Справа № 279/6294/20
Провадження № 1-і/279/4/21
У Х В А Л А
іменем України
25.06.2021 року

В провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.
Строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 28.06.2021 року, до зазначеного строку закінчення судового розгляду з об`єктивних причин не можливо.
Прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Дане клопотання мотивовано необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 ч.1 п.1,3,4,5 КПК України.
Обвинувачений проти задоволення клопотання не заперечив.
Захисник обвинуваченого проти продовження строку тримання під вартою заперечив, клопотав про зміну запобіжного заходу на більш м`який - цілодобовий домашній арешт.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу, наявність родини й утриманців, репутацію та майновий стан обвинуваченого, наявність судимостей, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
До того ж, при розгляді питання щодо обрання чи продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Водночас «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 доцільно продовжити обраний йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, що стали підставою для обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час ці ризики не відпали.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, що відповідно до ст.183 ч.2 п.4 КПК України дає можливість застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, законних джерел для існування не має, не припинили існувати та не зменшились ризики того, що він може переховуватись від суду та змінювати місце проживання, незаконно впливати на потерпілу, яка до того ж є неповнолітньою, свідків, які не допитані в суді, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого доцільним є продовження обраного йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
На підставі викладеного та керуючись ст.331 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Строк тримання обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою продовжити на 60 діб, тобто до 23.08.2021 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала підлягає негайному виконанню, може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду в 5-нний строк з дня її оголошення (отримання обвинуваченим копії).

Суддя ОСОБА_1
копія згідно з оригіналом: