Справа № 307/2068/21
Провадження №1-кс/307/554/21
У Х В А Л А

про повернення клопотання

22 червня 2021 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и л а:

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 18 червня 2021 року звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим із прокурором Тячівської окружної прокуратури, про арешт тимчасово вилученого майна в ході огляду місця події 17 червня 2021 року, а саме 34 штуки деревини породи «Ялина», довжиною від шести до семи метрів, які поміщені на майданчик ДП «Тячівське ЛГ» з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000344, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, шляхом заборони розпорядження, користування та відчуження майном.

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий зазначив, що 17 червня 2021 року близько 18 год. 39 хв. на гарячу лінію 102 з повідомленням звернувся ОСОБА_5 про те, що на автомобілі марки «Урал», номерний знак НОМЕР_1 , ним було виявлено деревину, яку водій даного транспортного засобу ОСОБА_6 , перевозить без відповідних документів.

У зв`язку з чим, 17 червня 2021 року, у період з 21 год. 15 хв. по 22 год. 20 хв. проведено огляд місця події, а саме транспортний засіб марки «Урал», номерний знак НОМЕР_1 , до якого був прикріплений причеп номерний знак НОМЕР_2 , який припаркований в с. Лопухово, в урочищі «Гук» та на якому знаходилась деревина породи «Ялина», в ході огляду якого виявлено та вилучено: 34 штуки деревини породи «Ялина», довжиною від шести до семи метрів, які поміщено на майданчик ДП «Тячівське ЛГ» та передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , який працює охоронцем майданчика ДП «Тячівське ЛГ»; транспортний засіб марки «Урал» державний номерний знак НОМЕР_1 , до якого був прикріплений причеп, державний номерний знак НОМЕР_2 , передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8

18 червня 2021 року вказані транспортні засоби на підставі слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області визнані речовими доказами.

Під час розгляду клопотання слідчий СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 в обґрунтування вказаного клопотання посилався на викладені у ньому обставини.

Вислухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшла висновку про повернення вказаного клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1) ч. 2 цієї статті КПК України арешт майна допускається серед іншого з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено серед іншого зокрема:

підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

перелік і види майна, що належить арештувати;

документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження, зокрема, третіми особами таким майном.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю зокрема, слідчого, іншого власника майна.

Із клопотання вбачається, що слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме, 34 штуки деревини породи «Ялина».

Однак, у вказаному клопотанні відсутні відомості про те хто є власником цієї деревини та не зазначені засоби зв`язку, внаслідок чого слідчий суддя позбавлений можливості повідомити власника майна про час та місце розгляду клопотання, зважаючи на дуже короткі строки розгляду вказаного клопотання, які визначенні чинним КПК України.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, документи, які додані до клопотання, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, жодним чином не завірені, зокрема, відсутні відомості, що це копія документу, хто завірив дану копію документу (прізвище, посада, підпис, дата, печатка), а відтак надані документи не можна вважати такими, що підтверджують будь-які факти та докази.
Ураховуючи те, що слідчим до вказаного клопотання не вказано власника майна, а також документи, додані до клопотання належним чином не завірені, відтак, вказане клопотання не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю зокрема, слідчого, іншого власника майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ураховуючи наведене, вказане клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно необхідно повернути прокурору з метою усунення його недоліків, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

постановила:
Клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години, для усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 22 червня 2021 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1