Справа № 750/3727/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/124/21
Категорія - санкція Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 квітня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 квітня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів, а саме, до 06 червня 2021 року, з визначенням застави в сумі 181 600 грн. відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, перебуваючого у цивільному шлюбі, не працюючого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2014 та 2021 року народження, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, приймаючи до уваги вік та стан здоров`я підозрюваного, недостатньо міцні соціальні зв`язки, відсутність у нього постійного місця роботи, оскільки не встановлена наявність стабільної роботи та доходів від неї, як і будь-яких інших доходів, необхідних для проживання, майновий стан, а тому застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може запобігти вказаним ризикам.

Адвокат підозрюваного ОСОБА_7 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить її змінити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту. Також змінити суму застави з 181600 грн. до мінімального розміру, що передбачений ст. 182 КПК України.

Вказує, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не судимий, позитивно характеризується, одружений, має двох малолітніх дітей, що в повному обсязі спростовує позицію сторони обвинувачення та суду про відсутність міцних соціальних зв`язків. На думку захисника, в клопотанні сторони обвинувачення відсутні обґрунтування, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України. Наголошує, що ні прокурор, ні слідчий у клопотанні не навели наявність обґрунтованих ризиків для обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту. На думку сторони захисту, слідчий суддя був зобов`язаний постановити ухвалу про часткову відмову у задоволенні запобіжного заходу, оскільки під час розгляду клопотання прокурор не довів наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України. Також вказує на неправильність визначення слідчим суддею суми застави, адже така сума є явно завищеною та непомірною для підозрюваного з урахуванням фактичної шкоди потерпілим та його сімейного стану.

В засіданні апеляційного суду захисник підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення. Таке рішення обґрунтовує наступним чином.

Мета застосування запобіжних заходів передбачена ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

З положення ст. 178 КПК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у постанові 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», слідує, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд зобов`язаний також оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, репутацію підозрюваного, наявність судимостей, спосіб життя, поведінку під час провадження у справі; дослідити відомості, що вказують на існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що підозрюваний перебуваючи на волі, не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків та не займатиметься злочинною діяльністю.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001001 від 06.04.2021 року, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

06 квітня 2021 року ОСОБА_8 , в порядку ст. 208 КПК України, затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

07 квітня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Колегія суддів знаходить, що слідчим суддею встановлено наявність ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а отже, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя цілком вірно з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу дійшов до висновку про необхідність застосування до нього саме такого запобіжного заходу. При цьому, в повній мірі були дотримані вимоги ст.178 та ст. 194 КПК України, врахувавши вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, яке відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, офіційно не працює, не має постійних та законних джерел до існування, конкретні обставини вчинення правопорушення, що може свідчити про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 4, 5 статті 177 КПК України, а саме, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність.

Крім того, оскільки, частина речей, які були викрадені при вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення залишається не знайденою, так як і не знайденими залишаються всі можливі знаряддя вчиненого кримінального правопорушення. За таких обставин, ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, достовірно знаючи місце розташування викраденого майна та знарядь вчинення злочину, безперешкодно може знищити, сховати або спотворити будь-яку із зазначених речей чи документів.

Отже, слідчий суддя цілком обґрунтовано врахував і те, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою в даному випадку є найбільш доцільним, а інші запобіжні заходи, з урахуванням вище вказаних підстав, не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та уникнути ризиків, вказаних у ст.177 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. А така підозра, як уже зазначалося вище, є достатньо обґрунтованою.

За таких обставин, у слідчого судді не було підстав вважати, що застосування більш м`яких, ніж взяття під варту, запобіжних заходів може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому обраний запобіжний захід є обґрунтованим і з ним погоджується апеляційний суд.

На основі аналізу зібраних матеріалів, судом зроблено обґрунтований висновок, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а підозра у скоєнні кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги характеризуючі дані підозрюваного, на яких наголошує захисник, адже вони були предметом розгляду слідчого судді та не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для застосування саме такого запобіжного заходу ОСОБА_8 ..

З іншого боку, захисником в апеляційній скарзі не надано жодних переконливих доводів щодо обґрунтування своєї позиції і не представлено суду гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування і судового розгляду.

Наполягаючи на застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, стороною захисту не було доведено, що ОСОБА_8 постійно проживає (і на якій підставі) за адресою, вказаною в ухвалі слідчого судді, кому належить це житло. Акт про фактичне проживання особи (а.с. 56) викликає сумнів у апеляційного суду з точки зору своєї достовірності, оскільки назва вулиці в ньому записана неправильно, невідомо, ким складений і підписаний даний документ.

В сукупності із вищезазначеними обставинами, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, суд врахував дані, що характеризують особу підозрюваного, ті обставини, якими обґрунтовує свою апеляційну скаргу її автор, тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 ..

Колегія суддів вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено існування ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого. Зазначене спростовує твердження захисника про недоведеність прокурором заявлених у клопотанні ризиків.

Обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, судом розглянута можливість застосування інших, більш м`яких, визначених ст. 176 КПК України, на чому наголошує захисник в апеляційній скарзі, проте, аналіз матеріалів, наданих суду сторонами провадження, доводить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечить належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав твердити про залишення поза увагою можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, у слідчого судді не було підстав вважати, що застосування більш м`яких, ніж взяття під варту, запобіжних заходів може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому обраний запобіжний захід є обґрунтованим і з ним погоджується апеляційний суд.

Прохання сторони захисту про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 на нічний домашній арешт не є слушним, оскільки домашній арешт не забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків в зв`язку з існуванням наведених ризиків та обставин, що їх обґрунтовують.

Твердження захисника щодо неправильного визначення слідчим суддею суми застави, яка на його думку, є завищеною та непомірною для підозрюваного не заслуговують на увагу.

Частиною 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у межах, щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи тяжкість правопорушення, за вчинення якого він обвинувачується, суд обґрунтовано визнав за необхідне визначити ОСОБА_8 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 181 600 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

З огляду на це, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника про те, що суд порушив вимоги закону та необґрунтовано застосував відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, у зв`язку з чим і передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та зміни ухвали слідчого судді немає.

Строк дії ухвали слідчого судді визначено у відповідності з вимогами ст. 197 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розгляді справи в суді, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 409-411,419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 квітня 2021 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4