Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4139/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 181 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 30 квітня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 та обрано йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

в с т а н о в и л а:

30 квітня 2021 року ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 та обрано йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України на строк 60 днів до 29.06.2021 року.

Слідчий суддя дійшов висновку, що надані слідчим докази та зазначені прокурором підстави (ризики) не доводять недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, а тому застосував до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Вважає, що ухвала слідчого є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Вказує про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні продовжуваного злочину, який складається з низки тотожних діянь за попередньою змовою групою осіб, що з огляду на суворе покарання, яке йому може загрожувати підвищує імовірність настання ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Крім цього, у результаті вчинення кримінальних правопорушень потерпілим заподіяна майнова шкода, яка не відшкодована, у зв`язку з чим останні можуть скористуватися правом подання цивільного позову до підозрюваного.

Також, зазначає, що було встановлено, що вчинення кримінальних правопорушень супроводжується залученням значної кількості осіб та засобів при маскуванні (конспірації) діяльності. Повне коло осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень не встановлено та всі речові докази, органом досудового розслідування не виявлено та не вилучено. Таким чином, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які на даний час не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування.

Стверджує, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь-яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх.

Оскільки, кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, проведення додаткових допитів потерпілих та допитів свідків, вказаний ризик має високий ступінь імовірності.

На його думку, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе на забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора який підтримав апеляційну скаргу, заперечення захисника та підозрюваного на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Слідчий суддя обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, врахував усі обставини на які посилається прокурор.

Колегія суддів, також враховує, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вину визнає, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має зареєстроване місце проживання, де постійно проживає.

Вирішуючи питання про достатність чи недостатність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту апеляційний суд враховує те, що на час розгляду апеляційної скарги прокурора, ОСОБА_6 перебуваючи під домашнім арештом, умови його не порушував, що додатково дає підстави для висновку, що обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

Орган досудового розслідування не позбавлений права, в разі недотримання ОСОБА_6 умов домашнього арешту звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Також, слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з визначенням цілодобового знаходження за місцем проживання було враховано серйозність підозри.

На переконання колегії суддів, у клопотанні слідчого не зазначено та прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є обґрунтованим та законним.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчим суддею були враховані усі обставини з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, в тому числі і ті на які посилається сторона обвинувачення, а тому вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

Вирішувати питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи лише з санкції статті за якою підозрюється ОСОБА_6 неприпустимо.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 30 квітня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 та обрано йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: