Справа № 165/2774/14-к
Провадження № 1-в/165/58/21
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2021 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нововолинська заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна,
встановив:
ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 04.11.2014 у кримінальному провадженні №0000791 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання зазначає, що Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду від 04 листопада 2014 року задоволено клопотання слідчого у вказаній кримінальній справі та накладено на арешт на моє майно, а саме: автомобіль марки «Форд Мондео», 1995 року випуску із забороною розпоряджатись ним будь-яким чином, а також на житловий будинок загальною площею 98, 7 м. кв., який розташований по АДРЕСА_1 .
На виконання ухвали державним реєстратором виконавчого комітету Нововолинської міської ради до державного реєстру внесено рішення про державну реєстрацію обтяжень, а саме: арешт нерухомого майна, будинку АДРЕСА_2 .
Ухвалою Нововолинського міського суду від 09 червня 2016 року кримінальне провадження № 50000791 від 09.10.2014 ОСОБА_3 , закрите на підставі ст. 47 КК України та звільнено його від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу ДП «Волиньвугілля».
Цивільний позов прокурора, поданий в інтересах ДП «Волиньвугілля» залишено без розгляду.
Проте у постановленій судом ухвалі про закриття кримінального провадження не вирішено питання про зняття арешту з майна у рамках зазначеного кримінального провадження, а саме: будинку АДРЕСА_1 .
Представник заявника адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності та відсутності заявника, заяву підтримує, просить її задоволити.
Дослідивши додані до клопотання матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є видом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 04.11.2014, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000791 від 09.10.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України накладено арешт на тимчасово вилучене майно, належне підозрюваному ОСОБА_3 , а саме: на автомобіль марки «FORD MONDEO», зеленого кольору, 1995 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , із забороною розпоряджатися ним будь-яким чином та його використовувати як підозрюваним так і іншими особами, а також на житловий будинок загальною площею 98,7 кв.м., житловою площею 63,0 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 09.06.2016 кримінальне провадження №0000791 від 09.10.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України відносно ОСОБА_3 закрито на підставі ст..47 КК України, а ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності. Проте, вищезазначеною ухвалою не вирішено питання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 04.11.2014, а саме: житловий будинок загальною площею 98,7 кв.м., житловою площею 63,0 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що матеріалами заяви доведено, що в подальшому застосуванні арешту майна, на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , відпала потреба, а тому наявні правові підстави для скасування арешту на вказаний житловий будинок.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170, 174, 369-372 КПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву задоволити.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду від 04.11.2014 у кримінальному провадженні №0000791 від 09.10.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК Українина тимчасово вилучене майно, а саме: житловий будинок загальною площею 98,7 кв.м., житловою площею 63,0 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 .
Ухвала в апеляційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1