Провадження №: 1-кс/752/4250/21
У Х В А Л А

03.06.2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні заступником начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000500 від 03.05.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ст. 366-1 КК України, -

в с т а н о в и в :

слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_5 , з метою забезпечення конфіскації як виду покарання.
В обґрунтування клопотання зазначено про те, що Слідчим управлінням ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000500 від 03.05.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ст. 366-1 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці директор Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_6 , колишній заступник директора Департаменту ОСОБА_7 , заступник директора Департаменту-начальник управління пільг, державних та інших допомог ОСОБА_8 , начальник відділу внутрішнього аудиту Департаменту ОСОБА_5 , головний спеціаліст сектору державних закупівель, головний спеціаліст відділу бухгалтерського обліку управління бухгалтерського обліку та фінансів цього Департаменту ОСОБА_9 , головний спеціаліст відділу фінансового контролю та аудиту, завідувач сектору державних закупівель управління бухгалтерського обліку та фінансів Департаменту ОСОБА_10 , уповноважена особа з питань закупівель Департаменту ОСОБА_11 , невстановлені службові особи ТОВ «Альтернатива Трейд» (ЄДРПОУ 37878035) з метою особистого незаконногозбагачення, визначивши вчинення злочинів як одне з основних джерел для здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування, відчуваючи свою безкарність, з метою привласнення коштами, виділеними рішеннями Київської міської ради в межах Київської міської цільової програми «Турбота. Назустріч киянам», створили організовану групу, метою якої є привласнення бюджетними коштами шляхом умисного завищення ціни на медичні вироби, які придбаваються за результатами тендерних процедур в порядку, визначеному Законом України «Про публічні закупівлі».

З метою досягнення злочинної мети щодо надання перемоги у відкритих торгах підконтрольному ТОВ «Альтернатива Трейд» ОСОБА_5 , будучи залученою ОСОБА_6 до вказаної злочинної діяльності як виконавець вчинення кримінальних правопорушень, нею забезпечувалось складання та підписання членами тендерного комітету Департаменту протоколів засідання тендерного комітету за закупівлями, згідно тексту яких вказане товариство визначено переможцем та приймалось рішення про намір укласти з ним договори.

Внаслідок незаконних дій організованої групи у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , інших невстановлених осіб під час укладання та виконання договорів між Департаментом соціальної політики Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з ТОВ «Альтернатива Трейд» внаслідок завищення постачальницько-збутової надбавки, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №955 від 17.10.2008 «Про заходи щодо стабілізації цін на лікарські засоби і медичні вироби», бюджету завдано збитки у особливо великих розмірах.

Загалом організована група у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 у 2017-2019 роках незаконно привласнила грошові кошти територіальної громади м. Києва у розмірі 13 596 573,69 грн.

У зв`язку із цим, 12.05.2021 складено повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191

КК України, та того ж дня вручено.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_5 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву з проханням розглядати клопотання у його відсутність.
Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та на підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Вивчивши клопотання, та матеріали, якими воно обгрунтовується, прихожу до наступних висновків.
Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КК України).
Питання арешту майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).
Згідно із ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Санкція ст. 191 ч. 5 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
Надані до суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної чи юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого про накладення арешту, підлягає задоволенню як обґрунтоване, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:
клопотання задовольнити.
Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , із забороною відчуження та розпорядження.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: