Провадження №1-кс/554/1342/2021

УХВАЛА
Іменем України

25 лютого 2021 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , його представника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у задоволенні клопотання, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову про відмову у задоволенні клопотання, в порядку ст.303 КПК України, в якій просить скасувати постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 06.11.2020 року у кримінальному провадженні №0001358 від 08.07.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364,ч.ч.1,2,3 ст.365, ч.ч.1,2 ст.366, ч.2 ст.372, ч.ч.1,2 ст.374, ч.ч.1,2 ст.384, ч.2 ст.373 КК України.
В обґрунтування вимог заявник вказав, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м.Полтаві, проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0001358 від 08.07.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364,ч.ч.1,2,3 ст.365, ч.ч.1,2 ст.366, ч.2 ст.372, ч.ч.1,2 ст.374, ч.ч.1,2 ст.384, ч.2 ст.373 КК України.
В листопаді 2020 року ОСОБА_3 дізнався, що кримінальне провадження №0001008 від 13.07.2020 року об`єднано в одне кримінальне провадження №0001358.
З постановою заявник не погоджується, вважає її такою, що підлягає скасуванню. Так зазначає, що права та обов`язки потерпілого виникли у заявника з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР 08.07.2015 року. Тому, відмовляючи у задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій на підставі того, що він є заявником та відповідно до ст.220 КПК України не наділений правами, спростовує ст.55 КПК України.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив вимоги задовольнити повністю. Вказав, що він вважає себе потерпілим, бо про це зазначено в ухвалі слідчого судді, якою скасована постанова про відмову у визнанні його потерпілим. Тому, слідчий безпідставно відмовив постановою у задоволенні його клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій.
Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримала, просила вимоги задовольнити. Вказала, що заявник автоматично має статус потерпілого, тому постанова необґрунтована.
Слідчий, прокурор до суду повторно не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Суд, дослідивши документи та оцінивши докази за скаргою, приходить до наступного.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Судом встановлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0001358 від 08.07.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364,ч.ч.1,2,3 ст.365, ч.ч.1,2 ст.366, ч.2 ст.372, ч.ч.1,2 ст.374, ч.ч.1,2 ст.384, ч.2 ст.373 КК України.
Згідно скарги, 16.11.2020 року ОСОБА_3 отримав постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 06.11.2020 року, згідно якої йому відмовлено у задоволенні клопотання від 09.09.2020 року про проведення процесуальних дій.
Постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 06.11.2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001358 від 08.07.2015 року (а.с.3 постанова).
Зокрема, згідно постанови прокурора, у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 не набув процесуального статусу особи, яка відповідно до ст.220 КПК України наділена правом заявлення клопотань про виконання процесуальних дій під час досудового розслідування.
Відповідно до ст. 223 КПК України слідчі(розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Відповідно до ст.93 ч.3 КПК України ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку ,передбаченому ст. 220 цього Кодексу.
Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав або відмовити, про що виноситься вмотивована постанова.
Таким чином, прокурором ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.220 КПК України, вирішено клопотання ОСОБА_3 , прийнята постанова від 06.11.2020 року містить обґрунтування відмови у задоволенні вимог заявника.
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Із змісту абз. 2 п. 12 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» від 09.11.2012 року № 1640/0/4-12 вбачається, що, якщо підстави для задоволення скарги відсутні, слідчий суддя постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги, яка не підлягає оскарженню.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Суд вважає, що обґрунтовуючи відмову у задоволенні клопотання, прокурором було переконливо доведено відсутність необхідності в задоволенні клопотання ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні.
Суд приходить до висновку, що аналіз викладених обставин справи і діючого законодавства свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.
Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 06.11.2020 року у кримінальному провадженні №0001358 від 08.07.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364,ч.ч.1,2,3 ст.365, ч.ч.1,2 ст.366, ч.2 ст.372, ч.ч.1,2 ст.374, ч.ч.1,2 ст.384, ч.2 ст.373 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1