ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,захисника ОСОБА_7 апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 лютого 2021 року у кримінальному провадженні № 0001240 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михальча, Сторожинецького району, Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, інваліда третьої групи, учасника бойових дій, раніше судимого 08.06.2018 року вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області за ч.1 ст.263 КК на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 лютого 2021 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та йому призначене покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покаранням за вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 08.06.2018 року остаточно призначене ОСОБА_6 покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбування ОСОБА_6 покарання обчислено з моменту його затримання. Вирішено долю речових доказів.

Провадження №11-кп/822/150/21 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ч.2 ст.345 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

На вказаний вирок надійшли апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 .

У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність та істотно порушені вимоги кримінально-процесуального закону.

Зазначає, що покази потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 є суперечливими та надуманими і не відповідають дійсності, оскільки вони зацікавлені в розгляді даного кримінального провадження.

Зокрема, апелянт вказує на розбіжності у показах потерпілого і свідка щодо відстані перебування свідка ОСОБА_10 в момент заподіяння обвинуваченим удару ОСОБА_9 та моменту нанесення удару потерпілому

Також вважає, що протоколами проведення слідчих експериментів із потерпілим та свідком від 19.06.2019 р. та 17.01.2020 р. встановлено інші обставини події від 07.06.2019р., що не узгоджуються з обставинами, про які дали покази інспектори поліції. Разом з тим, за участю обвинуваченого слідчий експеримент не проводився.

У протоколі про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.06.2019 р. потерпілий зазначив, що під час затримання обвинувачений наніс йому удар в область губи.

Наголошує, що в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , яка є сестрою обвинуваченого зазначила, що перебуває із братом у конфліктних відносинах, а тому апелянт вважає,що показання свідка стосовно нанесення обвинуваченим умисно удару потерпілому необхідно оцінювати критично

Також вважає, що із відеозаписів із бодікамер поліцейських вбачається неналежне виконання ними службових обов`язків та перевищення своїх повноважень, оскільки працівники поліції не назвали свого прізвища, посаду, спеціальне звання та не надали службове посвідчення для ознайомлення, а також заздалегідь не попередили про застосування фізичної сили

Апелянт зазначає, що свідки обвинувачення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у судовому засіданні вказали, що не бачили як ОСОБА_6 завдавав удару інспектору поліції.

Вважає,що інші докази, на які послався суд, носять інформаційний характер або лише підтверджують факт наявності тілесного ушкодження у потерпілого,проте не доводять винуватість.

Наголошує, що суд неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність,оскільки в порушення вимог ч.4 ст. 67 КК України при призначенні покарання врахував як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку.При цьому,суд не зважив,що така обставина передбачена диспозицією ч.2 ст. 345 КК України як кваліфікуюча ознака злочину

Просить скасувати вирок суду та виправдати ОСОБА_6 за ст. 345 ч.2 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення і провадження закрити.

У апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить винести новий вирок, яким виправдати його за ст. 345 ч.2 КК України. У доповненнях до апеляційної скарги апелянт зазначає, що нецензурно висловлювався на адресу поліцейських, однак жодних умисних ударів не завдавав. Коли потерпілий сіпав його за куртку- він це сприйняв, як загрозу насильства та тільки відмахнув його своєю рукою.

Крім того, наголошує,що не міг завдати удару, оскільки в руці у нього знаходився телефон, що вбачається з відеозапису бодікамери. Поліцейські застосовували сльозогінний газ та наносили удари по голові та ребрах, заламували ліву ногу, після чого він потрапив до лікарні, де лікувався тривалий час.Наголошує, що він є учасником бойових дій та після перебування в зоні ООС у нього безсоння та наявний посттравматичний розлад голови, у зв`язку з чим проходить курс лікування декілька разів на рік.

Згідно з вироком, 07 червня 2019 року приблизно о 08.15 год. екіпаж патрульної поліції «Сатурн - №1006», сформований відповідно до Дислокації сил та засобів роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області від 07.06.2019 року, у складі інспекторів молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 та лейтенанта поліції ОСОБА_9 , прибули на виклик про «тяжкі тілесні ушкодження» за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою до поліцейських звернулися ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , які вказали на обвинуваченого ОСОБА_6 , як на особу, яка завдала тілесні ушкодження ОСОБА_11 .

