ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/298/21 Справа № 711/1752/20 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 (власник арештованого майна) на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду міста Черкаси від 05.03.2021 про арешт майна за клопотанням старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_7 по матеріалам кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000026 від 21.06.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 1, 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в :

вказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотанням старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_7 та накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування №3606 від 21.12.2019, частка власності Ѕ, якої належить ОСОБА_6 та частка власності Ѕ, якої належить ОСОБА_8 , яку підозрюваний ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безоплатно реалізував на користь дружини ОСОБА_6 та сина ОСОБА_8 . Також накладено арешт на рухоме майно, яке належить ОСОБА_6 , автомобіль марки Nissan X-Trail VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який підозрюваний ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безоплатно реалізував на користь дружини ОСОБА_6 .

Застосовуючи такий захід забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що підозрюваний ОСОБА_9 після вручення 17.12.2019 письмового повідомлення про підозру, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, за які передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, реалізував безоплатно вищевказане рухоме та нерухоме майно на користь своєї дружини та рідного сина.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль Nissan X-Trail, ОСОБА_6 , як особа, на майно якої накладено арешт, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу в зазначеній частині та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт автомобіля. Зазначає, що зазначений автомобіль вона придбала за оплатним договором купівлі-продажу за ринковою вартістю 356450,00 грн., отже у розумінні вимог ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на таке майно немає, чого слідчий суддя помилково не врахував.

Прокурор та апелянт були повідомлені судом про час та місце розгляду даної справи належним чином, до суду не з`явилися, заяв та клопотань з даного приводу суду апеляційної інстанції не надсилали, що не перешкоджає розгляду вказаної апеляційної скарги по суті.

Заслухавши доповідь судді, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, отже предметом апеляційного перегляду, враховуючи межі оскарження згідно скарги ОСОБА_6 , є ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль.

Питання застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно регламентується вимогами ст. 170 КПК України.

Частиною 1 цієї статті передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частина 2 статті 170 КПК України передбачає, що метою арешту майна є забезпечення можливості: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У даному випадку арешт накладено на майно третьої особи ОСОБА_6 , яка не є підозрюваною в кримінальному провадженні.

Така можливість передбачена ч.4 ст. 170 КПК України згідно якої арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України (спеціальна конфіскація).

У свою чергу ч.1 ст.96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Частиною 4 цієї статті передбачено, що гроші, цінності, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, інше майно, зазначені в цій статті, підлягають спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача.
Отже необхідною умовою арешту майна третьої особи є, зокрема, набуття майна безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, а також можливість застосувати до такого майна спеціальну конфіскацію з підстав того, що третя особа - власник такого майна знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 КК України (тобто про зв`язок майна з вчиненим кримінальним правопорушенням).

У даному випадку автомобіль Nissan X-Trail VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 набула у власність згідно договору купівлі-продажу 7142/2019/1835757 від 20.12.2019 у підозрюваного ОСОБА_9 за 356450,00 грн., тобто не безоплатно, як про те вказав слідчий суддя.

Факт передачі вказаних коштів по договору купівлі-продажу підтверджується відповідною розпискою, долученою до апеляційної скарги.

Доказів того, що вказана ціна є вищою чи нижчою за ринкову вартість зазначеного автомобіля, клопотання слідчого про арешт майна не містить, як і обставин щодо обізнаності власника автомобіля ОСОБА_6 із зв`язком такого майна з вчиненим у даному провадженні кримінальним правопорушенням, відповідно, законодавчо передбачених (ч.4 ст. 170 КПК України та ч.4 ст.96-2 КК України) підстав для арешту майна третьої особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні, при розгляді цієї справи встановлено не було.

Отже слідчий суддя помилково дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого про арешт майна щодо автомобіля Nissan X-Trail, оскільки процесуальні умови застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у даному випадку відсутні.

Згідно із частиною першою статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає до задоволення, ухвала слідчого судді підлягає до скасування в частині накладення арешту на автомобіль Nissan X-Trail VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 з винесенням нової ухвали в цій частині, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_7 про накладення арешту на вказане майно у кримінальному провадженні №0000026 від 21.06.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. ч. 1, 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, має бути залишене без задоволення.

В решті - ухвала слідчого судді не оскаржувалась, відповідно, судом апеляційної інстанції не переглядалася.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду міста Черкаси від 05.03.2021 про арешт майна за клопотанням старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_7 по матеріалам кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000026 від 21.06.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 1, 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України скасувати в частині накладення арешту на автомобіль марки Nissan X-Trail VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_7 в частині накладення арешту на автомобіль марки Nissan X-Trail VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000026 від 21.06.2017 відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач :
Судді :