Справа № 573/940/21
Номер провадження 1-кп/573/104/21
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
20 серпня 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 29 квітня 2021 року за №0000124 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Лемещівка, Козятинського району, Вінницької області, без реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із неповною загальною середньою освітою, розлученого, не працюючого, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра КНП «Липоводолинська лікарня» з 1986 року з діагнозом « F 70», не інваліда, раніше судимого:

- 02 березня 2017 року Липоводолинським районним судом Сумської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у сумі 850 грн.;

- 07 березня 2017 року Бориславським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком до 100 годин;

- 28 липня 2017 року Липоводолинським районним судом Сумської області за ст. 289 ч. 2, ст. 389 ч. 2, ст. 70, ст. 71-72 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 12 днів, звільнений 29.12.2020 по відбуттю строку покарання, судимості не зняті та не погашені

за ч. 3 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням виконкому Сумської обласної ради народних депутатів № 609 від 23.12.1981 на землях Вирівської і Горобівської сільських ради, між селами Вири, Кравченкове, Горобівка і АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 214,9 га створено об`єкт природно-заповідного фонду місцевого значення загальнозоологічний заказник місцевого значення «Вирівський», що згідно охоронного зобов`язання входить до складу природньо-заповідного фонду України.

28 квітня 2021 близько 15.00 год. ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел направлений на незаконну порубку дерев на території та об`єкті природо-заповідного фонду загальнозоологічний заказник місцевого значення «Вирівський», прибув на територію вказаного заказнику місцевого значення, а саме розташованого в межах с. Вири, Річківської ОТГ Сумського району Сумської області, на березі р. Вир поблизу вул. Малий Вигін, де діючі умисно, достовірно знаючи, що вказана територія відноситься до природо-заповідного фонду, всупереч вимогам ст. ст. 67, 69 Лісового кодексу України, ч. 3 ст. 7, ч. 1 ст. 26 Закону України «Про природо-заповідний фонд», без передбаченого законом дозволу, не маючи лісорубного квитка (ордера), з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, за допомогою власної металевої одноручної пили, здійснив незаконну порубку 2-х сироростучих дерев породи «верба» діаметром 16х16 см та 12х12 см, тобто повністю відокремив від кореня до ступеню припинення росту дерев, чим завдав Річківській сільській раді Сумської області майнової шкоди, відповідно до висновку судової економічної експертизи № СЕ -19/119-21/5642-ЕК від 04.06.2021 в сумі 517 грн.

Виконуючи вищевказані вказані дії ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій у вигляді спричинення матеріальної шкоди власнику майна, бажав їх настання, тобто вчинив злочин з прямим умислом.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, дав покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним в обвинувальному акті та описовій частині вироку. Зокрема пояснив, що 28 квітня 2021 близько 15.00 год. він прибув на територію заказника «Вирівський», розташованого на березі р. Вир поблизу вул. Малий Вигін, без дозволу, не маючи лісорубного квитка, за допомогою власної металевої пили, здійснив порубку 2-х дерев породи «верба». У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати, оскільки збитки відшкодував.

Також, крім визнання вини самим обвинуваченими, факт вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується письмовими матеріалами справи, які були досліджені та проаналізовані судом під час судового розгляду у їх сукупності:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29 квітня 2021 року щодо реєстрації кримінального провадження № 0000124 за ч. 3 ст. 246 КК України, внесені відомості за повідомленням про порубку ОСОБА_4 дерев на території заповіднику «Вирівський» (а. с. 40);

-протоколом огляду місця події від 28 квітня 2021 року з ілюстраційною таблицею до нього, проведений на території в межах с. Вири на березі р. Вир. поблизу вул. Малий Вигін, де було виявлено 2 пеньки дерев породи верба, спиляні стовбури та металеву пилку (а. с. 49-54);

-висновком судової економічної експертизи № СУ - 19/119-21/5642 ЕК від 04 червня 2021 року з ілюстрованою таблицею до нього, проведеної на підставі постанови слідчого від 17 травня 2021 року, відповідно до висновку якої «розрахунок розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд, внаслідок незаконної рубки дерев в прибережній смузі р. Вир в межах населеного пункту с. Вири Річківської ОТГ Сумського району, на території загальнозоологічного заказника місцевого значення «Вирівський», складений Державною екологічною інспекцією у Сумській області, арифметично підтверджується на суму 517 грн» ( а.с. 66-74);

-протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 із фототаблицею до нього від 06 травня 2021 року, під час якого на березі р. Вир. поблизу АДРЕСА_3 , останній розказав і показав як 28.04.2021 року спиляв два дерева породи «верба» (а. с.83-91);

-висновком судово-психіатричного експерта від 01 червня 2021 року № 189, з якого вбачається, що в момент вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 виявляв ознаки легкої розумової відсталості (легка дебільність), не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 виявляє ознаки легкої розумової відсталості (легка дебільність), може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_4 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (а. с. 95-98 ).

