Провадження №1-кс/127/8125/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2021 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , начальника другого відділу РКП СУ ФР ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №000346 від 20.10.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 209 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №000346 від 20.10.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 209 КК України, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що слідчим управлінням Головного управління ДФС у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №000346 від 20.10.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.212, ч. 1 ст.209 КК України. Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02.06.2021 у справі №127/13960/21 було задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_6 та накладено арешт на об`єкти нерухомості - земельні ділянки, які належать їй на праві власності. Згідно даної ухвали вона позбавлена права на відчуження наступних земельних ділянок: земельної ділянки площею 0,0197 га, кадастровий №:02:084:0065, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,0175 га, кадастровий №:02:084:0060, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,0221 га, кадастровий №:02:084:0042, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,019 га, кадастровий №:02:084:0044, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,0958 га, кадастровий №:02:084:0046, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,0176 га, кадастровий №:02:084:0052, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,0182 га, кадастровий №:02:084:0056, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Вона жодного відношення до зазначеного кримінального провадження не має, не здійснювала жодної протиправної діяльності, яка могла нанести шкоду та збитки державі, не являється підозрюваною або обвинуваченою у даному кримінальному провадженні.

Отже, слідчими СУ ГУ ДФС у Вінницькій області не наведено наявних та достатніх підстав її причетності до кримінального провадження №000346 від 20.10.2020, які могли б стати підставою для накладення арешту на майно, що належить їй на праві власності.

Слідчими СУ ГУ ДФС у Вінницькій області, зокрема начальником першого відділу розслідувань СУ ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_7 , вже було застосовано даний захід забезпечення кримінального провадження - накладення арешту на майно, що належить їй на праві власності у кримінальному провадженні №000346 від 20.10.2020.

Відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2021 року у справі № 127/3008/21 було задоволено клопотання начальника першого відділу розслідувань СУ ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_7 та накладено арешт на об`єкти нерухомості: земельні ділянки, житловий будинок, квартири, нежитлові приміщення та автомобіль, які належать їй на праві власності з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
За наслідками розгляду апеляційної скарги її представника, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02.04.2021 ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2021 скасовано та постановлено нову, згідно з якою накладено арешт на земельні ділянки, які належать їй на праві власності, кадастрові номери - :02:084:0065, :02:084:0060, :02:084:0042, :02:084:0044, :02:084:0046, :02:084:0052, :02:084:0056.

18 квітня 2021 року її представником - адвокатом ОСОБА_8 подано клопотання про скасування арешту майна, накладеного згідно з ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02.04.2021.
За результатами розгляду зазначеного клопотання, 26.05.2021 ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області арешт з вищезазначених земельних ділянок був скасований.
Однак, старшим слідчим з ОВС СУ ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_6 повторно, незважаючи на вже винесене рішення слідчим суддею про скасування арешту майно, що належить їй на праві власності, подано клопотання про накладення арешту на ті ж самі земельні ділянки з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №000346 від 20.10.2020.

Вказані дії старшого слідчого з ОВС СУ ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_6 , на її думку, свідчать про здійснення кримінального примусу та тиску на неї, з метою впливу на ОСОБА_9 та надання необхідних для слідства показань.
Відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02.06.2021, встановлено, що клопотання про накладення арешту на її майно, подане старшим слідчим з ОВС СУ ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_6 , не погоджене з процесуальним керівником-прокурором Вінницької обласної прокуратури (особу не встановлено).

Водночас, відповідно до положень ч. 2 ст. 642 КПК України, звертатися з клопотанням про накладення арешту на майно третьої особи, має виключно прокурор.

Враховуючи вищевикладене, накладення арешту на її майно, як третьої особи, старшим слідчим з ОВС СУ ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_6 є свідченням порушення процесу та може бути самостійною підставою для скасування ухвали про накладення арешту слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02.06.2021.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, яке було порушено за фактом ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах (ч. 3 ст. 212 КК України) та легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом (ч. 1 ст. 209 КК України), встановлено, що вона жодного відношення до зазначеного правопорушення не має.

