ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/717/21 Номер провадження 11-кп/814/773/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем
судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000403 від 31.07.2020, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, задоволено клопотання прокурора ОСОБА_12 та застосовано відносно обвинуваченого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 03 липня 2021 року.

Мотивуючи своє рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд послався на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та на те, що ОСОБА_7 обвинувачується зокрема у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі від 9 до 12 років із конфіскацією майна, а вказана обставина є превалюючою над наступними обставинами, встановленими ст. 178 КПК України, а саме: доведеними стороною захисту те що обвинувачений не має судимостей, наявність у останнього місця роботи, також суду не надано доказів, що обвинувачений не може перебувати за станом здоров`я в умовах слідчого ізолятора.
Крім того суд зазначив, що ОСОБА_7 переховувався від органів досудового розслідування, перебуваючи у розшуку, та ця обставина відповідає меті та підставі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
Адвокат ОСОБА_8 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу районного суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На переконання захисника ухвала районного суду була винесена з порушеннями вимог КПК.

Зазначає, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_13 від 18.02.2021 у справі № 554/7894/20 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також визначено розмір застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 135 000,00 грн., у разі внесення якої останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Також в ухвалі, слідчий суддя, при обранні запобіжного заходу, відмовив у задоволенні клопотання в частині не визначення розміру застави вказавши прокурору на те, що Закон України від 16 грудня 2020 року № 1094-ІХ, який погіршує становище особи, прийнятий після вчинення кримінальних правопорушень, в яких підозрюється особа, та на момент звернення до слідчого судді із клопотанням ще не діяв.

Ухвалою цього ж слідчого судді у цій же справі від 15.04.2021 цей запобіжний захід продовжено до 05.05.2021 до 12 год. 51 хв. із збереженням зазначеного розміру застави.

При цьому, ухвалу яку він оскаржує на даний час, проголошено судом об 11 год. 38 хв. 05.05.2021, тобто до спливу дії раніше обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі цього вважає, що при діючій ухвалі про обрання запобіжного заходу, виключається можливість обрати повторно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як строк тримання під вартою, визначений попередньою ухвалою, ще не сплив.

Отже суд першої інстанції фактично продовжив строк тримання під вартою ОСОБА_7 , а тому був зобов`язаний визначити розмір застави та продовжити обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, що раніше були покладені на обвинуваченого.

Просить звернути увагу, що судом задоволено клопотання прокурора ОСОБА_12 , хоча до суду з клопотанням звертався прокурор ОСОБА_6 .

При цьому, будь-які документи, що посвідчують повноваження прокурора ОСОБА_6 на участь у кримінальному провадженні до клопотання не додано, а отже подане ним клопотання та додані до нього матеріали не є допустимими доказами.

Вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не застосував положення ч. ч. 3, 4 ст. 87, ч. 2 ст. 194 КПК України і обрав запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі недопустимих доказів, що не можуть підтверджувати обставини, зазначені у п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, в порушення ч. 3 ст. 315 КПК України розглянув клопотання яке не подавалось прокурором у судовому засіданні, в порушення ч. 3 ст. 315, ч. 1 ст. 359 КПК України ухилився від розгляду клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу.

Вказує на недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та відсутність будь-яких доказів які б могли вказувати на юридично значущі (а не просто фактичні) дії ОСОБА_7 , які б можна було охарактеризувати як ухилення його від слідства. Такі докази (матеріали) у порядку ст. 290 КПК України стороні захисту не відкривались.

Також прокурором не доведено, а слідчим суддею не встановлено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Зазначає, що районний суд встановивши істотне зменшення ризиків, що існували на думку слідчого судді при обранні та продовженні запобіжного заходу, прийшов до помилкового (і одночасно суперечливого іншим своїм висновкам) висновку про те, що такі ризики не зменшились.
Посилається також на те, що іншим підозрюваним у даному кримінальному провадженні обрано запобіжні заходи домашній арешт, тримання під вартою з визначенням застави у значно меншому розмірі. На підготовчому судовому засіданні прокурором не заявлялось клопотання про продовження строку дії домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_10 , який сплив 05.05.2021.
При цьому, інкриміновані ОСОБА_7 епізоди кримінальних правопорушень є за обсягом та змістом меншими, ніж інкриміновані іншому обвинуваченому.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_8 підтримав подану ним в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав у ній наведених. ОСОБА_7 також просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Прокурор заперечив проти доводів скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, а тому просив залишити її без змін.

Мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000403 від 31.07.2020, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України.
Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням від 29.04.2021 про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави.
05.05.2021 ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області клопотання прокурора задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке застосування можливе.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.
Так, судом враховано положення наведених вище норм процесуального закону та правильно встановлено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 обвинувачується зокрема у скоєнні особливо тяжкого злочину та може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду через побоювання майбутнього покарання, обвинувачений тривалий час перебував у розшуку та був затриманий на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави про надання дозволу на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.
Колегія суддів не погоджується із твердженням суду про те, що прокурором не доведено що обвинувачений ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Так із наданих матеріалів до суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_7 спільно із співучасником злочину ОСОБА_14 у січні 2021 року спричинили іншому співучаснику вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень ОСОБА_11 тілесні ушкодження про що свідчить заява останнього до правоохоронних органів та витяг із ЄРДР відповідно до якого за вказаною заявою розпочато досудове розслідування.
Водночас, ухвала суду першої інстанції щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого та неможливості застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів вважає правильним, оскільки він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а тому інший більш м`який запобіжний захід не буде відповідати меті його застосування та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Судом першої інстанції перевірено можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу та правильно встановлено відсутність об`єктивних даних щодо можливості їх застосування, а захисником не спростовано існування ризиків, які унеможливлюють застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу та не наведено ґрунтовних доводів.
Заперечення захисника про те, що при діючій ухвалі про обрання запобіжного заходу, виключається можливість обрати повторно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як строк тримання під вартою, визначений попередньою ухвалою, ще не сплив, не заслуговують на увагу.
З матеріалів справи вбачається, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000403, під час якого ОСОБА_7 обирався та продовжувався запобіжний захід, завершене, а обвинувальний акт направлений до районного суду.
Як вбачається з положень ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою під час досудового розслідування, не може виходити за межі строку досудового розслідування.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України однією із форм закінчення досудового розслідування є звернення прокурора до суду з обвинувальним актом, у зв`язку з чим перебіг строків досудового розслідування припиняється разом із дією запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Поміж тим, згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Отже вбачається, що судом на законних підставах обрано запобіжний захід відносно ОСОБА_7 .
Щодо не визначення розміру застави, окремо слід звернути увагу на те, що Законом України від 16.12.2020 № 1094-IX, який набрав законної сили 31.12.2020, внесено зміни до ч. 4 ст. 183 КПК України та доповнено її п.5, відповідно до якого слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Отже на момент прийняття рішення про обрання запобіжного заходу обвинуваченому, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується зокрема у вчиненні особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 313 КК України, суд був наділений правом не визначати розмір застави відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.
З приводу зазначення в ухвалі суду про задоволення клопотання прокурора ОСОБА_12 щодо обрання запобіжного заходу до ОСОБА_7 , позаяк до суду з клопотанням звертався прокурор ОСОБА_6 , колегія суддів вважає таку описку не істотною, оскільки і прокурор ОСОБА_6 і прокурор ОСОБА_12 постановою заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_15 від 30.04.2020, яка надана апеляційному суду, визначені в групу прокурорів та мають відповідні повноваження у кримінальному провадженні № 0000403.

Поміж тим, прокурор ОСОБА_12 брав участь в підготовчому судовому засіданні 05.05.2021, в якому вирішувалося судом подане клопотання, виступав на його підтримку, що і могло стати підставою для допущення описки.

За цих підстав, не враховуються заперечення захисника про відсутність повноважень прокурора ОСОБА_6 на участь у кримінальному провадженні та недопустимість доказів, оскільки повноваження прокурора належним чином підтверджені.
Захисник в апеляційній скарзі також посилався на відсутність доказів наявності встановлених ризиків, що не відповідає наявним матеріалам.
Постановою старшого слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_16 від 12.11.2020 ОСОБА_7 оголошувався в розшук (а.м.п. 87), на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12.11.2020 (а.м.п. 84) був затриманий.
З огляду на це, існує не ймовірний, а реальний ризик переховування ОСОБА_7 від суду в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Обрання більш м`якого запобіжного заходу іншим особам у цьому кримінальному провадженні не береться до уваги, оскільки вирішення питання про обрання запобіжного заходу є індивідуалізованим та таке рішення приймається з врахуванням обставин, ризиків, даних про конкретну особу, а в даному випадку ОСОБА_7 .
Колегія суддів звертає увагу, що в апеляційному порядку переглядається правильність судового рішення. Водночас, як вбачається із матеріалів провадження, захисник ОСОБА_8 05.05.2021 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 на домашній арешт. Як слідує із змісту оскаржуваної ухвали, судом вказане клопотання не обговорювалося та не вирішувалося, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити правильність ухваленого рішення суду з приводу вказаного клопотання захисника. У зв`язку з наведеним, колегія суддів рекомендує суду першої інстанції розглянути клопотання захисника від 05.05.2021 на найближчому судовому засіданні.
Враховуючи наведене, рішення районного суду є законним та вмотивованим, а тому підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4