Справа № 473/867/21
Номер провадження1-кп/473/163/2021
Категорія: ст.128 КК України
ВИРОК
іменем України

"05" травня 2021 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, освіта професійна технічна, не працює, сімейний стан не одружений, на утриманні дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 19 листопада 2020 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ст.126 1 КК України до 04 місяців арешту, відбуває покарання в арештному домі Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор», кінець строку 15 травня 2021 року,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

06 січня 2021 року в нічний час доби між обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які перебували між собою в родинних відносинах, за місцем їх спільного мешкання в приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на побутовому грунті виникла сварка. В ході сварки обвинувачений ОСОБА_7 , не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння та шкоди для здоров`я ОСОБА_8 , хоча в даній обстановці повинен був і міг їх передбачити, не розрахувавши своєї сили, умисно штовхнув руками свою матір ОСОБА_8 , внаслідок чого, остання не втримавшись на ногах впала з висоти власного росту лівою стороною свого тіла на поверхню дерев`яної підлоги, отримавши при цьому тілесні ушкодження у вигляді розриву селезінки, розриву лівої долі печінки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даного кримінального правопорушення при викладених вище обставинах. Він визнає, що своїми діями вчинив злочин, та щиро розкаюється в скоєному.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Підстав для сумнівів в показаннях обвинуваченого ОСОБА_7 у суда немає, так як дані свідчення суд знаходить достовірними та логічними, які підтверджені в судовому засіданні за допомогою інших доказів, які досліджені судом в судовому засіданні.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07 січня 2021 року, матір обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 повідомила посадову особу Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про вчинене відносно неї кримінальне правопорушення її сином обвинуваченим ОСОБА_7 , яке мало місце в ніч на 07 січня 2021 року в житловому будинку за місцем їх спільного помешкання за адресою: АДРЕСА_1 . /а.к.п. 28/.
Підсумками судової медичної експертизи №28 від 25 січня 2021 року, відповідно до яких на основі даних судового медичного дослідження матеріалів справи медичної карти стаціонарного хворого Вознесенської багатопрофільної лікарні на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , були виявлені розрив селезінки, розрив лівої долі печінки, крововиливи в ділянці обличчя та верхніх кінцівок. Тілесні ушкодження виникли від дії тупого /тупих/ предмета /предметів/ до госпіталізації ОСОБА_8 в лікарню, куди вона поступила 07 січня 2021 року в 09 годин 38 хвилин. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, пункт 2.1.3 Л, розрив селезінки та розрив лівої долі печінки відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Згідно пункту 2.3.5 крововиливи в ділянці обличчя та верхніх кінцівок відносяться до легких тілесних ушкоджень. Не виключається вірогідність утворення розриву селезінки та розриву лівої долі печінки внаслідок падіння з положення стоячи та ударі об тверду поверхню. Вказати чи могли крововиливи в ділянці обличчя та верхніх кінцівок виникнути внаслідок падіння з положення стоячи та ударі об тверду поверхню неможливо, оскільки в медичній карті стаціонарного хворого не вказана більш детально локалізація даних крововиливів. На тілесних ушкодженнях не відобразилась поверхня травмуючого предмета /предметів/. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень від удару /ударів/ руками, ногами. Після отримання тілесних ушкоджень, постраждала могла здійснювати активні дії, бігати, ходити, повзати. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень від дії в різні ділянки тіла одного чинника /предмета/. /а.к.п. 35 37/.
Підсумками судової медичної експертизи №11 від 01 лютого 2021 року, відповідно до яких смерть ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала від захворювання серця /гіпертрофічної кардіоміопатії/ на що вказують форма та розміри серця, неоднорідний колір та нерівномірне кровонаповнення м`яза серця, розлад кровообігу в виді ішемії /порушення кровопостачання органа/ з порушенням ритму серця. Враховуючи ступінь вираженості трупного заклякання в м`язах трупа, відсутність зміни кольору трупних плям при натисканні на них, причину смерті, смерть могла наступити за одну три доби до розтину трупа, що не суперечить даним карти стаціонарного хворого де вказано, що смерть наступила 08 січня 2021 року в 18 годин 00 хвилин. Враховуючи дані карти стаціонарного хворого та результати судово медичної експертизи трупа були виявлені: розрив селезінки та розрив лівої долі печінки. Тілесні ушкодження виникли від дії тупого /тупих/ предмета /предметів/ до госпіталізації ОСОБА_8 в лікарню, куди вона поступила 07 січня 2021 року в 09 годин 38 хвилин. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, пункт 2.1.3 Л, розрив селезінки та розрив лівої долі печінки носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Вказані крововиливи в медичній карті стаціонарного хворого ОСОБА_8 не враховувались, так як вони могли виникнути внаслідок порушення реологічних властивостей крові. /а.к.п. 39 43/. Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 , в межах обвинувачення за обвинувальним актом даного кримінального провадження. /а.к.п. 3 5/.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_7 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 , суд кваліфікує за ст.128 КК України, як спричинення необережного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 .

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , за обвинувальним актом є вчинення ним кримінального правопорушення, щодо особи похилого віку.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд виходить з наступних обставин.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він має професійну технічну освіту, не працює, не одружений, на утриманні дітей не має, негативно характеризується за місцем проживання, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, не перебуває на диспансерних обліках лікарів психіатрів комунальних медичних закладів Миколаївської областей, з 03 вересня 2015 року перебуває на обліку лікаря нарколога Комунального підприємства «Комунального некомерційного підприємства Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради, де лікувався стаціонарно з 10 серпня 2015 року по 12 серпня 2015 року, є судимим за скоєння домашнього насильства та відбуває строк основного покарання в виді арешту в арештному домі Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор», кінець строку 15 травня 2021 року /єдиний унікальний номер судової справи №473/3677/20, провадження №1-кп/473/365/2020/. /а.к.п. 46 60/.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують йому покарання.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 злочину, його наслідки для постраждалої ОСОБА_8 , яка є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_7 , а також інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 повинно бути призначено основне покарання у виді позбавлення волі, в межах даного виду покарання, встановлених санкцією ст.128 КК України.

Суд вважає, що даний вид основного покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 буде необхідним та достатніми для його виправлення, та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст.65 КК України, а також із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд застосовує вимоги та приписи ч.1 ст.71 КК України, щодо призначення покарання за сукупністю вироків.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, з врахуванням положень п.п а/ п.1 ч.1 ст.72 КК України, відповідно до яких при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 підлягає частковому приєднанню невідбута частина основного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 листопада 2020 року /єдиний унікальний номер судової справи №473/3677/20, провадження №1-кп/473/365/2020/, яким його було визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126 1 КК України та засуджено до 04 місяців арешту, які обвинувачений ОСОБА_7 на теперішній час відбуває в арештному домі Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор», кінець строку 15 травня 2021 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ст.128 КК України та призначити йому основне покарання в виді 01 /одного/ року 01 /одного/ місяця позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71, п.п а/ п.1 ч.1 ст.72 КК України до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 листопада 2020 року /єдиний унікальний номер судової справи №473/3677/20, провадження №1-кп/473/365/2020/ та остаточно до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначити покарання в виді 01 /одного/ року 01 /одного/ місяця 01 /одного/ дня позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили обрати тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», але на строк не більше 60 днів, а саме до 04 липня 2021 року включно.

Строк відбування основного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислювати з 05 травня 2021 року, тобто з моменту ухвалення вироку, зарахувавши в строк відбування основного покарання тримання під вартою з 05 травня 2021 року за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №2046 VIII від 18 травня 2017 року, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1