У Х В А Л А
Справа № 149/510/21

Провадження №1-кс/149/127/21

16.03.2021 р. м. Хмільник

Слідча суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна

ВСТАНОВИЛА:
15.03.2021 до суду звернувся ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту майна, а саме автомобіля. Клопотання мотивовано тим, що в рамках кримінального провадження №0000140 за ч.1 ст. 358 КК України, 17.03.2020 ухвалою слідчого судді накладено арешт на автомобіль марки "Opel" моделі "Vektra", який придбано заявником у ОСОБА_4 , а також на свідоцтво про реєстраціюданого транспортного засобу, які визнані речовими доказами. Оскільки на даний час проведено ряд експертиз та отримано відповідні висновки, вважає за можливе транспортний засіб марки "Opel" моделі "Vektra" передати йому на відповідальне зберігання, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу залишити в матеріалах кримінального провадження до вирішення справи по суті.

В судове засідання ОСОБА_3 не з"явився, зазначивши в клопотанні про розгляд справи за його відсутності.

Слідчий в судове засідання не з"явився.

Дослідивши зміст клопотання з додатками, враховуючи відсутність заперечень органу досудового розслідування, вважаю за можливе клопотання задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу.
Відповідност. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч.1 ст. 172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Ч. 2 ст.174 КПК України встановлено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Оскільки зберігання автомобіля на відкритій місцевості може призвести до його пошкодження, а крім того, володілець автомобіля ОСОБА_3 не є обвинуваченим по даному кримінальному провадженню, автомобіль оглянутий, всі необхідні процесуальні дії органом досудового слідства виконані, тому, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, тому вважаю за можливе змінити спосіб арешту майна, а саме передати вказаний автомобіль на відповідальне зберігання заявнику ОСОБА_3 , як володільцю цього майна, заборонивши йому відчужувати та розпоряджатися ним. При цьому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу залишається в матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст.132,167,168,170,174,175 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання - задовольнити.
Передати автомобіль марки "Opel" моделі "Vektra", д.н.з. НОМЕР_1 його володільцю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 на відповідальне зберігання, із позбавленням права на відчуження, розпорядження майном, до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.
Попередити ОСОБА_3 про необхідність збереження арештованого майна та, що в разі вчинення незаконних дій щодо автомобіля, він може нести кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1