Так, щодо первинної кваліфікації внесених відомостей до ЄРДР за ст. 212 та 209 КК України, то диспозиції зазначених норм в якості об`єктивної сторони кримінального правопорушення встановлює:
- диспозиція ст. 212 КК України: «Умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності або особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана їх сплачувати».
- диспозиція ст. 209 КК України «Набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом».
Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які докази та з самого клопотання слідчого не вбачається, що вона, як власник земельних ділянок, є визначеною в ст. 212 КК України «особою, яка зобов`язана сплатити податки».
По-перше, їй не повідомлено про підозру в даному кримінальному провадженні, що не дає підстав вважати її суб`єктом злочину. По-друге, відповідно до положень статті 54 Податкового кодексу України, обов`язок сплати податків виникає в особи виключно після подання нею податкової декларації (п. 54.1 ст. 54 ПК України) або після надіслання контролюючим органом (органом податкової служби) особі податкового повідомлення-рішення (п. 54.3 ст. 54 ПК України).
Однак, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про подання нею будь-яких податкових декларацій з самостійного визначення нею сум податків, також відсутні будь-які податкові повідомлення-рішення про нарахування їй яких-небудь сум податків, зборів та обов`язкових платежів.
В зв`язку з чим відсутні докази, що вона є суб`єктом злочину, передбаченого ст. 212 КК України.
Пленум ВСУ в Постанові від 8 жовтня 2004 року N 15 «Про деякі питання застосування законодавства про відповідальність за ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів», зокрема в п. 13 визначає невичерпний перелік способів ухилення від сплати податків, зокрема наступні: неподання документів, пов`язаних із їх обчисленням та сплатою до бюджетів чи державних цільових фондів (податкових декларацій, розрахунків, бухгалтерських звітів і балансів тощо); приховування об`єктів оподаткування; заниження цих об`єктів; заниження сум податків, зборів, інших обов`язкових платежів; приховування факту втрати підстав для одержання пільг з оподаткування; подання неправдивих відомостей чи документів, що засвідчують право фізичної особи на податковий кредит або на податкову соціальну пільгу».
Матеріалами клопотання, які були надані на розгляд суду першої інстанції, а також матеріалами кримінального провадження в цілому не підтверджено та не доводиться, що земельні ділянки, що належать їй та на які накладено арешт, є об`єктом оподаткування ПДФО (18%), ПДВ (20%), військовим збором (1,5%).
Більш того, за фабулою кримінального провадження, як вона викладена в ухвалі суду, всі ці податки слідчий ставить в ухилення виключно Брояці Вадиму тобто іншій особі, яка не є власником майна, на яке накладено арешт.
Відтак, земельні ділянки, які належать їй, не можуть бути доказами: «неподання документів, пов`язаних із обчисленням та сплатою податків, приховування чи заниження об`єктів оподаткування, заниження сум податків, приховування факту втрати підстав для одержання пільг з оподаткування тощо».
Відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02.06.2021 встановлено, що старший слідчий з ОВС СУ ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_6 стверджує, що земельні ділянки, які належать їй на праві власності, визнані речовими доказами у кримінальному проваджені №000346 від 20.10.2020 на підставі постанови.

Слідчий вмотивовує своє клопотання про накладення арешту на земельні ділянки з метою збереженням речових доказів, та запобігання подальшого їх відчуження.

Доказами ухилення від сплати податків можуть бути: документи, електронні документи, електронні бази даних, носії інформації, сервери, печатки, штампи, електронні ключі тощо.
Проте, земельні ділянки апріорі не є доказами ухилення від сплати податків, відтак визнання їх речовими доказами судом, прямо суперечить положенням ч. 1 ст. 98 КПК.
Таким чином, слідчий безпідставно визнав речовими доказами у кримінальному провадженні земельні ділянки, кадастровий номер №:02:084:0065, №:02:084:0060, №:02:084:0042, №:02:084:0044, №:02:084:0046, №:02:084:0052, №:02:084:0056, які на праві власності належать їй, так як основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 КК України, є суспільні відносини у сфері податкового регулювання в частині формування доходних статей бюджетів різних рівнів і державних цільових фондів, а предметом цього злочину є податки, збори та інші обов`язкові платежі, що входять в систему оподаткування і введені у встановленому законом порядку.

Отож, сторона обвинувачення, не надала достатніх доказів про те, що об`єкти нерухомого майна - її земельні ділянки, відповідають ознакам речових доказів, зокрема були «об`єктом кримінального провадження». Земельні ділянки, які є її власністю та на які накладено арешт, ніколи не були об`єктом відчуження третьою особою - нею (в т.ч. і за довіреністю її сином ОСОБА_9 ), іншим особам покупцям, в зв`язку з чим, означені об`єкти не приймали та в принципі не могли приймати участі у формуванні об`єктів оподаткування податком на доходи фізичних осіб, військового збору та податку на додану вартість.
Оскільки, продаж не відбувся (операція з поставки не відбулась), кошти від продажу не поступили, база оподаткування не сформована (щодо арештованого майна).
Отже, земельні ділянки, які є її власністю, не є об`єктами оподаткування податком на доходи фізичних осіб, ПДВ, військовим збором - відсутні податкові повідомлення-рішення, акти перевірок тощо (ст. 212 КК України), матеріали справи не містять відомостей про те, що визначені об`єкти нерухомості були одержані нею у власність злочинним шляхом (ст. 209 КК України), тобто після ухилення нею від сплати податків.
Наявність чи відсутність постанови слідчого про визнання об`єкту власності речовим доказом жодним чином не впливає на те, чи є ця річ речовим доказом або не є, оскільки стаття 98 та інші норми КПК України не передбачають такої процесуальної форми як винесення постанови про визнання речовим доказом, не надають слідчому повноважень визнавати чи не визнавати ту чи іншу річ речовим доказом.
Речовим доказом є лише та річ, яка за сукупними ознаками підпадає під визначення «речовий доказ» згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, а оцінку цієї обставини дає виключно суд, який не зв`язаний постановою слідчого про визнання речі речовим доказом.
Таким чином, арешт накладений на земельні ділянки, які є її власністю, з метою збереження речових доказів є безпідставним, невиправданим та недоцільним, оскільки визначені земельні ділянки не є об`єктом кримінально протиправних дій, які в подальшому могли призвести до вчинення кримінального правопорушення.
Вона, як власниця арештованих земельних ділянок, не є ні обвинуваченою, ні підозрюваною у кримінальному провадженні №000346 від 20.10.2020.

