Номер провадження: 11-сс/813/8/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.06.2020, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.06.2020 відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 в порядку, передбаченому
ст. 303 КПК України.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_5 звернувся зі скаргою до слідчого судді, яка відповідно до вимог ст. 303 КПК України не підлягає розгляду слідчим суддею.
Зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка їх подала.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою його скаргу від 04.06.2020 задовольнити та зобов`язати начальника ГУНП в Одеській області внести відповідні відомості за його зверненням від 23.09.2019 до ЄРДР, виконати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.02.2020 (справа №947/2948/20) та визнати протиправною бездіяльність щодо невиконання своїх зобов`язань слідчим управлінням ГУНП в Одеській області щодо покладення обов`язків (корегування) на начальника Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі та зобов`язати відповідну особу виконати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.02.2020 (справа №947/2948/20).

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий суддя при розгляді скарги помилково прийшов до висновку в мотивувальній частині оскарженого рішення, що відповідно до вимог ст. 303 КПК України скаржник не має права звертатися до суду зі скаргами, крім наявних по виключному переліку підстав.

Помилковість твердження слідчого судді, на думку апелянта, складається в тому, що його звернення пред`явлено щодо внесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення без дотримання вимог ст. 214 КПК України та щодо невиконання належним чином ряду ухвал суду, які стосуються внесення відповідних відомостей до ЄРДР відповідальними особами, не за період досудового розслідування, а до його початку.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Учасники апеляційного провадження в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.

Прокурор про причину неявки не повідомив, жодних заяв про відкладення судового засідання не надав.

Апелянт в апеляційній скарзі просив провести судовий розгляд за його відсутності.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності учасників апеляційного розгляду та відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювати технічну фіксацію судового провадження.

Дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в мажах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України , кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст. 55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Тому главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадій досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

При цьому, стаття 303 КПК України наводить вичерпний перелік випадків оскарження процесуальних рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 звернувся до Київського районного суду м. Одеси зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність щодо невиконання своїх зобов`язань слідчим управлінням ГУНП в Одеській області щодо покладених обов`язків (корегування ) на начальника Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі та з вимогою зобов`язати відповідну особу виконати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.02.2020 (справа №947/2948/20).

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеса ухвалою від 05.06.2020 відмовив у відкритті провадження за вищевказаною скаргою ОСОБА_5 . Не погодившись з прийнятим рішення слідчого судді ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу та суддя Одеського апеляційного суду ухвалою від 18.06.2020 повернув апеляційну скаргу ОСОБА_5 на вищезазначену ухвалу слідчого судді у зв`язку з тим, що апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. ОСОБА_5 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на прийняте апеляційним судом рішення та постановою Верховного Суду від 17.12.2020 касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, оскаржену ухвалу Одеського апеляційного суду скасовано та призначено новий розгляд апеляційної скарги у суді апеляційної інстанції.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Приймаючи до уваги наведене, апеляцій суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про відмову ОСОБА_5 у відкритті провадження за його скаргою, оскільки ч. 1 ст. 5 КПК України визначено, що процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення, та, виходячи зі змісту ст. 303 КПК України, яка містить вичерпний перелік випадків оскарження процесуальних рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування, а також вимоги ч. 4 ст. 304 КПК України, яка визначає підстави відмови у відкритті слідчим суддею, судом провадження за поданою скаргою на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Висновки апеляційного суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді є законною, вмотивованою, обґрунтованою, порушень норм КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено, в зв`язку з чим, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 303 - 309, 376, 370-371, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.06.2020, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 в порядку, передбаченому
ст. 303 КПК України, залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4