Справа № 581/422/21
Провадження № 1-кп/581/30/21
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2021 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

в присутності прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000355 від 1 липня 2021 року з угодою про примирення між потерпілою та обвинуваченим від 13 липня 2021 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Пристайлове Лебединського району Сумської області, мешкає в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, раніше судимого:

вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 13 вересня 2019 року за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці;

вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 15 листопада 2019 року за ст. 126-1 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць, звільненого 27 березня 2020 року,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені: ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка); ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У середині травня 2021 року ОСОБА_5 перебував у своєї знайомої ОСОБА_6 , мешканки АДРЕСА_2 . Перебуваючи у приміщенні літньої кухні за вказаною адресою останній на столі помітив мікрохвильову піч марки «Supra» моделі MWS-1735, в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на крадіжку мікрохвильової печі. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю уваги господарки ОСОБА_6 підійшов до столу, де знаходилась мікрохвильова піч та взяв її до рук. Після цього ОСОБА_5 через вхідні двері вийшов з літньої кухні, та у подальшому з мікрохвильовою піччю залишив територію подвір`я, тим самим викрав мікрохвильову піч марки «Supra» моделі MWS-1735, яка належала ОСОБА_6 . Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд. Згідно висновку експерта від 8 липня 2021 року №СЕ-19/119-21/7662-ТВ ринкова вартість станом на 15 травня 2021 року мікрохвильової печі марки «Supra» моделі MWS-1735 складає 966 гривень. Своїми злочинними діями ОСОБА_5 завдав ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 966 гривень.

Не зупинившись на вчиненому та продовжуючи свою злочинну діяльність, у другій половині травня 2021 року ОСОБА_5 перебуваючи у господарстві своєї знайомої ОСОБА_6 , зайшов до будинку через вхідні двері, які не були зачинені, де в топковій кімнаті на підлозі помітив алюмінієвий бідон ємкістю 40 літрів. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на крадіжку вказаного бідону. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю уваги господарки ОСОБА_6 , зайшов до топкової кімнати, де знаходився алюмінієвий бідон, та взяв його до рук. Після цього ОСОБА_5 через вхідні двері вийшов з будинку, де в подальшому з бідоном залишив територію подвір`я, тим самим викрав алюмінієвий бідон ємкістю 40 літрів, який належав ОСОБА_6 . Згідно висновку експерта від 6 липня 2021 року №СЕ-19/119-21/7661-ТВ ринкова вартість станом на 25 травня 2021 року алюмінієвого бідону об`ємом 40 літрів складає 360 гривень. Своїми злочинними діями ОСОБА_5 завдав ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 360 гривень.

Загальна сума завданої ОСОБА_6 матеріальної шкоди становить 1326 грн.

Під час досудового слідства 13 липня 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

19 липня 2021 року обвинувальний акт із зазначеною угодою про примирення надійшли до суду.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях, примирився та попросив вибачення у потерпілої, остання вибачила його. Також сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди), відсутність обставин, що обтяжують покарання, за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком 120 годин, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком 3 місяці, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді арешту строком 3 місяці. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Заслухавши у судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , які просили затвердити угоду про примирення, представника органу з питань пробації, який поклався на розсуд суду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також роз`яснено ОСОБА_5 те, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального і Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

На час ухвалення вироку запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовано, клопотання про їх застосування не надходило.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 13 липня 2021 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин,

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 1326 грн.

Речові докази: мікрохвильову піч марки «Supra» моделі MWS-1735 та алюмінієвий бідон ємкістю 40 літрів, які повернуті потерпілій ОСОБА_6 , залишити у її володінні.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На виконання вимог ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1