реєстрації шлюбу, а саме 13 років, що свідчить про наявність у нього соціальних зв`язків. Ризик впливу на свідків та потерпілого, на думку захисниці ОСОБА_6 , можна усунути іншим чином, а саме шляхом заборони обвинуваченому спілкуватися з цими особами. Що стосується ризику можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, то це нічим не підтрведжене припущення прокурора.

4.Ухвалами слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.02.2021 р. відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були застосовані запобіжні заходи у виді тримання під вартою, строк яких був продовжений у встановленому законом порідку до 11 травня 2021 року. При цьому слідчим суддею була встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК, а саме ризиків того, що обвинувачувані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 можуть переховатися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого і свідків.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
5.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлені прокурором клопотання, дійшов висновку про їх задоволення з огляду на таке.
6.За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК, якою суд керується в силу положень ч. 3 ст. 315 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
7.Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
8.При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
9.Тому при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачуються, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років; вік та стан здоров`я обвинуваченого (52 роки, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, у тому числі те, що він хоча і проживає з жінкою, але без реєстрації шлюбу, не має утриманців, не має постійного місця роботи. У зв`язку з викладеним, на думку суду, з метою ухилення від покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 , у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, то він може ухилитися від суду. Тобто в даному випадку, на думку суду, прокурором доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК.

10.Крім того, враховуючи, що судовий розгляд у цьому кримінальному проваджені ще не розпочатий, у зв`язку з чим судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст. 23 КПК, не допитані обвинувачені, потерпілий, свідки, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, з урахуванням вказаних положень національного кримінального процесуального законодавства, факт допиту обвинувачених, потерпілого та свідків під час досудового розслідування не може бути підставою для висновку, що на стадії судового провадження цей ризик не може бути актуальним. Більше того, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 , останній, перебуваючи на свободі, може застосувати спроби незаконно вплинути на потерпілого, свідків та іншого обвинуваченого шляхом умовлянь та погроз з метою схилити їх до зміни своїх показань під час судового розгляду. Тому суд також погоджується з тим, що продовжує існувати і ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК.

11.Також, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачуються, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років; вік та стан здоров`я обвинуваченого (50 років, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, у тому числі те, що хоча він і проживає з жінкою, але без реєстрації шлюбу, він не має утриманців, не має й постійного місця роботи. У зв`язку з викладеним, на думку суду, з метою ухилення від покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, то він може ухилитися від суду. Тобто в даному випадку, на думку суду, прокурором доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК.

12.Також з урахуванням того, що судовий розгляд у цьому кримінальному проваджені ще не розпочатий, у зв`язку з чим судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст. 23 КПК, не допитані обвинувачені, потерпілий, свідки, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, з урахуванням вказаних положень національного кримінального процесуального законодавства, факт допиту обвинувачених, потерпілого та свідків під час досудового розслідування не може бути підставою для висновку, що на стадії судового провадження цей ризик не може бути актуальним. Більше того, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 , останній, перебуваючи на свободі, може застосувати спроби незаконно вплинути на потерпілого, свідків та іншого обвинуваченого шляхом умовлянь та погроз з метою схилити їх до змін своїх показань під час судового розгляду. Тому суд також погоджується з тим, що продовжує існувати і ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст.177 КПК.

13.Разом з цим, прокурором не доведено з`явлення ного ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризику того, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 можуть вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, прокурор, зазначаючи про наявність цього ризику взагалі жодним чином не наводить обґрунтування на його підтвердження. Що стосується посилання прокурора на обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , способу їх вчинення, то вони є предметом судового розгляду і підлягають доведенню прокурором під час нього, і не можуть бути враховані судом під час вирішення питання про продовження застосування запобіжного заходу. Крім того, прокурором не доведено і зв`язку між тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення та можливістю вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення, навпаки, те, що обвинувачені не мають судимостей, повністю спростовує можливість наявності цього зв`язку. У зв`язку з викладеним, на думку суду, виникнення розглядуваного ризику прокурором на доведено, а його посилання ґрунтуються на припущеннях, у зв`язку з чим суд відкидає їх.

14.Таким чином, з урахуванням викладених обставин та осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий, а також не проведене і підготовче судове засідання, у зв`язку з чим не вирішене і питання про коло осіб, які підлягають виклику для допиту під час судового розгляду, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотаннях, дають достатні підстави вважати, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, до 05 липня 2021 року.

15.Також в силу п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК, враховуючи вищенаведені обставини та те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, суд вважає недоцільним визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, ч. 3 ст. 315, 370 372 КПК, суд

постановив:
1.Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.

2.Продовжити застосування відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинувачуваних у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 135 КК, запобіжних заходів у виді тримання під вартою на стадії судового провадження на строк до 05 липня 2021 року, кожному.

3.Строк дії наявної ухвали про застосування запобіжних заходів у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 закінчується 05 липня 2021 року.

4.Копію наявної ухвали вручити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також направити для виконання до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

5.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які тримаються під вартою, в той же строк з моменту вручення їм копії ухвали.

6.Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1