Всі письмові докази, що надані суду стороною обвинувачення, сторона захисту не просила визнати неналежними чи недопустимими.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого, дослідивши всі письмові матеріали надані стороною обвинувачення щодо обставин кримінальних правопорушень, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 246 КК України, як незаконна порубка дерев, вчинена на території та об`єкті природо-заповідного фонду.

Призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є не тяжким злочином, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан, тощо.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно із ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинений ним злочин, своєю поведінкою під час судового провадження прагнув зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки він правдиво повідомив про всі обставини, повне відшкодування збитків та відсутність тяжких наслідків.

Обставиною, що згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 є рецидив злочину.
Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, з 1986 року перебуває у лікаря психіатра КНП «Липоводолинська лікарня» з діагнозом « F 70», не працюючий, розлучений, за місцем проживання характеризується на території Річківської ОТГ задовільно, скарг на поведінку останнього від мешканців не надходило, компрометуючи матеріали відсутні (а. с. 101-117).

Також враховується думка представника потерпілого- Річківської сільської ради ОСОБА_6 , який претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 не має, збитки відшкодовані повністю, цивільний позов заявляти не бажає, про що в матеріалах справи свідчить подана ним заява (а. с. 65).

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, з урахуванням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого.
На думку суду, призначення покарання обвинуваченому повинно забезпечувати виконання завдань кримінального судочинства та слугувати цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Приймаючи рішення щодо міри покарання, суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права (п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004).

Таким чином, враховуючи сукупність зазначених вище обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , з урахуванням особи винного, його відношення до скоєного, суд прийшов до висновку, що за вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання, призначене в межах санкції статті у виді штрафу.

Між тим суд, за наявності кількох вищезазначених обставин, що пом`якшують покарання у їх сукупності та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного і відношення до скоєного, відсутність претензій потерпілого і повне відшкодування збитків, під час розгляду справи дійшов висновку про можливість при призначенні ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 246 КК України у виді штрафу застосувати положення ст. 69 КК України, та призначити показання останньому у виді штрафу нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції даної частини статті закону про кримінальну відповідальність.

Призначення даного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

На підставі ст. 124 КПК України стягненню з обвинуваченого на користь держави підлягають процесуальні витрати за проведення судової економічної експертизи № СЕ-19/119-21/5642-ЕК від 04.06.2021 року у сумі 2 745 грн. 92 коп. (а. с. 67).

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст. 100 КПК України (а. с.55-57).
Ухвалою слідчого судді від 29 квітня 2021 було накладено арешт на речові докази, вилучені в ході огляду місцевості, який необхідно скасувати, оскільки необхідність у ньому відпала (а. с. 58-59).

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у рамках даного кримінального провадження не обирався. За результатами судового розгляду кримінального провадження підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд також не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4 250 грн. (чотири тисячі двісті п`ятдесят гривень).
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 2 745 (дві тисячі сімсот сорок п`ять) гривень 92 копійки за проведення судової економічної експертизи.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 29 квітня 2021 року на вилучені 28 квітня 2021 року під час огляду ділянки берега р. Вир, поблизу вулиці Малий Вигін, у с. Вир, Сумського району, Сумської області, стовбури дерев верби: №1 O 12х12 см, довжиною 9 м, №2 O 16х16 см, довжиною 13 м, як належать Вирівському старостинському округу Річківської сільської ради, а також на вилучену 28 квітня 2021 року під час огляду ділянки берега р. Вир, поблизу вулиці Малий Вигін, у с. Вири, Сумського району, Сумської області, металеву пилу одноручку, довжиною 70 см, з дерев`яною ручкою, у найдовшій частині довжиною 20 см, з шириною леза 10 см, яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_4 .

Речові докази:

-стовбури дерев верби: №1 O 12х12 см, довжиною 9 м, №2 O 16х16 см, довжиною 13 м, як належать Вирівському старостинському округу Річківської сільської ради та передані на відповідальне зберігання спеціалісту відділу земельних ресурсів Річківської сільської ради ОСОБА_7 , залишити Річківській сільській раді, як власникам;

- металеву пилу одноручну, довжиною 70 см, з дерев`яною ручкою, у найдовшій частині довжиною 20 см, з шириною леза 10 см, яка знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 ( м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області), яка належить ОСОБА_4 - знищити .

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя