г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1563/21
Номер провадження 1-кс/213/326/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2021 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у судовому засіданні матеріали клопотання дізнавача СД ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке подане в межах кримінального провадження №0000266 від 08 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
Дізнавач СД звернулась до суду з вищевказаним клопотанням, погодженим із прокурором Криворізької південної окружної прокуратури №1

ОСОБА_4 клопотанні вказує, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000266 від 08 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, встановлено, що невідома особа, в період часу з 15 грудня 2018 року до 08 березня 2019 року, знаходячись в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно викрала велосипед «ARDIS», який належить ОСОБА_5 , чим спричинила матеріальний збиток.

Дізнавач вказує, що 13 травня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2021 року здійснено тимчасовий доступ до велосипеду «ARDIS», який перебував у користуванні ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Вищевказаний предмет вилучено, визнано як речовий доказ та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дізнавач мотивує клопотання тим, що вилучене майно - велосипед «ARDIS» є речовим доказом у кримінальному провадженні та оскільки наявні ризики приховування, зникнення, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження майна, просить накласти на нього арешт.

Особи, які викликались в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлені. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідив матеріали клопотання, приходжу до такого.

Так, в провадженні СД ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000266 від 08 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 13 травня 2021 року під час проведення доступу вилучено велосипед «ARDIS», який перебував у користуванні ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Водночас, ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Поряд з цим, статтею 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Ч.1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.3 ст.168 КПК України слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у ІНФОРМАЦІЯ_2 , одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження в тому числі є арешт майна.
З урахуванням наведеного, аналіз клопотання про накладення арешту на майно дає підстави для висновку, що дане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК та містить правові підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, оскільки майно, на яке просить дізнавач накласти арешт, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, має доказове значення у справі, з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі вищенаведеного, керуючись вимогами ст.ст. 107, 170-173, 175, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання дізнавача СД ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке подане в межах кримінального провадження №0000266 від 08 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт навилучений 13 травня 2021 року в ході проведення тимчасового доступу до речей та документів велосипед «ARDIS».

Ухвала про арешт майна виконується негайно дізнавачем, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1