Справа № 646/4396/21
№ провадження 1-кс/646/1300/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.07.2021 м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ст. слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000393 від 24.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
Ст. слідчий СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова з клопотанням, яке погоджено з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , у межах матеріалів кримінального провадження №0000393 від 24.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, про арешт майна, вилученого 24.06.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: одного предмету циліндричної форми помаранчевого кольору, зовні схожого на газовий балон з написом «Кобра-14», який опечатано до картонної коробки, скріплено підписами учасників та понятих та одного металевого предмету, зовні схожого на ніж «бабочка», загальною довжиною близько 24 см, який опечатано до картонної коробки, скріплено підписами учасників та понятих.

Разом з клопотанням про арешт майна слідчим подано клопотання про поновлення строку звернення з ним до слідчого судді, яке обгрунтоване тим, що слідчий не зміг у встановлений п. 5 ст. 171 КПК України строк звернутися з метою вирішення питання про арешт тимчасово вилученого майна через службову зайнятість, надмірне навантаження, виконання великого обсягу слідчих та процесуальних дій напередодні подання даного клопотання.

Слідчий ОСОБА_3 подане клопотання підтримала, подавши відповідну заяву, просила розгляд проводити без її участі.
Особа, у якої було вилучено майно ОСОБА_5 подав письмові заперечення, де зазначив, що вилучені речі йому не належать.
Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000393 від 24.06.2021.
Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно маж бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Положеннями, закріпленими у ст. 117 КПК, визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді.
Зі змісту клопотання вбачається, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було вилечне 24.06.2021, а штамп на поштовому відправленні вказує на подання його до поштового відділення 03.07.2021.
Оцінивши наведені причини пропуску строку подання цього клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що такі причини пропуску строку для подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, є поважними, оскільки слідчий ОСОБА_3 є єдиною у групі слідчих у відповідності до витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, тому з врахуванням навантаження, службову зайнятість, суттєве значення вказаного майна для кримінального провадження, а також ту обставину, що накладення арешту на газовий балон та ніж як на речові докази не призведе до обтяження права власності та порушення прав особи, тому даний строк підлягає поновленню.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Арешт майна хоч по своїй суті і є втручанням у право власності відповідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, однак таке втручання є виправданим, пропорційним та необхідним у випадку, якщо забезпечується виконання завдання арешту майна у кримінальному провадженні. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено підстави для застосування арешту майна за п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України для забезпечення збереження речових доказів.
Беручи до уваги, що додані до клопотання матеріали кримінального провадження містять достатні дані для висновку, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, могло були знаряддям вчинення кримінально протиправних дій, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.
Щодо заперечень ОСОБА_5 про неналежність йому вилучених речей, слід зазначити, що слідчий вказав у клопотанні про те, що у органу досудового розслідування є підстави вважати, що вилучене майно належить ОСОБА_5 .
Водночас, слідчий суддя зауважує, що обставина щодо належності вказаних речей саме ОСОБА_5 підлягає подальшій перевірці у процесі здійснення досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7, 98, 117, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ст. слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000393 від 24.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, про арешт майна - задовольнити, поновивши строк звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майно до суду.
Накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на майно, а саме: одного предмету циліндричної форми помаранчевого кольору, зовні схожого на газовий балон з написом «Кобра-14», який опечатано до картонної коробки, скріплено підписами учасників та понятих, та одного металевого предмету, зовні схожого на ніж «бабочка», загальною довжиною близько 24 см, який опечатано до картонної коробки, скріплено підписами учасників та понятих, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження усіма особами.
Майно, на яке накладено арешт, зберігати у встановленому законодавством порядку.
Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1