ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/737/21 Справа № 203/694/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянка України, яка здійснює адвокатську діяльність згідно зі свідоцтвом № НОМЕР_1 виданим Дніпропетровської КДКА 20.02.2012 року, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28, ч.4 ст.358, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.3 ст.365-2, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України та яка знаходиться в міжнародному розшуку,-

ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявлене в рамках кримінального провадження №0000891.
Обрано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У разі затримання ОСОБА_8 зобов`язано орган досудового розслідування, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки до місця кримінального провадження, доставити останню до слідчого судді для участі у розгляді питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Мотивуючи своє рішення суд першої інстанції врахував, що з урахуванням наявності ризиків вчинення підозрюваною ОСОБА_8 дій, передбачених п.п.1,3-5 ч.1 ст.177 КПК України та в зв`язку з її перебуванням за межами України та оголошенням в міжнародний розшук відповідною постановою прокурора від 08.04.2021 року, з метою внесення до обліків Генерального секретаріату Інтерполу запитів про тимчасовий арешт підозрюваної та подальшої екстрадиції, тому слідчий суддя вважав можливим задовольнити клопотання прокурора та обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційні скарзі адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати.
Вважає, що вказана ухвала є незаконною, необгрунтованою, постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та невідповідностю висновків суду фактичним обставинам справи.
Вказує, що судом при розгляді клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, не було доведено вказаних в клопотанні прокурора ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: не має підтвердження того, що ОСОБА_8 ухиляється від явки та переховується від правоохоронних органів; впливає на хід досудового розслідування, ігнорує вимоги суду, прокурора та слідчих; не має документально закріплених доказів, що ОСОБА_8 може впливати на свідків, потерпілих по справі, а також знищувати, сховати або спотворити речі та документи, що свідчать про її протиправну діяльність.
На думку адвоката, доводи прокурора наведені в клопотанні не відповідають дійсності, остільки ОСОБА_8 відповідно до вимог чинного законодавства, не має процесуального статусу підозрюваної, не було вручено повідомлення про підозру.
Вважає, що слідчий суддя грубо порушив конституційні права ОСОБА_8 , та не було прийнято до уваги, що остання виїхала до Туреччини 13.10.2019 року на лікування та залишилась, вказане не має ніякого відношення до переховування від органів досудового та судового слідства.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
В апеляційному суді адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , підтримав вимоги апеляційної вимоги, та просив її задовольнити.
Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення слідчого судді залишити без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів провадження, в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження №0000015, в рамках якого 15.10.2019 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358, ч.4 ст.190, ч.2 ст.28, ч.1 ст.162, ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України.
Постановою прокурора від 01.11.2019 року з вказаного кримінального провадження матеріали відносно ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень було виділено в окреме кримінальне провадження №0000891.
Окрім того, в рамках кримінального провадження №0000015 ОСОБА_8 27.08.2020 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28, ч.4 ст.358, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.3 ст.365-2, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України.
10.09.2020 року з кримінального провадження №0000015 виділено в окреме провадження за №0000685 матеріали відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28, ч.4 ст.358, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.3 ст.365-2, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України.
Постановою від 06.04.2021 року матеріали кримінальних проваджень №0000891 та №0000685 було об`єднано в одне провадження під №0000891.
Відповідно до зазначеної вище постанови про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 06.04.2020 року та постанови про створення слідчої групи від 06.04.2021 року проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000891 доручено відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області.
Місцем розташування останнього є вул.Князя Володимира Великого,40, що територіально відноситься до Центрального (колишнього Кіровського) району м.Дніпро.
На переконання колегії суддів, доводи в апеляційній скарзі адвоката про недотримання прокурором вимог ч.ч.1,2 ст.132 КПК України, а саме порушення правил підсудності, є безпідставними, остільки подане прокурором клопотання до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська саме за місцем розташування органу досудового розслідування.
