Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/254/21 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 126 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2021 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000631за апеляційною скаргою заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 січня 2021 року, яким стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цюрупинськ Херсонської області, громадянина України, зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 26.02.1999 Знам`янським міським судом за ч.2 ст.229-6 КК України (1960 р.) до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК України виконання вироку відтерміновано на 2 роки;
- 22.03.2000 Цюрупинським районним судом Херсонської області за ст.19, ч.2 ст.141, ч.2 ст.42, ст.43 КК України (1960 р.) до 6 років 6 місяців позбавлення волі;
- 02.02.2009 Знам`янським міськрайонним судом за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік, 28.01.2010 вирок переглянуто, засуджений до 4 років позбавлення волі,
затверджено угоду від 05 січня 2021 року про примирення між ним та ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України,
Також цим вироком закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000631 від 04 грудня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, у зв`язку з примиренням сторін.

В С Т А Н О В И Л А:

До Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000631 від 04 грудня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України.

Згідно обвинувального акту органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що 03.12.2020 року, приблизно о 19 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
В цей час між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_8 раптово виник умисел на умисне завдання ОСОБА_9 ударів, завдали останній фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_8 долонею лівої руки наніс ОСОБА_9 два удари по обличчю, вчинивши насильницькі дії, які завдали ОСОБА_9 фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_8 скоїв умисне завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 126 КК України.

До Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла заява від ОСОБА_9 , в якій остання просила суд звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, у зв`язку з примиренням. Зазначила, що вчинене кримінальне правопорушення є злочином невеликої тяжкості, яким їй не завдано тілесних ушкоджень, окрім того обвинувачений відшкодував завдані збитки та усунув заподіяну шкоду.

Вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 січня 2021 року затверджено угоду від 05 січня 2021 року про примирення між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України.

В апеляційній скарзі заступник керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_7 просить скасувати вирок районного суду у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме, неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, та незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000631 від 04.12.2020 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, - закрити.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання.

Таким чином, відповідно до вимог діючого законодавства суд першої інстанції вирішує обвинувачення по суті та призначає покарання лише окремим видом судового рішення, тобто лише вироком.

Так, під час розгляду даного кримінального провадження до суду надійшли від потерпілої ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 письмові заяви про звільнення останнього та згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням.

Натомість, суд першої інстанції, отримавши зазначені заяви, в порушення вимог кримінального процесуального закону перейшов до розгляду провадження на підставі угоди про примирення та ухвалив вирок.

При розгляді провадження судом першої інстанції об`єднано два різних інститути звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та укладення угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, чим допущено істотні порушення норм кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Вважає, що суд першої інстанції за результатами розгляду провадження, ухвалюючи вирок, обмежився необґрунтованим затвердженням угоди про примирення та закриттям кримінального провадження, та взагалі не вирішив питання щодо звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, як того вимагає Закон.
Вказує, що судом першої інстанції також допущено незастосування закону, який підлягав застосуванню, неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, що згідно з п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Вищевказані недоліки судового розгляду істотно порушують вимоги кримінального процесуального та кримінального закону та є неприпустимими.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, з таких підстав.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.1, 2ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно п.1 ч.2ст.284 КПК України , кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.8 ст. 284 КПК України закриття провадження з підстави передбаченої пунктом 1 частини 2 даної статті не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Як вбачається матеріалів справи, ОСОБА_9 звернулась до суду першої інстанції із заявою, в якій просила суд звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності згідно ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, відшкодував завдані ним збитки та усунув заподіяну шкоду.
В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_10 про те, що він не заперечує щодо звільнення його від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерплим.
Прокурор щодо задоволення клопотань обвинуваченого та потерпілого не заперечував, так як вони не суперечать закону.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Тобто, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є вчинення злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості вперше, факт примирення з потерпілим та відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (ст. 46 КК України). Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ст.46 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Таким чином враховуючи те, що ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок, обвинувачений підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, а потерпіла не заперечувала проти його задоволення на думку колегії суддів суд першої інстанції повинен був звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 126 КК Українина підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

В той же час колегія суддів вважає помилковою думку суду першої інстанції з приводу затвердження угоди про примирення, оскільки сторони кримінального провадження не зверталися з угодою про примирення в порядку ст. 474 КПК України.

А тому, апеляційні доводи прокурора є такими, що знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Апеляційний суд може закрити кримінальне провадження, як за матеріалами, що надійшли із суду першої інстанції, так і на підставі нових матеріалів, наданих учасниками процесу або витребуваних самим апеляційним судом.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_7 необхідно задовольнити, а вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 січня 2021 року скасувати, а ОСОБА_8 звільннити від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням його з потерпілою ОСОБА_9 , а кримінальне провадження підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 376, 404, 405, 407-409, ,417, 419 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_7 , - задовольнити.

Вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 січня 2021 року, яким затверджено угоду від 05 січня 2021 року про примирення між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою ОСОБА_8 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000631 від 04.12.2020 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4