№1-кс/755/1418/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" травня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у межах кримінального провадження за № 0005375 від 16.10.2020 року, -

за участю учасників провадження:

слідчого ОСОБА_5 ,

представника власника майна - ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у межах кримінального провадження за № 0005375 від 16.10.2020 року.

Так, у вказаній вище скарзі зазначено, що адвокатом ОСОБА_4 надається правова допомога ОСОБА_3 . У рамках кримінального провадження № 0005375 від 16.10.2020 року, слідчим відділом Дніпровського УП ГУ ПН у м. Києві проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_3 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Під час вказаного обшуку, крім інших речей, було вилучено два ноутбуки «Lenovo» та «Aspire», які належать ОСОБА_3 , якими він користувався у власних цілях. Арешт на вилучене майно не накладено, слідів злочину вони не містять. Вказаними ноутбуками ОСОБА_3 користувався для власних потреб, а тому, вони жодним чином не можуть вважатися речовими доказами у розумінні ст. 98 КПК України. Крім того, обшук було проведено 20.11.20220 року, тобто більше чотирьох місяців тому і до цього часу нікому не повідомлено про підозру, оскільки потерпіла не має майнових претензій до будь-яких осіб. Таким чином, дані ноутбуки є тимчасово вилученим майном. 01 березня 2021 року адвокат ОСОБА_4 звернувся до Київської місцевої прокуратури № 4 про повернення тимчасово вилученого майна, однак, 16 березня 2021 року отримав відповідь, яка надійшла йому на електронну пошту, про те, що його клопотання скеровано до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, однак, на день звернення до суду зі скаргою, відповідь він так і не отримав.

У судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 скаргу повністю підтримав з підстав, викладених у ній, та зазначив, що арешт на вилучені ноутбуки не накладався і в їх поверненні їм було відмовлено, оскільки вони не є стороною кримінального провадження, що є порушенням. За шість місяців досудового розслідування жодних процесуальних дій не вчинялося, а тому, вилучене майно підлягає поверненню.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_5 прохав відмовити у задоволенні скарги, оскільки ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , а також, було надано дозвіл на вилучення комп`ютерної техніки. Під час обшуку було виявлено та вилучено два ноутбуки, які за словами самого ОСОБА_3 , належать саме йому. Крім того, у ході обшуку було виявлено договір щодо надання туристичних послуг заявниці та висновком почеркознавчої експертизи підтверджено, що на даному договорі міститься підпис саме ОСОБА_3 . Вилучені під час обшуку ноутбуки визнані речовим доказам, мають доказове значення у кримінальному провадженні і не мають статусу тимчасово вилученого майна, оскільки, слідчим суддею було надано дозвіл на їх вилучення. Зокрема, на даний час, вилучені ноутбуки оглядаються та визнані речовими доказами. Крім того, надано для огляду матеріали кримінального провадження № 0005375 від 16.10.2020 року.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0005375, вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно із ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Як встановлено у судовому засіданні, в рамках кримінального провадження № 0005375 від 16.10.2020 року, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13.11.2020 року було надано дозвіл на проведення обшуку у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , в якому фактично проживає ОСОБА_3 , з метою відшукання та вилучення речей та документів, які є предметом кримінального правопорушення, а також, можуть слугувати доказами вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, зокрема, комп`ютерної техніки.

У подальшому, на підставі вищезазначеної ухвали, 20.11.2020 року було проведено обшук у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено, зокрема, ноутбуки «Lenovo» та «Aspire».

Відповідно до постанови слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві від 23.11.2020 року, вилучені під час обшуку 20.11.2020 року ноутбуки визнано речовим доказом.

Слідчий у судовому засіданні пояснив, що ноутбуки, які вилучені під час обшуку 20.11.2020 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13.11.2020 року, мають доказове значення у кримінальному провадженні, визнані речовим доказом, не мають статусу тимчасово вилученого майна та на даний час оглядаються.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, з вищевказаного вбачається, що в ході обшуку від 20.11.2020 року, дозвіл на відшукання та вилучення, зокрема, комп`ютерної техніки, було прямо надано ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13.11.2020 року, що вказує на те, що вилучені ноутбуки «Lenovo» та «Aspire» не мають статусу тимчасово вилученого майна і не можуть бути повернуті власнику, оскільки визнані речовими доказами та на даний час оглядаються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 236, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у межах кримінального провадження за № 0005375 від 16.10.2020 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: