Справа № 740/1707/21
Провадження № 1-кс/740/997/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2021 року м.Ніжин

слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Ніжинського РВП ГУНП у Чернігівській області ОСОБА_5 від 28.07.2021 про закриття кримінального провадження №0000250 від 23.03.2021, -

встановила:
адвокат ОСОБА_3 , в порядку ст.303 КПК України, звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Ніжинського РВП ГУНП у Чернігівській області ОСОБА_5 від 28.07.2021 про закриття кримінального провадження №0000250 від 23.03.2021. Мотивує скаргу тим, що оскаржуване рішення є передчасним. Так, слідчим не встановлено причинно-наслідковий зв`язок між подією ДТП, яка відбулася та тілесними ушкодженнями, які отримала ОСОБА_6 . Не встановлено, який саме вплив на стан здоров`я потерпілої спричинили тілесні ушкодження і чи не вплинула наявність таких тілесних ушкоджень на стан здоров`я померлої, ослаблення її загального стану та ускладненням, що в цілому вплинули на перебіг хвороби COVID-19, що в кінцевому випадку призвело до її смерті. Такі питання не ставилися експертам та залишилися поза увагою слідчого. Окрім цього, висновок експерта про те, недотримання водієм ОСОБА_7 вимог п.12.4 ПДР не перебуває у причинному зв`язку з подією ДТП побудований лише на вихідних даних показаннях самого винуватця ДТП та свідка, які є заінтересованими особами у справі, і які могли навмисно давати неправдиві показання з метою уникнення водієм відповідальності. Слідчий відкинув показання ОСОБА_8 , яка була очевидцем події та бачила, як саме було здійснено наїзд на потерпілу. Вважає, що слідчий до проведення досудового розслідування поставився формально.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала у повному обсязі, з підстав викладених у ній. Просила скаргу задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги скарги заперечив та просив відмовити у її задоволені. Вважає, оскаржувану постанову законною та такою, що прийнята на підставі всебічного та об`єктивного дослідження доказів.

Заслухавши пояснення адвоката, заперечення слідчого, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного до висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Статтею 283 КПК України визначені форми закінчення досудового розслідування: закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності чи з обвинувальним актом, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В той же час, КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності та при умові, що жодній особі не повідомлялося про підозру.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні передбачені ст.284 КПК України підстави для його закриття.

Відповідно до ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, дати їм належну оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ Ніжинського РВП ГУНП у Чернігівській області здійснювалось досудове розслідування №0000250 від 23.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Постановою слідчого ОСОБА_5 від 28.07.2021 кримінальне провадження №0000250 від 23.03.2021 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю у діяннях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження уповноваженими особами здійснено огляд місця події (дорожньо-транспортної пригоди), про що 23.03.2021 складено відповідний протокол; був оглянутий водій ОСОБА_7 з метою встановлення перебування остання останнього в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, призначено та проведено судово інженерно-трасологічні, судово-медична експертизи; допитано свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та проведено за їх участі слідчі експерименти, винесено постанову про визнання речовими доказами.

За результатами проведених експертиз отримано висновок експерта №СЕ-19/125-21/2813-ІТ від 01.04.2021 (стосовно системи рульового керування та гальмівної системи автомобіля «Daewoo Lanos» НОМЕР_1 ), № НОМЕР_2 від 12.04.2021 (щодо встановлення швидкості руху «Daewoo Lanos» НОМЕР_1 перед гальмування під час ДТП), висновок експерта №111 від 23.03.2021 (щодо встановлення категорії тяжкості тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_6 наслідок ДТП та причин її смерті), висновок результатів медичного огляду від 23.03.2021, складеного на підстві акту медичного огляду №24 від 13.03.2021 (щодо наявності стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_7 ), висновок експерта №СЕ-19/125-21/5154-ІТ від 23.07.2021 (стосовно відповідності дій пішохода ОСОБА_6 та водія ОСОБА_7 у виниклій дорожній обстановці вимогами ПДР та їх причинний зв`язок з настанням ДТП). Крім того, органом досудового розслідування проведено слідчі експерименти за участю свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які супроводжувалися фото-фіксацією (якими зафіксовані обставини події ДТП з встановленням характеристик руху пішохода та транспортного засобу «Daewoo Lanos» НОМЕР_1 ).

На підставі отриманих у ході досудового розслідування доказів слідчий дійшов висновку про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням водієм ОСОБА_7 правил безпеки дорожнього руху та виникнення ДТП, а відтак відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч.2 ст.286 КК України.

З даним висновком погоджується і слідчий суддя.

Так, диспозиція ст.286 КК України є бланкетною і для встановлення того, чи були порушені правила безпеки дорожнього руху, необхідно звертатися до ПДР, якими регламентовано єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

При цьому для встановлення наявності об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, має бути встановлено три обов`язкові ознаки: суспільно небезпечне діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху), суспільно небезпечні наслідки (спричинення смерті потерпілому або заподіяння тяжких тілесних ушкоджень) та причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Необхідно також звертати увагу на те, що причинний зв`язок в автотранспортних злочинах відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями правил дорожнього руху й відповідними наслідками.

Як вбачається з висновку експерта №СЕ-19/125-21/5154-ІТ від 23.07.2021 (м.к.п., а.с. 78-83) на поставлені слідчим питання: 1. в умовах місця події викладених в постанові за показаннями свідка ОСОБА_8 відповісти на питання завідомо неможливо через відсутність відповідного комплексу вихідних даних. В умовах місця події викладених в постанові за показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , є очевидним, без застосування спеціальних пізнань в галузі інженерно-трасологічної експертизи, що пішохід повинна була діяти в відповідності до вимого розділу 4 «Обов`язки і права пішоходів», в тому числі п.414 а),б), г) ПДР.

В умовах місця події викладених в постанові за показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , оцінка відповідності дій пішохода вимогам п.414 а),б), г) ПДР завідомо не потребує спеціальних пізнань в галузі інженерно-трасологічної експертизи через що перебуває за межами компетенції експерта і може бути надана юридичним органом самостіно.

2. В умовах місця події викладених в постанові за показаннями свідка ОСОБА_8 відповісти на питання завідомо неможливо через відсутність відповідного комплексу вихідних даних. В умовах місця події викладених в постанові за показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , водій автомобіля повинен був діяти в відповідності до технічних вимог п.12.4.ПДР, а з моменту виникнення небезпеки для руху в відповідності до технічних вимог п.12.3 (з урахуванням визначення терміну «небезпека для руху» п.1.10.ПДР).

В умовах місця події викладених в постанові за показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в діях водія автомобіля в умовах місця події щодо застосування гальмування, з технічної точки зору, не вбачається невідповідності технічним вимогам п.12.3 (з урахуванням визначення терміну «небезпека для руху» п.1.10.ПДР).

3. В умовах місця події викладених в постанові за показаннями свідка ОСОБА_8 відповісти на питання завідомо неможливо через відсутність відповідного комплексу вихідних даних.

В умовах місця події як за показами водія автомобіля, так і показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вказаними в постанові, з технічної точки зору, не вбачається наявності причинного зв`язку між діями водія автомобіля в умовах місця події, щодо вибору швидкості руху 79,8?81,4 км/год, які не відповідали вимогам п.12.4 ПДР, та подією виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди.

Дані саме вказаного висновку відображені у постанові про закриття кримінального провадження.

Вказаний висновок експертизи зроблений на підставі вихідних даних, які надав експерту слідчий, що узгоджуються з вимогами п.1.3 розділу ІІ (додатку) Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень від 8 жовтня 1998 року №53/5, відповідно до якої у документі про призначення автотехнічної експертизи (залучення експерта) повинні бути зазначені дані про параметри і стан дорожньої обстановки, дорожнього покриття та обставини щодо дій учасників події, з яких має виходити експерт при проведенні досліджень (вихідні дані). Крім того, п.2.3 розділу ІІ даної Інструкції експерту заборонено самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно.

Таким чином слідчий, який відповідно до ч.5 ст.40 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності, здійснюючи збір вихідних даних для проведення експертиз у даному провадженні, діяв у зазначений законом спосіб.

При цьому доводи захисника про те, що слідчим не було взято до уваги показання свідка ОСОБА_8 щодо обставин ДТП, не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки, як вбачається із постанови слідчого про призначення експертизи, останнім було достатньо повно викладено пояснення вказаного свідка, які останньою були надані під час допиту 24.03.2021, тобто на наступний день від події ДТП та під час проведення слідчого експерименту за її участі 05.05.2021, тобто майже через два місця від події ДТП. Вказані показання були незміними в частині того, що свідок не бачила самого моменту удару та як саме рухалась потерпіла і в якому напрямку, оскільки остання йшла позаду неї.

Стосовно недослідження експертом питання, який саме вплив на стан здоров`я потерпілої спричинили тілесні ушкодження і чи не вплинула наявність таких тілесних ушкоджень на стан здоров`я померлої, ослаблення її загального стану та ускладненням, що в цілому вплинули на перебіг хвороби COVID-19, що в кінцевому випадку призвело до її смерті, слідчий суддя зазначає, що висновок експерта містить відповіді на питання про тяжкість тілесних ушкоджень, отриманих потерпілою під час ДТП, а також причину смерті останньої, зокрема, що «смерть останньої настала від прояву інтоксикації котра в свою чергу виникла в наслідок гострої двобічної пневмонії на яку померла хворіла при житті».

При цьому скарга не містить посилань, які саме конкретні слідчі дії не провів слідчий, в чому виявилась неповнота досудового розслідування, в якій частині висновки експертів є хибними і у зв`язку з чим, також не містить обґрунтування, які саме вказівки він просить надати органу досудовому розслідування у випадку скасування оскарженої ухвали і постанови, а по суті зводяться до незгоди з прийнятим рішенням та власною оцінкою події ДТП.

Покликання на те, що у результаті ДТП загинула людина також не є підставою для скасування рішення слідчого, оскільки, як уже зазначалося, причинний зв`язок в автотранспортних злочинах встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями правил дорожнього руху й відповідними наслідками. Оскільки і водій, і пішохід, є учасниками дорожнього руху, дії кожного з них під час керування транспортним засобом / переміщенні по проїзній частині відповідно, регулюються вимогами ПДР, котрих потрібно неухильно дотримуватись.

Окрім цього, слідчий суддя зазначає, що згідно матріалів кримінального провадження, а саме постанови про залучення представника потерпілого від 22.05.2021, адвокат ОСОБА_3 , під час досудового розслідування не заявляла клопотання про додатковий допит свідків, або проведення додаткових слідчих дій, та не оскаржувала дії слідчого внаслідок незадоволення відповідних клопотань.

Таким чином оскаржувана постанова слідчого відповідає вимогам ст.110 КПК України, твердження адвоката про однобічність розслідування, про відсутність у оскаржуваній постанові слідчого мотивів прийняття постанови є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах кримінального процесуального закону.

При цьому слідчий суддя звертає увагу що відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя підстав для скасування постанови слідчого за доводами скарги адвоката ОСОБА_3 не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

постановила:
у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Ніжинського РВП ГУНП у Чернігівській області ОСОБА_5 від 28.07.2021 про закриття кримінального провадження №0000250 від 23.03.2021 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1