Справа № 165/1352/17
Провадження № 1-кп/165/7/21
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську кримінальне провадження №0000511 від 04 квітня 2017 року за ч.2 ст.186 КК України, про затвердження угоди про визнання винуватості від 07 червня 2021 року укладеної між прокурором Нововолинського відділу Володимир-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нововолинська Волинської області, українець, громадянин України, освіта базова загальна середня, не працює, не одружений, інвалідом І-ІІ групи не являється. судимий: вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 19 квітня 2018 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1020 грн., заміненого ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 05 травня 2020 року на покарання у виді громадських робіт на строк 60 годин; вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 20 липня 2020 року за ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців сім днів, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , суд,

встановив:

03 квітня 2017 року, приблизно о 19год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту "Пожежна площа", що знаходиться по вул.Нововолинській у м. Нововолинську, керуючись корисливим мотивом, повторно, з метою відкритого викрадення чужого майна, взявши під приводом здійснення телефонного дзвінка у ОСОБА_6 мобільний телефон марки "Nokia 2700 c-2", вартістю 200 грн., з вмонтованою сім карткою мобільного оператора "Київстар" № НОМЕР_1 , вартістю 17 грн., в подальшому, не реагуючи на вимогу потерпілого віддати телефон, побіг у напрямку двору будинку АДРЕСА_2 , чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 217,83 грн.
Правова кваліфікація умисних дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю та беззастережно.
Додаткові обов`язки для обвинуваченого ОСОБА_4 , які були б пов`язані з співпрацею у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, угодою не передбачається.
Покарання, узгоджене сторонами угоди та на призначення якого згідний обвинувачений ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки дев`ять місяців; На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Нововолинського міського суду від 20 липня 2020 року, більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді чотири роки дев`ять місяців позбавлення волі.
Наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, а саме: для прокурора, обвинуваченого та його захисника є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу та наслідки невиконання угоди сторонам зрозумілі.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила затвердити укладену між нею та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості, оскільки угода відповідає вимогам ст.472 КПК України та укладена добровільно. Наслідки затвердження даної угоди їй зрозумілі.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, угоду про визнання ним винуватості просить затвердити, оскільки укладена ним добровільно і він погоджується на покарання узгоджене в угоді.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечив щодо затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим та прокурором, оскільки угода була укладена за його присутності ОСОБА_4 добровільно, і останній погодився на покарання узгоджене в угоді.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з того, що відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.
Потерпілим ОСОБА_6 надана письмова згода прокурору на укладення ним з обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості (а.с.205)
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ч.5 ст.12 КК України віднесений до тяжкого злочину. Міра покарання погоджена сторонами угоди відповідає санкції ч.2 ст.186 КК України, призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів, відповідає вимогам ч.4 ст.70 КК України (засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку).
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4, ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про підстави для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
У даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 20 квітня 2017 року (а.с.213) на мобільний телефон марки "Нокіа 2700" скасувати.
Речовий доказ мобільний телефон марки "Нокіа 2700" (а.с.214), який передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 (а.с.215) залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави за проведення судової експертизи 494,35 грн. висновок №320 від 23 травня 2017 року (а.с.207-212).

Строк покарання у виді позбавлення волі за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 20 липня 2020 року ОСОБА_4 зараховано з моменту його затримання 07 травня 2019 року (а.с.216-219).

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин 03 квітня 2017 року, і до нього продовжували застосовуватись заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, а тому в даному випадку підлягає застосуванню ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

Тому, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року), суд вважає, що ОСОБА_4 у строк відбуття покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 07 травня 2019 року по день набрання даним вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.370, ст.373, ст.374, ст.474, ст.475 КПК України, суд,

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості від 07 червня 2021 року у кримінальному провадженні №0000511 від 04 квітня 2017 року, укладену прокурором Нововолинського відділу Володимир-Волинської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки дев`ять місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Нововолинського міського суду від 20 липня 2020 року, більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді чотирьох років дев`яти місяців позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 07 травня 2019 року.
Зарахувати до строку покарання ОСОБА_4 його попереднє ув`язнення з 07 травня 2019 року за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 20 липня 2020 року по день надходження із Нововолинського міського суду Волинської області до ДУ "Луцький слідчий ізолятор" розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили включно (даного), відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року), із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 20 квітня 2017 року на мобільний телефон марки "Нокіа 2700" скасувати.
Речовий доказ мобільний телефон марки "Нокіа 2700", який передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 494 (чотириста дев`яносто чотири) грн. 35 коп. судових витрат.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 в ті ж строки і в тому ж порядку з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1