Справа № 522/3256/21
Провадження №1-кс/522/2573/21
УХВАЛА
12 березня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси:
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Узбекистан, уродженця міста Янгийул Шахри, Ташкенської області, неодруженого, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 02.11.2007 Сакським районним судом АР Крим за ч. 2 ст. 186, ч.3 ст. 357, ст. 69-70 ч.1 КК України до 3 років п/в, звільнений 21.09.2010 з Шепетівської ВК №98, по відбуттю строку покарання;
- 16.12.2011 Судакським районним судом АР Крим за ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.129, ч.2 ст.190, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років п/в, звільнений 07.08.2015 з Казанковської ВК №93, по відбуттю строку покарання,
підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000194 від 20.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000194 від 20.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Відповідно до клопотання слідчого, 20.02.2021 близько 15:25 годин, ОСОБА_5 , маючи злочинний намір на придбання бойових припасів, зайшов на територію подвір`я будинку АДРЕСА_3 , де на землі, неподалік від контейнерів зі сміттям, знайшов предмет ззовні схожий на корпус ручної, осколкової, протипіхотної гранати, наступального типу, «РГД-5», з маркуванням «63-80 Т», а також поруч з ним, запал до ручної осколкової гранати типу УЗРГМ із маркуванням «186-84-УЗРГМ-2583».

Усвідомлюючи заборону вільного обігу вогнепальної зброї (крім гладко ствольної мисливської) та бойових припасів, караність такого діяння, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу, приступив до реалізації свого злочинного умислу, поклавши знайдені предмети до однієї з кишень своєї сумки, яка знаходилась при ньому, та після чого попрямував в напрямку провулку Волзького, м. Одеси, таким чином придбав, шляхом привласнення знайденого, вищевказаний предмет ззовні схожий на корпус ручної, осколкової, протипіхотної гранати, наступального типу, «РГД-5», з маркуванням «63-80 Т», та запал до ручної осколкової гранати типу УЗРГМ із маркуванням «186-84-УЗРГМ-2583».

В подальшому, при відпрацюванні прилеглої території на пошук осіб причетних до скоєння адміністративних та кримінальних правопорушень, на території пл. Старосінної, м. Одеси, працівниками поліції Управління поліції Охорони в Одеській області Департаменту поліції Охорони Національної поліції України, в складі екіпажу «Хрусталь-53», було виявлено ОСОБА_5 , який сидівши на лавці розпивав спиртні напої, вчиняючи при цьому адміністративне правопорушення, передбачене ст. 178 КУпАП.

При появі працівників поліції, які перебували в форменому однострої, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_5 почав вести себе підозріло, швидко встав з лавки, почав щось ховати в сумку, яка знаходилась поруч з ним, та поліцейськими невідкладно було прийнято рішення зробити йому усне зауваження щодо розпиття спиртних напоїв у громадських місцях та з`ясувати його незрозумілу поведінку.

При спілкуванні поліцейських з ОСОБА_5 , останній вів себе зухвало, нецензурно лаявся в громадському місці та весь час намагався приховати вміст своєї сумки, яку тримав поруч, прикриваючи її ногою. На запитання поліцейського, чи є в нього якісь заборонені в цивільному обігу речі, ОСОБА_5 дістав з кишені сумки предмет ззовні схожий на корпус ручної, осколкової, протипіхотної гранати, наступального типу, «РГД-5», з маркуванням «63-80 Т», та поклав на землю.

У зв`язку з тим, що дана особа виявилась підозрілою, згідно з ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію», працівниками поліції було проведено її поверхневу перевірку, в ході якої в останнього в кишені куртки виявлено запал до ручної осколкової гранати типу УЗРГМ із маркуванням «186-84-УЗРГМ-2583».

Після чого на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Відділу поліції №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області для проведення огляду місця події за адресою: м. Одеса, пл. Старосінна, 3/2 та вилучення даних предметів.

При проведенні огляду місця події, з залученням спеціалістів ВТУ та кінологічної служби ГУНП в Одеській області, на асфальтованій поверхні, виявлено предмет ззовні схожий на корпус ручної, осколкової, протипіхотної гранати, наступального типу, «РГД-5», з маркуванням «63-80 Т», а також поруч з ним запал до ручної осколкової гранати типу УЗРГМ із маркуванням «186-84-УЗРГМ-2583».

Встановлено, що зазначені предмети, а саме: предмет ззовні схожий на корпус ручної, осколкової, протипіхотної гранати, наступального типу, «РГД-5», з маркуванням «63-80 Т» - є корпусом ручної осколкової гранати РГД-5 , а предмет ззовні схожий на запал до ручної осколкової гранати типу УЗРГМ із маркуванням «186-84-УЗРГМ-2583» - є підривачем УЗРГМ-2 для ручних гранат РГД-5, Ф-1 та РГ-42, які при конструктивному поєднанні будуть являтися бойовим припасом ручною осколковою гранатою РГД-5.

Надана на дослідження ручна осколкова граната РГД-5 придатна до вибуху.

12.03.2021 року о 10 год. 20 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за кваліфікуючими ознаками придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав клопотання у повному обсязі, та вважав за необхідне обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою уникнення ризиків зазначених у клопотанні.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти обрання виняткового запобіжного заходу, посилаючись на те, що ризики не доведені, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
При цьому у судовому засіданні підозрюваний зазначив, що вільно володіє українською мовою та перекладач йому не потрібен.
Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні вказаного злочину.
Так, пред`явлена ОСОБА_5 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання доказами, а саме: протоколом огляду місця події, від 20.02.2021 року, де у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено гранату типу РГД-5 з запалом; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зазначає, що був свідком, коли ОСОБА_5 діставав з кишені гранату РГД-5, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зазначає, що була свідком, коли ОСОБА_5 діставав з кишені гранату РГД-5; висновком експерта МВС ОНДКЦ №СЕ-19/116-21/3938-ВТХ, який зазначає, що предмет ззовні схожий на гранату РГД-5, вилученої у ОСОБА_5 , є ручною осколковою гранатою РГД-5, яка придатна до вибуху; протоколом огляду предмету, а саме: ручної осколкової гранати РГД-5, яка придатна до вибуху; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зазначає, що в ОСОБА_5 при приведенні поверхневої перевірки виявлено ручну осколкову гранату РГД-5, яка придатна до вибуху; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 , в ході якого останній впізнав ОСОБА_5 , на фото під №1; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зазначає, що в ОСОБА_5 при приведенні поверхневої перевірки виявлено ручну осколкову гранату РГД-5, яка придатна до вибуху; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_11 , в ході якого останній впізнав ОСОБА_5 , на фото під №2, та іншими доказами у сукупності.

У судовому засіданні встановлено, що тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , в сукупності з мірою покарання, яка загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризику переховування його від суду. Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, що, згідно з ст. 183 ч. 2 п. 5 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ризик того, що підозрюваний може переховуватись від слідства та суду також підтверджується тим, що ОСОБА_5 є громадянином іншої держави - Республіки Узбекистан, офіційної реєстрації місця проживання в Україні не має.

У судовому засіданні встановлено, що підозрюваний є раніше судимою особою, не навчається та офіційно не працює, що в свою чергу свідчить про відсутність постійного заробітку та наявність ризику вчиняти нові кримінальні правопорушення.
ОСОБА_5 є неодруженим, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
При цьому доводи захисника, на переконання слідчого судді не спростовують наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, вчинити нові злочини.
Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема:
- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину;
- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину.
За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_5 не запобігатиме наведеним ризикам.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
Слідчий суддя вважає за можливе визначити в даному випадку заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 68100,00 гривень (шістдесят вісім тисяч сто гривень 00 коп.), що відповідає тяжкості кримінального правопорушення. Для запобігання встановленим ризикам у випадку внесення застави доцільним буде покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть додатковою гарантією його належної поведінки поряд із ризиком втрати грошових коштів, внесених в якості застави, у випадку невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197, 205, 206, 371-372, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000194 від 20.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто з 12.03.2021 року до 10.05.2021 року включно.
Визначити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави як запобіжного заходу, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 68100,00 гривень (шістдесят вісім тисяч сто гривень 00 коп.).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за обвинуваченого; провадження по справі 1-кс/522/2573/21.
Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
3) не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;
5) утримуватись від спілкування із особами допитаними як свідки в рамках даного кримінального провадження.
Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали проголошено 16.03.2021 року о 15 год. 30 хв.
Слідчий суддя ОСОБА_1