Справа № 953/4881/21
н/п 1-кс/953/2478/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі Київського суду в м. Харкова клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одружений, осіб на утриманні не має, не працюючий, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 307 КК України.

Чергове судове засідання по вказаній справі було призначено на 19.03.2021 року на 12.00 год. Головуючий суддя ОСОБА_6 з 17.03.2021 перебуває на лікарняному.

Як вбачається з матеріалів справи, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 закінчується 29 березня 2021 року.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п. 20-5 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України 2012 року, тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

19 березня 2021 року через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_7 про продовження відносно обвинуваченого дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що було обрано відносно останнього, яке, враховуючи норми ч.5 ст.20-5 Розділу XІ Перехідних положень КПК України, відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 19.03.2021 року розподілено в провадження судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор наполягав на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений та його захисник просили суд відмовити у задоволені клопотання прокурора, оскільки на їх думку ризики значно зменшились. Захисник просив суд застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання.
Суд, заслухавши клопотання, думку учасників судового засідання, виходить з наступного.

До спливу продовженого строку судове провадження не було завершене.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У судовому засіданні прокурор наполягав, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, які існують, а також просив суд врахувати ступень тяжкості інкримінованого злочину та прийняти до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під варту повністю не відпали, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Оцінюючи доводи щодо існування ризиків суд виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності/

Так, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Вказаний ризик суд оцінює з огляду на обставини кримінального провадження та обставини, що стосуються безпосередньо обвинуваченого.

Так, існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду. Також, враховані дані по його особі, що ОСОБА_8 не працював до затримання, не мав офіційних джерел отримання прибутку.

Отже, суд погоджується з прокурором та також вважає встановленим існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України можливість обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватись від суду.

Разом з тим, суд вважає недоведеними ризики можливості обвинуваченому вчинити інше кримінальне правопорушення та впливу на свідків, які допитані судом, оскільки обґрунтованих підстав, які б свідчили про існування них ризику, прокурор не довів, тим паче, з судом вбачається, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, суд, з урахуванням вищенаведених ознак, вважає, що будь-які інші альтернативні запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Отже, враховуючи існування ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд продовжує дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, передбачений у КПК України.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, його віку, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає заставу достатню для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України - в розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 90800 грн. (2270х40=90800).

Керуючись ст.ст. 177, 182, 330 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити.

Вважати продовженим відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку 60 діб, тобто до 17 травня 2021 року включно.

Визначити суму застави у розмірі 90800 грн., які необхідно внести до сплину терміну тримання під вартою із зазначенням платежу: застава згідно КПК по справі № 0001598 від 22 квітня 2020, за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Київський районний суд м. Харкова).

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатись із м. Харкова без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене законом покарання від 6 до 10 років позбавлення волі, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого; забезпечувати явку, належно повідомленого обвинуваченого до суду; повідомлення суд про причини неявки обвинуваченого.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду.

Попередити заставодавця, що в разі не виконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Встановити строк дії даної ухвали з 19 березня 2021 року по 17 травня 2021 року включно.

У задоволенні клопотання захисту щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу відмовити.

Ухвала суду в частині запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, ОСОБА_4 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя