Справа № 496/2611/21
Провадження № 1-кс/496/1305/21
У Х В А Л А

09 серпня 2021 року слідчий суддя Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 за матеріалами кримінального провадження № 0000485 від 13.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до трьох місяців.
Свої вимоги мотивує тим, що 12.06.2021 року приблизно о 22.00 год., ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_8 , у зв`язку із зробленим їм останнім зауваженням щодо неналежного поводження в громадському місці, діючи за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, заволодіння майном останнього, а саме мобільним телефоном марки «Редмі 8» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2- НОМЕР_2 , а також спричинення тілесних ушкоджень, розуміючи характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, стали наносити удари руками і ногами по різним частинам тіла ОСОБА_8 , в ході чого останній впав на землю. Безпосередньо після цього, продовжуючи протиправні дії, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_8 у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень у вигляді: ЗЧМТ, забою головного мозку, субдурального крововиливу, перелому кісток носу, перелому нижньої щелепи зліва, ОСОБА_7 , діючи спільно з ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, вирвав з рук потерпілого належний йому мобільний телефон марки «Редмі 8» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2- НОМЕР_2 , вартістю 5000 грн., тим самим заволодівши ним, з яким обидва місце події покинули, заподіявши вказаними діями ОСОБА_8 тілесні ушкодження та матеріальну шкоду в розмірі 5000 грн. За даним фактом 13.06.2021 року слідчим СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000485 за ч. 2 ст. 187 КК України. Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 15.06.2021 року підозрюваному ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою. Постановою керівника Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 від 06.08.2021 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 12.09.2021 року. В ході досудового розслідування кримінального провадження було призначено ряд судових експертиз, виконання яких триває до теперішнього часу. Двомісячний строк досудового розслідування спливає 13.08.2021 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки необхідно: отримати висновки експертиз, провести інші слідчі (розшукові) заходи, у яких виникне необхідність, повідомити сторони кримінального провадження про завершення досудового розслідування, надати доступ до матеріалів кримінального провадження сторонам кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 187 КК України. Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3-5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на теперішній час не зникли та не зменшилися, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним клопотанням.
Прокурор ОСОБА_10 в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також пояснив, що на даний час не отриманий висновок судово-медичної експертизи, необхідно провести судово-імунологічну експертизу, провести слідчий експеримент за участі потерпілого і підозрюваного, а також виконати вимоги ст. 290 КПК України.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання. Вважає підозру необґрунтованою, а ризики недоведеними. Просила застосувати інший, більш м`який запобіжний захід, а саме: домашній арешт.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку захисника. При цьому також заперечував проти обґрунтованості підозри та наявності ризиків, вказаних слідчим.
Вислухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», № 48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).
Клопотання відповідає вимогам ст. ст. 184, 199 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Ч.3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.
Згідно постанови керівника Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 від 06.08.2021 року продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 12.09.2021 року.
13.06.2021 року о 04.00 год. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий.
Того ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 15.06.2021 року був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_10 у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, на території України не зареєстрований, до затримання проживав у квартирі, належній його товаришу, тимчасово, постійного місця проживання не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а тому наявний ризик того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування.
Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існує ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, який виправдовує тримання підозрюваного під вартою. Вказаний ризик, встановлений слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, не зменшився та не зник. При цьому суд не вбачає підстав для застосування біль м`якого запобіжного заходу, про що просив захисник.
Натомість ризики, передбачені п.п. 3-5 ч.1 ст. 177 КПК України, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження.
Ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, встановлений слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, не зменшився та не зник.
Згідно матеріалів кримінального провадження, проведено ряд слідчих та розшукових дій, але враховуючи складність та кількість необхідних процесуальних дій, станом на теперішній час не завершено проведення судово-медичної експертизи, а також судово-імунологічної експертизи. Крім того, після отримання висновків зазначених експертиз необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, що потребує додаткового часу.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено обставини, які виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , тому клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 183,186,193,194,196,197,199 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до трьох місяців, тобто до 12.09.2021 року, в межах строку досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1