Справа № 136/241/21
провадження №1-кп/136/25/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець, обвинувальний акт та Угоду про примирення від 11.02.2021, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 04.02.2021, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта повна професійно - технічна, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

інших учасників

потерпілої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи сином ОСОБА_5 та пов`язаний із останньою спільним побутом, проживаючи спільно за адресою АДРЕСА_1 , та у відповідності до положень ст. 27 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», перебуваючи з 23.04.2020 по теперішній час спочатку у Липовецькому ВП Немирівського ВП ГУ НП у Вінницькій області та у подальшому Відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області на профілактичному обліку як кривдник за вчинення ним домашнього насильства, на шлях виправлення не став та систематично продовжує вчиняти домашнє насильство відносно своєї матері за наступних обставин.
Так, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично, а саме: 05.04.2020, 03.08.2020 та 30.11.2020 вчиняв відносно своєї матері ОСОБА_5 акти психологічного домашнього насильства, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, що підтверджено постановами Липовецького районного суду Вінницької області в справах про адміністративні правопорушення, а саме: за № 136/588/20 від 20.05.2020 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України; № 136/1873/20 від 21.01.2021 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України; постановою Оратівського районного суду №136/1196/20 від 16.09.2020 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України.
Незважаючи на викладене, достеменно розуміючи наслідки своїх протиправних дій ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на систематичне заподіяння психологічних страждань своїй матері ОСОБА_5 , в ніч із 30.01.2021 на 31.01.2021, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`янінні та знаходячись за місцем свого проживання за вищевказаною адресою, у черговий раз проявив відносно члена своєї сім`ї акт психологічного насильства, яке виразилось в безпричинних словесних образах, нецензурній лайці та погрозами фізичної розправи в адресу останньої, внаслідок чого ОСОБА_5 покинула місце свого проживання та теперішній час знаходиться у своїх знайомих.
Внаслідок вищевказаних систематичних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 завдано психологічних страждань, погіршилась якість та умови її життя, що виразилось у побоюванні за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, у яких на даний час вона проживає, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.
Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілого.
Разом з обвинувальним актом до суду надано Угоду про примирення укладену 11.02.2021 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Згідно з умовами Угоди про примирення від 11.02.2021 сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.126-1 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України. Також сторони узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_3 , а саме: у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці. ОСОБА_3 з визначеним в угоді видом та розміром покарання, погодився та не заперечує проти його призначення.

В угоді потерпілий та обвинувачений зазначили, що розуміють та усвідомлюють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю та беззастережно за обставин вказаних в обвинувальному акті та Угоді про примирення, пояснив, що розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просив затвердити угоду про примирення між потерпілою та ним, яку він уклав добровільно та призначити узгоджене покарання.

Потерпіла також просила затвердити угоду, запевнивши, що наслідки укладення угоди та наслідки її невиконання їй зрозумілі, а укладення угоди було для неї добровільним.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою, оскільки при її укладенні було дотримано вимоги КК та КПК України.

Суд, розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Приймаючи до уваги об`єктивно встановлені обставини, суд вважає, що діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілого, а отже його дії вірно кваліфіковані за ст.126-1 КК України.

Судом враховано, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, відповідно до положень ст.12 КК України, є кримінальними правопорушенням невеликої тяжкості; ОСОБА_3 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий; за місцем проживання характеризується негативно; на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

Обставинами, яка пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Переконавшись, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження укладеної між потерпілим та обвинуваченим угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами цієї угоди виду та міри покарання, за вчинений злочин.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376, 468, 469 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити Угоду про примирення укладену 11.02.2021 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 04.02.2021.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання узгоджене сторонами угоди про примирення від 11.02.2021 у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання.
Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1