Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/173/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2021 року. Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому матеріали за апеляційною скаргою прокурора Кіровоградської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 квітня 2021 року, якою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби на 60 днів в межах строку досудового розслідування, з покладенням певних обов`язків,
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 квітня 2021 року задоволено частково клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, на 60 ( шістдесят ) днів в межах строку досудового розслідування, з покладенням певних обов`язків.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що досудовим слідством ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Однак вказав, що підозрюваний працює приватним підприємцем, має постійне місце проживання та роботи, проживає разом з дружиною та має малолітню дитину, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків. Крім того, врахував, що в рамках іншого кримінального провадження Кропивницьким апеляційним судом ОСОБА_8 вже обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби, який він не порушував. При цьому, під час обрання вказаного запобіжного заходу документи по епізоду викрадення сонячних батарей, належних ОСОБА_9 були предметом дослідження, як суду першої інстанції, так і апеляційної. Тобто, як в рамках клопотання за наслідками розгляду якого був обраний домашній арешт, так і даного досліджувались: протокол обшуку від 24.03.2021 року згідно до якого вказані батареї було виявлено та вилучено, протокол огляду предметів (сонячних панелей), протокол допиту потерпілого.
Таким чином, епізод по інкримінації підозрюваному викрадення сонячних панелей, не є злочином, тісно не пов`язаним із такими, що вже були предметом дослідження, та щодо яких судом апеляційної інстанції зазначено про відсутність обґрунтованої підозри за наданих у клопотанні доказів. В підозрі в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_8 інкримінується, що він у групі осіб викрав сонячні панелі, при цьому будь-яких доказів на підтвердження вказаної події (особиста участь у таємному викраденні чужого майна) на час розгляду клопотання доказів не надано.
За таких підстав, стороною обвинувачення не доведено ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний буде ухилятись від слідства, а у подальшому суду, оскільки після обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не зафіксовано наміру вчиняти такі дії.
Ризик впливу на інших підозрюваних не доведений, оскільки щодо них обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що підтверджується програмою автоматизованої системи документообігу Кіровського районного суду міста Кіровограда «Д-3», а ОСОБА_8 перебуває на волі, тобто навпаки цей ризик буде існувати, якщо клопотання буде задоволено.
Відтак, на підставі викладеного, слідчим та прокурором не надано жодного документа які б, підтверджували твердження, що перебуваючи під домашнім арештом, підозрюваний буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки.
Щодо обґрунтованості підозри, то матеріалами наданими слідчому судді, достеменно не доведено, що ОСОБА_8 вчинено дане кримінальне правопорушення саме за обставин, описаних у повідомленні про підозру, тобто не доведено, що він безпосередньо приймав участь у викраденні сонячних панелей. Єдиним доказом його причетності до інкримінованого злочину, є те, що за місцем розташування приватного підприємства, яке він очолює були віднайдені вказані сонячні батареї.
Відтак сторонній спостерігач для себе не зміг би отримати відповідь, за яких обставин за місцем розташування приватного підприємства, яке очолює ОСОБА_8 з`явилось викрадене майно, так і не зміг би відкинути доводи слідства про причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину. Наразі, в матеріалах клопотання відсутні будь-які докази, які б підтверджували спосіб участі ОСОБА_8 у вчиненні злочину.
За таких підстав, стороною обвинувачення не надано достатніх доказів, щоб переконати суд у необхідності застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а самі по собі вказані як в клопотанні слідчого ризики, не можуть бути достатньою підставою для задоволення клопотання слідчого щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу, саме у вигляді тримання під вартою.
Більш того в клопотанні старший слідчим взагалі не аргументовано неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Встановлені по справі обставини, об`єктивно свідчать про відсутність необхідності тримання ОСОБА_8 під вартою і про можливість застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби.
Тобто на час розгляду клопотання, з урахуванням наданих досудовим слідством доказами, виключно такий запобіжний захід, як домашній арешт в період доби узгоджується із наданими доказами, із механізмом застосування до підозрюваного тих мір, які дозволять розкрити, як злочин, так і не порушити права особи від зміни звичайного ритму життя якого залежить добробут його родини, оскільки ОСОБА_8 на даний час визначено інший запобіжний захід, який він не порушує, є доцільним застосувати такий же запобіжний захід і в рамках даного кримінального провадження.
У апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді від 31.10.2020 та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді триманням під вартою.

В обґрунтування вимог зазначив, що клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою вносить саме з метою запобігти спробі підозрюваного вчинити нове кримінальне правопорушення, що прямо передбачено в ч. 1 ст. 177 КПК України та не потребує будь-якого документального підтвердження.

Зазначений ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, разом з тим ОСОБА_8 попередньо повідомлено про підозру у скоєнні інших кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім того, ОСОБА_8 є підсудним у кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 185 КК України, яке наразі перебуває на розгляді у Маловисківському районному суді Кіровоградської області.
Заслухавши доповідача, висновок прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляції прокурора, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за таких підстав.

З підстав зазначених в апеляційній скарзі з приводу пропуску строку, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню.
Вимогами ч.1 ст.194 КПК України, визначено що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно з ч.2 цієї ж статті домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення ( зменшення ) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді апеляційним судом встановлено, що зазначені вимоги процесуального закону слідчим суддею були дотримані.
Що стосується твердження прокурора про наявність ризиків, колегія суддів не погоджується з ними, оскільки судом першої інстанції, останні були враховані в повному обсязі, в зв`язку з чим застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Під час розгляду клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, в місці його постійного проживання.
Приймаючи до уваги зазначене, колегія суддів апеляційного суду, вважає, що застосований відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, буде достатнім та необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної, а також повною мірою зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
За таких обставин, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 376, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Кіровоградської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 квітня 2021 року щодо ОСОБА_8 , якою застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, на 60 ( шістдесят ) днів в межах строку досудового розслідування, з покладенням певних обов`язків без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4