Під час встановлення інспекторами патрульної поліції ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_9 особи обвинуваченого ОСОБА_6 , останній, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, почав кричати, поводити себе агресивно, виражатися нецензурною лайкою в сторону працівників патрульної поліції, не реагував на вимоги працівників поліції про припинення протиправної поведінки і попередження, що у випадку не припинення протиправної поведінки його буде затримано.

У зв`язку з тим, що на неодноразові вимоги працівників поліції припинити протиправні дії, виконувати законні вимоги, не висловлюватися на адресу працівників поліції нецензурною лайкою, не поводити себе агресивно, обвинувачений ОСОБА_6 не реагував, йому було повідомлено, що з метою припинення протиправних дій він буде затриманий в порядку, передбаченому Законом України «Про Національну поліцію» та відносно нього буде застосовано спецзасіб «кайданки».

Обвинувачений ОСОБА_6 , усвідомлюючи свої протиправні дії ігнорував законні вимоги працівника правоохоронного органу інспектора Управління патрульної поліції в Чернівецькій області потерпілого ОСОБА_9 , щодо припинення незаконних дій. Далі ОСОБА_6 реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, та достовірно знаючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу при виконанні своїх службових обов`язків, який перебував у форменому одязі (однострій поліцейських), наніс один удар правою рукою в область обличчя патрульного поліцейського потерпілого ОСОБА_9 , чим заподіяв йому згідно з висновком судово-медичного експерта №592 втор. від 26.06.2019 року та №105д. від 29.01.2020 року тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці нижньої губи справа та синця в ділянці кута рота справа з переходом на тіло нижньої щелепи справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідь судді,доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги, доводи прокурора про відсутність підстав для зміни вироку,дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг та перевіривши їх доводи,колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судова колегія вважає, що районний суд повно, об`єктивно і всебічно дослідив надані сторонами докази та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

Не визнаючи вину у вчиненні злочину, ОСОБА_6 у районному суді показав,що 07.06.2019 року приблизно о 07.00 год. перебував у сестри- ОСОБА_6 та вживав разом її чоловіком ОСОБА_11 горілку.Між ними виникла суперечка, під час якої ОСОБА_11 погрожував йому пістолетом. Відбиваючи руку ОСОБА_11 з пістолетом, він ножем пробив йому долоню руки, після чого почали один одному наносити удари.

Коли він вийшов на вулицю, під`їхав автомобіль з двома патрульними поліцейськими, яким він пред`явив документи та пояснив, що відбулось.

ОСОБА_11 почав нецензурно лаятися і він також почав лаятися. Працівники поліції тримали його і ОСОБА_11 за руки, щоб заспокоїлися. Він почав вириватися,поліцейські шарпали його за руки, а він відмахувався від них лівою рукою, оскільки в правій руці знаходився телефон та казав, що забере зброю. Був агресивним, однак поліцейського не бив. Йому не повідомляли, що його затримають, якщо він не буде виконувати вимоги поліцейських,права не роз`яснювали.

Показання обвинуваченого районний суд обгрунтовано оцінив як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин, оскільки такі показання спростовуються наступними доказами.

Так, із показань потерпілого ОСОБА_9 у суді першої інстанції вбачається, що 07.06.2019 року отримали виклик про нанесення тяжких тілесних ушкоджень та прибули за адресою АДРЕСА_2 . На виклик одночасно приїхав автомобіль швидкої медичної допомоги.

Біля будинку знаходився обвинувачений, а також ОСОБА_14 та її чоловік ОСОБА_11 , у якого була різана рана руки та які повідомили, що поранення спричинив обвинувачений ОСОБА_15 . Він представився обвинуваченому та спілкувався з ним приблизно 2-3 хвилини. Обвинувачений виражався нецензурною лайкою в цілому та на його адресу. На попередження про припинення такої поведінки ОСОБА_6 не реагував, а навпаки сказав, що може відібрати у нього зброю. Він(потерпілий) зробив крок вперед з метою затримати обвинуваченого і відразу обвинувачений вдарив його рукою в щелепу, однак він з іншим поліцейським затримали ОСОБА_6 , застосувавши прийоми рукопашного бою та надягли кайданки.

Він був в однострої поліцейського і у нього з губи текла кров. ОСОБА_6 був дуже агресивним, кричав на всіх і від нього йшов різкий запах алкоголю.

Свідок ОСОБА_10 в суді першої інстанції показав,що разом з ОСОБА_9 прибув на виклик. Біля будинку знаходились двоє чоловіків у нетверезому стані, які нецензурно лаялись. Обвинувачений на попередження не реагував. Свідок пішов до автомобіля викликати підмогу, а коли повернувся, то побачив, як обвинувачений наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_6 було затримано. Під час нанесення обвинуваченим потерпілому удару свідок знаходився від них на відстані приблизно 10-15 метрів.

У ході слідчих експериментів,відеозаписи який районний суд дослідив, потерпілий ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_10 на місці показали механізм нанесення удару обвинуваченим потерпілому,що мало місце 07.06.2019 року(протоколи слідчих експериментів із відеозаписами т.1 а.п. 119-123,126-130).

На спростування доводів захисника,показання потерпілого та свідка ОСОБА_10 не містять суперечностей щодо фактичних обставин,які мають істотне значення для правильного вирішення справи,а тому обгрунтовано прийняті судом у основу обвинувального вироку.

Окрім того,показання потерпілого і свідка узгоджуються з іншими доказами.

Зокрема,свідок ОСОБА_6 -рідна сестра обвинуваченого показала у районному суді,що 07.06.2019 року вночі обвинувачений на кухні її квартири вчинив конфлікт з її співмешканцем ОСОБА_11 на грунті вживання алкоголю та відмови позичити гроші. ОСОБА_6 наніс приблизно 10 ударів ОСОБА_11 та ножем вдарив останнього у ліву руку.Потім наніс іще один удар рукою та ОСОБА_16 впав на сходах, потім вибіг на вулицю. Сусід з 8-го під`їзду викликав поліцію та швидку медичну допомогу.Вона вийшла на вулицю за ОСОБА_11 , а коли повернулася в квартиру, то обвинувачений почав бити і її.

Вона вибігла на вулицю, а ОСОБА_6 за нею. Біля будинку вже були працівники поліції та швидка медична допомога. Двоє поліцейських підійшли до неї з обвинуваченим,вона розповіла про події. ОСОБА_6 нецензурно лаявся на адресу поліцейських, ліз до кобури поліцейського,хапав його за одяг, а потім наніс удари в груди та голову поліцейському. Поліцейські були спокійні, обвинуваченого не били та попереджали ОСОБА_6 , що будуть його затримувати. ОСОБА_6 раніше бив її та батьків.

Із протоколів слідчих експериментів від 19.06.2019 року, 23.01.2020 року із відеозаписом,які районним судом досліджені,вбачається,що свідок ОСОБА_6 на місці відтворила механізм нанесення ударів ОСОБА_6 свідку ОСОБА_16 та потерпілому ОСОБА_17 (т.1 а.п.82-85,140-144)

Доводи захисника про те,що свідок ОСОБА_6 є упередженою та її показання не можна приймати до уваги,судова колегія відкидає,оскільки жодних доказів таких обставин апелянтом суду не надано.

Свідок ОСОБА_11 в суді показав,що 07.06.2019 року під час конфлікту між ним та обвинуваченим ОСОБА_6 його побив та поранив ножем. Він вибіг на вулицю, а сусід викликав швидку медичну допомогу та поліцію. Лікарі надали йому допомогу,а обвинувачений в цей час нецензурно лаявся в сторону працівників поліції. Поліцейські заспокоювали обвинуваченого. Свідок не бачив, як ОСОБА_6 вдарив поліцейського, і не бачив, щоб поліцейські били ОСОБА_6 . Крім поліцейських і працівників швидкої медичної допомоги, на місці події нікого не було.

Свідок ОСОБА_12 у районному суді показав,що працює лікарем швидкої медичної допомоги та прибув у складі бригади на виклик на АДРЕСА_3 .Біля під`їзду було двоє чоловіків та жінка, а також під`їхав автомобіль патрульної поліції. Чоловіки були в нетверезому стані, обвинувачений нецензурно лаявся. Потім він почув крик, коли повернувся, то побачив, що поліцейські намагалися обвинуваченого покласти на землю Обвинувачений нецензурно лаявся на адресу поліцейського, але самого удару свідок не бачив.

Свідок ОСОБА_18 в суді показав, що на той час працював лікарем швидкої медичної допомоги і надавав допомогу патрульному поліцейському. В поліцейського був забій м`яких тканин обличчя і травма руки. Поліцейський повідомив, що його вдарили під час затримання.

Повідомлені потерпілим та свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_6 обставини щодо протиправних дій обвинуваченого відносно ОСОБА_9 підтверджуються дослідженим районним та апеляційним судами відеозаписом та протоколом його огляду від 19.02.2020,із якого вбачається, що у дворі будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_6 ,перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння,веде себе агресивно по відношенню до працівників поліції та виражається нецензурною лайкою на їх адресу.

На спростування доводів захисника,відеозаписом зафіксовано,що полійський просить Мельника припинити протиправні дії та неодноразово попереджає,що за такі дій він може бути затриманий.Обвинувачений не реагує на зауваження поліцейського,погрожує відібрати зброю та наносить потерпілому удар у обличчя,після чого поліцейські його затримали.

(а.с.48-55 т.1)

Відповідно до висновку №1614 від 07.06.2019 року,який наданий лікарем Чернівецького обласного наркологічного диспансеру за наслідками проведеного огляду ОСОБА_6 ,останній на час вчинення злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння(а.с.68 т.1)

Із протоколу огляду місця події від 07.06.2019 року та фототаблиць до нього вбачається, що в під`їзді №7 буд. АДРЕСА_3 біля вхідних дверей на відстані 2 метрів наявні плями бурого кольору. У під`їзді по всій довжині до сходів наявні плями бурого кольору, а також між 4 та 5 поверхами по стіні з правої сторони від сходів наявні численні плями бурого кольору (т.1 а.п.24-36);

Зазначеними у цьому протоколі даними підтверджуються показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_11 про те,що обвинувачений у квартирі побив ОСОБА_11 та ножем пробив йому руку,після чого свідки втекли на вулицю.

Згідно картки виїзду швидкої медичної допомоги №26597 від 07.06.2019 року за викликом про побиття ОСОБА_9 лікарем по прибуттю на місце події о 09-03 год. зафіксовано у потерпілого,зокрема,забій м`яких тканин(нижня губа набрякла,збільшена ,болюча)(а.с.107 т.1)

Довідка №113 ОКУ «Лікарня швидкої медичної допомоги» від 07.06.2019 року свідчить про те,що у потерпілого ОСОБА_9 виявлено забій м`яких тканин обличчя (т.1 а.п.72).

Висновками судово-медичного експерта №592 втор. від 26.06.2019 року та №105д. від 29.01.2020 року підтверджено,що у потерпілого ОСОБА_9 наявні тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці нижньої губи справа та синця в ділянці кута рота справа з переходом на тіло нижньої щелепи справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, по строку та обставинам виникнення можуть відповідати вказаному в ухвалі суду і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_9 та наданих на експертизу протоколів допиту потерпілого та свідків, а також протоколів проведення слідчих експериментів з потерпілим та свідками, можна припустити, що потерпілий та нападник в момент нанесення тілесних ушкоджень знаходилися у вертикальному положенні або близькому до цього, та були обернуті обличчям один до одного (т.1 а.п.92-93,147-151);

Суд обгрунтовано відкинув показання свідка ОСОБА_19 у суді,оскільки фактично,за змістом вироку,свідок не бачив безпосередньо подій,які стосуються вчинення злочину,прибув на місце о 09:30-09:45,тоді як злочин був вчинений ОСОБА_6 раніше та свідок бачив лише момент,коли ОСОБА_6 садили у поліцейський автомобіль.Окрім того,суд зазначив,що повідомлене свідком місце подій не відповідає фактично встановленому.

Також суд правильно вказав,що показання свідка ОСОБА_20 (на які посилається захисник у апеляційній скарзі) фактично доводять,що ОСОБА_6 наніс удар працівнику поліції ОСОБА_9 .

Викладені вище докази у їх сукупності підтверджують, що легкі тілесні ушкодження ОСОБА_9 були заподіяні обвинуваченим умисно,а не випадково,під час затримання,як вказує захисник у апеляційній скарзі.

Не проведення з обвинуваченим слідчого експерименту,на що посилається захисник,не спростовує таких висновків,оскільки згідно ст.40 КПК України слідчий ,здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності,а клопотань про проведення цієї слідчої дії з обвинуваченим сторона захисту не заявляла.