Відповідно до ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. ст.177, 193 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні прокурора, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваної виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Судом першої інстанції вірно враховано, що інкриміноване кримінальне правопорушення підтверджується наявними матеріалами кримінального провадження, а саме: заявою потерпілих, протоколами допиту потерпілих та їх представників; протоколами допиту свідків; висновками судових почеркознавчих та оціночно-будівельних експертиз; протоколами обшуку та огляду інформації, що в достатній мірі свідчать про факт вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч ч.4 ст.190, ч.3 ст.28, ч.4 ст.358, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.3 ст.365-2, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України та обгрунтованої підозри у їх вчиненні ОСОБА_8 .
Що стосується доводів адвоката ОСОБА_7 щодо необґрунтованості підозри та порушення встановленого КПК України повідомлення про підозру, колегія суддів вважає, що слідчим суддею вірно враховано, що в зв`язку із ухиленням ОСОБА_8 від явки до слідчого та виїздом за межі України, повідомлення про підозру від 15.10.2019 року та 27.08.2020 року вручались їй у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, як того вимагає ч.1 ст.278 вказаного Кодексу.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що повідомлення про підозру у передбаченому КПК України порядку не скасовані, а відповідні скарги захисників ОСОБА_8 в порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК України, як вбачається з наданих матеріалів провадження ухвалами слідчих суддів Кіровського районного суду м.Дніпропетровська було залишено без задоволення (справи №203/3090/20, №203/2874/20).
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.281 КПК України якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.
Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Обов`язковою умовою здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначена вимога міститься у ч.2 ст.58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатися завірена копія постанови про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.
З матеріалів провадження вбачається, що постановою прокурора від 08.04.2021 року ОСОБА_8 оголошена в міжнародний розшук, остільки вона за місцем реєстрації не проживає, повістки про виклик не отримує та до слідчого за викликами не з`являється, та відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби встановлено, що ОСОБА_8 13.10.2019 року рейсом «Харків-Стамбул» вилетіла до Туреччини та до теперішнього часу в Україну не поверталась.
Перевіривши наявні матеріали колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що на теперішній час в провадженні Шевченківського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом, відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.28, ч.2 ст.375, ч.4 ст.190, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.ч.2,3 ст.28, ч.4 ст.358, ч.ч.3,4 ст.358 КК України, в рамках якого останню було оголошено в розшук, у зв`язку із ухиленням від явки до суду.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції вірно врахував процесуальну поведінку ОСОБА_8 , її переховування від органів досудового розслідування; тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваний в разі визнання її винною у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, окремі з яких відносяться до категорії особливо тяжких; багатоепізодність вчинених кримінальних правопорушень. ОСОБА_8 обізнана про наявність кримінального провадження та висунуту їй підозру, остільки від свого імені зверталась до суду з клопотанням про скасування висунутої підозри, та є обізнаною про обставини кримінального провадження та про особу свідків, деяких з яких вона знає особисто, підозрювана може впливати на останніх, знищити, сховати або спотворити речі та документи, що свідчать про її протиправну діяльність, перешкоджаючи таким чином проведенню об`єктивного та всестороннього досудового розслідування.
Слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК, які є реальними.
Окрім того, колегія суддів вважає, що слідчий суддя вірно врахував, що ОСОБА_8 не заміжня, утриманців не має, за місцем реєстрації та здійснення адвокатської діяльності тривалий час відсутня, має паспорт для виїзду за кордон. В період з березня по вересень 2019 року п`ять разів виїжджала за кордон, а 13.10.2019 року вилетіла до Туреччини та до теперішнього часу не повернулась.
Відповідно до ч. 6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону судом були дотримані у повному обсязі.
Стосовно доводів адвоката про невинуватість підозрюваної то колегія суддів зазначає, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема те, що у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім викладеного вище, колегія суддів зазначає, що п.1 ч.2 ст.575 КПК України врегульовано порядок підготовки документів та направлення запитів для видачі осіб, які вчинили кримінальні правопорушення (екстрадиція), встановлено, що до відповідного клопотання про видачу має бути долучена засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності
Порушень вимог чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді або її зміни, не встановлено.

Отже, ухвала слідчого судді є законною, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 303,404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_8 , яка знаходиться в міжнародному розшуку, та відносно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
______________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4