Справа № 136/871/21
провадження №1-кс/136/206/21
УХВАЛА
іменем України

"08" червня 2021 р. м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000347 від 29.09.2020, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівка, Вінницького р-ну, Вінницької обл., жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Берестівка, Вінницького р-ну, Вінницької обл., житель АДРЕСА_2 , громадянин України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

з боку захисту

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
До початку підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні прокурор подала до суду клопотання про застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби строком на 60 діб.

Клопотання мотивоване тим, що раніше прокурором було подано клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 в певний період доби, утім дію попередньої ухвали вичерпано, тому після подання клопотання наявні підстави для внесення нового клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у виді домашнього арешту в певний період доби, яке мотивоване тим, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином. Прокурор вважає, що ризики, які були підставами для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу раніше, передбачені п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України наразі продовжують існувати. ОСОБА_4 раніше притягуваний до кримінальної відповідальності, тому існує ризик продовження злочинної діяльності. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, не має міцних соціальних зв`язків та майна, які б були стримуючими факторами, отож може вчинити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із погрозою над потерпілим (ч.2 ст.190 КК України), що перебуває на розгляді іншого судді цього суду, отож може незаконно впливати на потерпілого. Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у незаконному заволодінні грішми потерпілого, тобто у злочині вчиненому з корисливих мотивів, то може здійснити спроби переховування власного майна, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурор вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим належної процесуальної поведінки.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просили в задоволенні клопотання відмовити, вказуючи на його необґрунтованість та не доведеність обставин передбачених ч.1 ст.194 КПК України, відсутність будь яких доказів на підтвердження обставин наведених у клопотанні, не оспорюючи обґрунтованості підозри, вказуючи, що наразі вона пред`явлена.

Потерпілий при вирішенні клопотання про обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу поклався на позицію прокурора.

Інші учасники судового провадження не висловлювали жодних заперечень щодо клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, в рамках якого подане клопотання, вважає, що матеріали кримінального провадження, з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини даного кримінального провадження, а також відсутність жодних заперечень зі сторони захисту щодо висунутої підозри ОСОБА_4 доводять підтвердження розумної підозри, що свідчать про об`єктивний зв`язок обвинуваченого із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
В обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 прокурор посилається на наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені п.. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби на стадії досудового розслідування не зменшились та продовжують існувати.
Так, на підтвердження того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду прокурор вказує на те, що останній був раніше неодноразово судимий у 2001 році, а останній раз - 26.02.2015 Оратівським районним судом за ч.3 ст.185 КК України на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. На даний час на розгляді суду перебуває ще інші два кримінальні провадження.
У той же час, суд враховує, що в силу приписів ст.89 КК України, ОСОБА_4 вважається раніше не судимий, а за наслідками розгляду кримінальних проваджень, що перебувають на розгляді суду обвинувальних вироків не ухвалено, отож правові норми презумпції невинуватості за відсутності вироку суду, який набрав законної сили, а також наявність не розглянутого по суті кримінального провадження не породжують правових наслідків для юридичної оцінки наступних чи попередніх діянь особи, у вчиненні яких вона обвинувачується, а є лише версією органів досудового розслідування, яку вони мають доводити на підставі обов`язку доказування.

Також суд вважає не доведеним ризик, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого чи свідків, іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки не надано жодних доказів на вчинення протиправних дій обвинуваченим у період дії застосування попереднього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби в рамках даного кримінального провадження, а також з моменту закінчення дії запобіжного заходу (майже п`ять місяців) і до розгляд даного клопотання в судовому засіданні. Наявність на розгляді суду іншого кримінального провадження у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, яке вчинене із застосуванням погрози до потерпілого може бути підставою для застосування запобіжного заходу в рамках того кримінального провадження.
Суд, вважає не доведеними ризики, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, так як такі ризики не мають обґрунтування і є лише припущенням, що не може бути достатнім для застосування запобіжного заходу.

Доводи прокурора про те, що тяжкість вчиненого кримінального правопорушення буде ймовірно спонукати ОСОБА_4 до спроб вчинити дії визначені ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає недоведеними жодними доказами.

При цьому, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризиків такі обставини мають значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами, які прокурором в даному випадку не доведено.
Суд враховує, що ОСОБА_4 є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, одружений, має доньку 2003 року народження, проживає із сім`єю та батьками старечого віку по 90 років ОСОБА_9 , 1930 року народження та ОСОБА_10 , 1932 року народження, має постійне місце проживання, що підтверджено відповідними доказами наданими захисником ОСОБА_8 .
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що батьки старечого віку, тому потребують постійного стороннього догляду, отримуваний дохід досить мізерний, тому він доглядає їх та надає матеріальну допомогу.
Згідно довідки виданої КНП «Липовецький міський центр первинної медико санітарної допомоги» від 28.05.2021 ОСОБА_4 встановлено діагноз цукровий діабет, гіпертонічна хвороба ІІІ ступеню, потребує постійного медикаментозного лікування.
Надані захисником докази спростовують доводи прокурора наведені в клопотанні щодо відсутності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, проживання у житлі яке йому не належить.
Оцінюючи репутацію обвинуваченого ОСОБА_4 , на що вказав прокурор у клопотанні, суд враховує, що стороною обвинувачення не було надано матеріалів (характеристик, тощо), які б дозволяли об`єктивно оцінити особу обвинуваченого.
Суд враховує, що прокурором не надано до клопотання жодних матеріалів, якими він обґрунтовує доводи клопотання, їх не було надано і в судовому засіданні, а до обвинувального акту долучено лише документи визначені ст.291 КПК України.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК, тому в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.
Відповідно до вимог ч.3 ст.194 КПК України, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, зокрема наявність обґрунтованої підозри але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті щодо наявності ризиків та застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, суд має право зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом.
З огляду на викладене, суд вважає, що прокурором не доведено можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , тому суд вважає за необхідне зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу.
Керуючись ст.131, 176, 177 178, 181, 193, 194, 331, 376 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту в певний період доби, - відмовити.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Берестівка, Вінницького р-ну, Вінницької обл., житель АДРЕСА_2 , - прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, органу досудового розслідування в провадженні яких буде знаходитись дане кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000347 від 29.09.2020.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено та оголошено 11.06.2021 о 15:30 годині.

Суддя ОСОБА_1