Доводи захисника про те,що поліцейські,здійснюючи затримання ОСОБА_6 всупереч вимогам закону не виконали належним чином своїх обов`язків та перевищили свої службові повноваження судова колегія вважає безпідставними.

Сторона захисту не оспорює той факт, що ОСОБА_9 є працівником правоохоронного органу та, як інспектор взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Чернівецькій області виконував свої службові обов`язки,прибувши 07.06.2019 року на виклик у зв`язку із отриманою інформацією про те, що ОСОБА_6 наніс ножове поранення ОСОБА_11 .

Дослідженими судом доказами-показаннями потерпілого,свідків,а також відеозаписом із боді камер поліцейських(а.с.53-54 т.1), підтверджено, що ОСОБА_9 (який був одягнутий у поліцейський однострій) неодноразово звертався до ОСОБА_6 з проханням припинити нецензурну лайку та обвинувачений був декілька разів попереджений про те,що у випадку непідкорення таким законним вимогам буде затриманий і застосовані відповідні заходи реагування(спецзасоби).

Разом із тим, обвинувачений знехтував законними вимогами поліцейського,поводив себе агресивно,кричав, продовжував нецензурно лаятись на адресу потерпілого та погрожував відібрати у нього зброю,а потім умисно наніс удар потерпілому у обличчя.

Отже,підстав вважати,що дії поліцейських були неправомірними та ними не були дотримані вимоги Закону України «Про Національну поліцію», як твердить захисник,судова колегія не вбачає.

Такі висновки узгоджуються із висновком службового розслідування від 31.01.2020 року,який проведений комісією у складі уповноважених осіб УПП у Чернівецькій області,згідно якого встановлено,що поліцейські Мукоєд та Вахнован діяли у межах та на підставі чинного законодавства (а.с.221-227 т.1).

Отже,наведені у апеляційних скаргах доводи не є підставою для скасування вироку та не спростовують висновків суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину,передбаченого ст.345 ч.2 КК України,а саме-в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

При призначенні покарання за ст.345 ч.2 КК України дотримався вимог ст.ст. 65-67 КК України та повною мірою врахував,що обвинувачений вчинив умисний нетяжкий злочин,має на утриманні трьох неповнолітніх дітей,позитивно характеризується по місцю проживання,є учасником бойових дій та інвалідом 3 групи.

Згідно висновку експерта №234 від 18.03.2020 року,яким проводилась судово-психіатрична експертиза, на період часу, до якого відноситься інкриміноване діяння, ОСОБА_6 ознак хронічного психічного захворювання, недоумства та ознак будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Як не психічно хворий, ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1 а.п.322-323).

Обставинами,що обтяжують покарання суд врахував рецидив кримінальних правопорушень та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Обставин,що пом`якшують покарання суд не встановив.

Із врахуванням викладеного,призначене судом за ст.345 ч.2 КК України покарання обвинуваченому за видом та строком відповідає ступеню тяжкості скоєного та особі обвинуваченого.

Оскільки новий умисний злочин вчинений обвинуваченим у період іспитового строку,призначеного за попереднім вироком від 08.06.2018 року,яким ОСОБА_6 був засуджений за ст.263 ч.1 КК україни на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,суд обгрунтовано не вбачав підстав для застосування вимог ст.75 КК україни та призначив остаточне покарання на підставі ст.71 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.67 КК України,якщо будь-яка із обставин,що обтяжує покарання,передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як кваліфікуюча ознака кримінального правопорушення,що впливає на його кваліфікацію,суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку,що його обтяжує.

Суд визнав винуватим ОСОБА_6 за ч.2 ст.345 КК України в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків

За таких обставин врахування судом при призначенні покарання обставиною,що обтяжує покарання-вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку- суперечить вимогам закону.

Отже,обгрунтованими є доводи захисника про необхідність виключення із мотивувальної частини вироку посилання суду на наявність цієї обтяжуючої покарання обставини,а тому вирок суду в цій частині необхідно змінити з підстав, що передбачені ст.ст.407-409 КПК України,задовольнивши частково апеляційну скаргу адвоката

Підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст.404,405,407-409,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 лютого 2021 року відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.345 КК України змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на наявність обтяжуючої покарання обставини - вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку.

В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2