Справа №186/644/21
Провадження №1-кп/0186/99/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року м.Першотравенськ.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Першотравенську кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000025 від 23 березня 2021 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Першотравенську, Дніпропетровської області, освіта середня спеціальна, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого по, АДРЕСА_1 , на обліку в лікарів психіатра та нарколога неперебуваючого, раніше судимого:
- 03 грудня 2004 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.1 ст.309, ч.1 ст.263, ст.75 КК України до позбавлення волі на строк три роки, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком два роки;
- 22 серпня 2005 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.187, ч.4 ст.27, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк сім років три місяці, звільненого 28 лютого 2012 року з Солонянської ВК Дніпропетровської області (№21) умовно-достроково на 2 місяця 24 дня,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України,

В С Т А Н О В И В:
20 березня 2021 року, приблизно о 20 годині 25 хвилин, ОСОБА_4 знаходився у приміщенні кафе «Лофт», розташованому за адресою: вул.Ювілейна, буд.№19-а у м.Першотравенську, Дніпропетровської області, разом із ОСОБА_5 , де побачив, як офіціант кафе принесла ОСОБА_5 чек за оплату замовлення та його банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , якою останній розплачувався за замовлення. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вищезазначеної банківської карти, на якій зберігались грошові кошти, які належить ОСОБА_5 та яка, згідно положень ст.1 ЗУ «Про інформацію», ст.14 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст.5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи мету наживи, ОСОБА_4 20 березня 2021 року о 20 годині 25 хвилин, перебуваючи у приміщенні кафе «Лофт», розташованому за адресою: вул.Ювілейна, буд.№19-а у м.Першотравенську, Дніпропетровської області, діючи умисно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з декоративного відерця для чеків, яке знаходилось на столі, таємно викрав належну ОСОБА_5 банківську карту АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка, згідно положень ст.1 ЗУ «Про інформацію», ст.14 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст.5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, обернувши викрадену платіжну картку у своє користування, покинув місце скоєння злочину.
Окрім того, не зупинившись на скоєному, 20 березня 2021 року о 22 годині 28 хвилин ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, діючи умисно, скористався викраденою платіжною карткою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , за допомогою банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: вул.Шкільна, №25-г в м.Першотравенську, Дніпропетровської області, зняв грошові кошти з рахунку потерпілого в сумі 5000 гривень. Після чого, продовжуючи діяти умисно, ОСОБА_4 попрямував до банкомату АТ КБ «Приват Банк», розташованого за адресою: вул.Шахтарської Слави, буд.№22 у м.Першотравенську, Дніпропетровської області, де 20 березня 2021 року о 22 годині 48 хвилин за допомогою банкомату з картки потерпілого зняв грошові кошти в сумі 5000 гривень.

В подальшому, упевнившись, що його дії залишились непомітними, продовжуючи діяти умисно, маючи єдиний умисел на таємне, повторне викрадення грошових коштів, ОСОБА_4 21 березня 2021 року передав зазначену банківську картку своїй співмешканці - ОСОБА_6 , якій повідомив, що картка належить йому та на ній знаходяться кредитні гроші, попросив останню провести зняття із зазначеної картки грошових коштів. ОСОБА_7 , не знаючи, що вказана картка є раніше викраденою, і вважаючи, що вона належить ОСОБА_4 , 21 березня 2021 року о 10 годині 15 хвилин за допомогою банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: вул.Гагаріна, буд.№1а, м.Першотравенська, Дніпропетровської області, з банківської картки ОСОБА_5 зняла грошові кошти в сумі 5000 гривень; 21 березня 2021 року об 11 годині 14 хвилин за допомогою банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: вул.Гагаріна, буд.№1-а, м.Першотравенська з банківської картки ОСОБА_5 зняла грошові кошти в сумі 5000 гривень, після чого, передала вказані кошти та картку ОСОБА_4 , який витратив зазначені гроші на власні потреби.

Своїми умисними діями, які виразилися в таємному повторному викраденні грошових коштів, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 20000 гривень.
ОСОБА_4 винним себе в пред`явленому йому обвинуваченні признав повністю, від дачі показань відмовився, щиро розкаюється в скоєному.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, цивільний позов підтримує повністю, покарання просить призначити на розсуд суду.

Обвинувачений - ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, так як вину у вчинених правопорушеннях і цивільний позов визнає повністю, не оспорює фактичні обставини справи, які вмінені йому в обвинувачення, не бажає допитувати свідків, потерпілого та досліджувати докази.

Прокурор не заперечував розглядати справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

У зв`язку з тим, що учасники судового провадження не заперечують проти недослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що обвинувачений та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, не сумніваються в добровільності та істинності своїх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд, в силу ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним їх дослідження.

При таких обставинах суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України, доказаною повністю.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 по ч.2 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України правильна, за ознакою: по ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

по ч.1 ст.357 КК України - викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, в ході судового розгляду не встановлені.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що він вчинив нетяжкий злочин і кримінальний проступок, особу, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся в скоєному, позитивно характеризується за місцем проживання, потерпілий щодо покарання покладається на розсуд суду, та вважає за можливе призначити йому покарання у виді обмеження волі, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Покарання слід призначити на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та суттєво зменшують ступінь тяжкості скоєного, особу винного, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого без відбування покарання з випробуванням і покладенням на нього обов`язків у відповідність ст.75 та п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Частина 1 та п.1 ч.2 ст.22 ЦК України передбачають, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У відповідність ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

На підставі ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

У відповідність ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до Закону.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 , про стягнення з ОСОБА_4 майнової шкоди, завданої вчиненням кримінальних правопорушень, в розмірі 20000 гривень слід задовільнити та стягнути вказану суму з обвинуваченого на користь потерпілого.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, - суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України, та призначити йому покарання:

по ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк два роки;

по ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 , про стягнення з ОСОБА_4 майнової шкоди, завданої вчиненням кримінальних правопорушень, в розмірі 20000 гривень задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 завдану кримінальними правопорушеннями матеріальну шкоду в сумі 20000 гривень.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції після його проголошення.

На вирок може бути подана скарга до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1 .