При цьому, станом на час накладення такого арешту, так і на даний момент, відомості про те, що в указаному кримінальному провадженні будь-яка особа вже набула статусу підозрюваного відсутні.

При цьому, заявник вважає, що сам по собі факт внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне провадження №000346 від 20.10.2020 та ця інформація не може об`єктивно підтверджувати те, що вона мала відношення до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 209 КК України.

Таким чином, перебування об`єктів нерухомого майна (земельних ділянок), що належать їй на праві власності, під арештом є невиправданим та недоцільним, а при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 , пославшись на вищезазначені обставини, уточнив вимоги клопотання та просив скасувати арешт вищезазначених земельних ділянок, які належать на праві власності ОСОБА_3 , який був накладений згідно з ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2021 року в рамках кримінального провадження №000346 від 20.10.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 209 КК України.

Начальник другого відділу РКП СУ ФР ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що земельні ділянки, арешт з яких просить скасувати заявник, у вищезазначеному кримінальному провадженні визнані речовими доказами, про що слідчим була винесена постанова. Сума збитків, які заподіяні державі, наразі ще не визначена, приймаються заходи, цивільний позов на даний час у кримінальному провадженні відсутній, підозра нікому не пред`явлена. Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проводиться з 20 жовтня 2020 року, проводиться розслідування щодо сина заявника - ОСОБА_9 .

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №000346 від 20.10.2020, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задоволити з наступних підстав.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

За змістом ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання, враховує приписи статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Під час вирішення питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно з ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, правову підставу для арешту майна, можливий розмір шкоди, завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ФР ГУ ДФС у Вінницькій області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000346 від 22.10.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч.1 ст. 209 КК України.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проводиться з 20 жовтня 2020 року, проводиться розслідування щодо сина заявника - ОСОБА_9 .

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02.04.2021, в рамках вищезазначеного кримінального провадження було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_3 , а саме земельні ділянки: площею 0,0197 га, кадастровий номер №:02:084:0065, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; площею 0,0175 га, кадастровий номер №:02:084:0060, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; площею 0,0221 га, кадастровий номер №:02:084:0042, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; площею 0,019 га, кадастровий номер №:02:084:0044, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; площею 0,0958 га, кадастровий номер №:02:084:0046, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0176 га, кадастровий номер №:02:084:0052, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0182 га, кадастровий номер №:02:084:0056, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, 26.05.2021 слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області скасовано арешт, накладений Вінницьким апеляційним судом від 02.04.2021 на майно ОСОБА_3 (справа №127/3008/21).

Згідно з ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2021 року клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_6 , незважаючи на вже винесене рішення слідчим суддею про скасування арешту вищезазначених земельних ділянок, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №000346 від 20.10.2020, було повторно задоволено.
Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Земельні ділянки, які належать на праві власності ОСОБА_3 , та на які накладено арешт, речовим доказами у вищезазначеному кримінальному провадженні не являються, зазначені земельні ділянки не є предметом досудового розслідування у цьому провадженні, що відповідно виключає можливість застосування арешту майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Жодних підстав вважати, що земельні ділянки, які належать ОСОБА_3 підлягатимуть спеціальній конфіскації не існує, що, відповідно, виключає можливість застосування арешту майна на підставі п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Частина 5 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначати покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У даному кримінальному провадженні про підозру нікому не повідомлено, цивільний позов не заявлений, сума збитків, які заподіяні державі, не визначена, хоча досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проводиться з 20 жовтня 2020 року, підстав стверджувати, що право власності на вищезазначені земельні ділянки ОСОБА_3 набуте незаконно, у суду немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, враховуючи вищевикладене, вважаю, що заявником було доведено, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала потреба, скасування арешту майна можливе без шкоди для кримінального провадження, а тому клопотання слід задоволити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2021 року, нерухомого майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ), мешканки АДРЕСА_2 , а саме:

- земельної ділянки площею 0,0197 га, кадастровий номер №:02:084:0065, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки площею 0,0175 га, кадастровий номер №:02:084:0060, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки площею 0,0221 га, кадастровий номер №:02:084:0042, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки площею 0,019 га, кадастровий номер №:02:084:0044, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки площею 0,0958 га, кадастровий номер №:02:084:0046, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки площею 0,0176 га, кадастровий номер №:02:084:0052, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки площею 0,0182 га, кадастровий номер №:02:084:0056, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: