Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/192/18
Провадження № 1-кп/644/110/21
У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2021 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів : головуючого - судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представників потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , захисника обвинувачених ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 , захисника обвинуваченого ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15 , обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , представника потерпілої ОСОБА_16 адвоката ОСОБА_17 , розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно у режимі відео конференції під час трансляції з Броварського міськрайонного суду Київської області, Державної установи « Харківський слідчий ізолятор» та з робочих місць адвоката ОСОБА_15 , адвоката ОСОБА_8 , у приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в залі судових засідань № 2, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004696 від 26.07.2016 року відносно обвинувачених : ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 121 КК України; ОСОБА_14 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Судом поставлено питання щодо доцільності тримання обвинуваченого ОСОБА_14 під вартою у зв`язку з тими обставинами, що судове провадження не завершене до його спливу ( 16.07.2021), на виконання вимог ст. 331 КПК України.

Прокурором заявлено про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_14 .. Потерпілі та їх представники згодні з думкою прокурора.

Доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_14 прокурором обґрунтована з посиланням на ті обставини, що ОСОБА_14 , перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, вплинути на хід розгляду, обвинувачується в ряді тяжких злочинів, судовий розгляд не закінчено, свідки обвинувачення не допитані, може продовжувати злочинну діяльність, тобто ризики, передбачені ст. 177 КПК України, враховані при застосуванні такого запобіжного заходу щодо обвинуваченого продовжують існувати, застосований захід є ефективним.

В межах обговорення поставленого судом питання, сторона захисту зазначила, що прокурором не доведено факту існування зазначених ним ризиків, не підтверджено їх існування на цей час жодним чином, просила врахувати раніш заявлені ними аргументи, а саме: минуло майже чотири роки з моменту затримання ОСОБА_14 , переважна частина доказів сторін вже досліджена судом безпосередньо, які не доводять інкриміноване йому обвинувачення, ОСОБА_14 має проблеми зі здоров`ям, стороною обвинувачення не забезпечується прибуття свідків обвинувачення до суду, виключається ризик можливого впливу на свідків, вважали за можливе змінити запобіжний захід, письмового клопотання в порядку ст. 201 КПК України не надали.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, представника потерпілої ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, враховуючи вимоги ч.3 ст. 331 КПК України, положення статті 177 КПК України щодо визначення мети і підстав застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні, суд знаходить клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню.

Аргументи сторони захисту на заперечення проти клопотання прокурора зводяться лише до незабезпечення прокурором прибуття свідків обвинувачення та посилання прокурора на можливе призначення покарання обвинуваченим понад 10 років, не спростовуючи доцільність тримання обвинуваченого під вартою, яка полягає у забезпеченні виконання завдань кримінального провадження, закріплених ст. 2 КПК України.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_14 обвинувачується за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України, що єтяжкими злочинами та особливо тяжкими.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.05.2017 року ОСОБА_14 обрано мірою запобіжного заходу тримання під вартою.

Ухвалами колегії суддів Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_14 продовжено строк тримання під вартою.

Судом встановлено, що на момент затримання ОСОБА_14 офіційно працевлаштований не був ( відсутні належні документи про це), постійного джерела до існування не мав, в будь-якому випадку такого підтвердження матеріали справи не містять, раніше не судимий, на момент затримання був не одружений ( одружився під час перевірки судом обґрунтованості даного обвинувачення), що було та є достатніми підставами вважати, що обвинувачений, перебуваючи на свободі має можливість переховуватись від суду, продовжити злочинну діяльність, відповіді медичних установ щодо стану здоров`я обвинуваченого не містять посилань на неможливість утримання останнього в умовах СІЗО.

Беззаперечних аргументів на доведення відсутності на цей час доцільності тримання обвинуваченого ОСОБА_14 під вартою захистом не наведено, належних медичних документів щодо неможливості за станом здоров`я тримання обвинуваченого під вартою не надано, перевірка обґрунтованості обвинувачення ще триває, доцільність застосування такого запобіжного заходу полягає у необхідності забезпечення виконання завдань кримінального провадження, тому суд продовжує щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначаючи підстави для подальшого застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_14 такого виняткового виду запобіжного заходу, суд враховує обставини, визначені в ст.178 КПК України, а також тяжкість обвинувачення, а також вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_14 злочинів, які свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, у сукупності із тяжкістю можливого покарання та даними про його особу, спростовують доводи захисту про недоведеність та необґрунтованість ризиків, передбачених ч.І ст.177 КПК України.

Таким чином, дослідивши наведені аргументи та представлені матеріали, суд приходить до висновку про те, під загрозою тяжкості покарання в разі доведеності обвинувачення, обвинувачений ОСОБА_14 може спробувати ухилитися від суду, вплинути на його хід чи спробувати продовжити свою злочинну діяльність, заявлені свідки обвинувачення ще не всі допитані , що виключає можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо нього, при цьому викладені захистом обставини, не знаходить такими, які виключають існування зазначених прокурором ризиків та унеможливлюють неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого. Судом встановлено, що на цей час стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_14 задовільний, інші рекомендації лікарів відсутні.

Відповідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо розумності строку тримання під вартою, яка має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи. Перевірка обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_14 , в даному випадку, й на цей час ще потребує забезпечення його процесуальної поведінки під час судового провадження саме вказаним заходом.

Судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_14 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з підстав та обставин викладених вище, які можуть перешкодити виконанню завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити для ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, виходячи з цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає необхідним з урахуванням часу, необхідного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід щодо обвинуваченого за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, застосований 26.05.2017 року у кримінальному провадженні № 0004696 - продовжити до 24.08. 2021 року включно.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію ухвали направити до Харківської установи виконання покарань (№ 27).

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя