Справа № 463/6007/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/660/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 31 травня 2021 року про відмову у задоволенні скарги,

з участю адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 31 травня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань .

Суд першої інстанції мотивує своє рішення відсутністю підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки дана заява не містить конкретних фактичних даних, які б вказували на наявність у діях зазначеної вище особи ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 31 травня 2021 року, постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити та зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові відповідно до вимог ст.214 КПК України внести до ЄРДР відомості за заявою від 13.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги вказує, що якщо приймати позицію слідчого судді ОСОБА_1 , за якою ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 26 серпня 2020 року у справі №461/9208/18 було зобов`язано лише слідчого, а не прокурора скерувати матеріали кримінального провадження для проведення експертизи тоді склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України наявний у бездіяльності слідчого, а відтак є підстави для внесення відомостй до ЄРДР.

Апелянт наголошує, що як вбачаєтся з ухвали Галицького районного суду м.Львова від 26 серпня 2020 року у справі №461/9208/18 про призначення у кримінальному провадженні додаткової комісійної судово-медичної експертизи, така постановлена за клопотанням сторони захисту. Відтак, збирати докази сторони, в тому числі і сторона захисту можуть і під час судового розгляду, з подальшим дотриманням положень ч.11 ст. 290 КПК України.

Звертає увагу, що виконання ухвали Галицького районного суду м.Львова від 26 серпня 2020 року у справі №461/9208/18 є неможливим без надання прокурором (процесуальним керівнbком) експертам матеріалів кримінального провадження разом із оригіналами медичної документації, які в сторони захисту відсутні, а тому виконання ухвали, яка набрала законної сили залежить виключно від прокурора Львівської обласної прокураткри ОСОБА_8 , яка уповноважена на процесуальне керівництво у кримінальноу провадженні № 0000534 та у якої знаходяться усі необхідні для проведення експертизи матеріали і якій достеменно відомо про наявність і зміст ухвали слідчого судді, яка повинна бути виконана.
Вказує, що у чинному КПК України не має заборони ні для сторони захисту, ні для сторони обвинувачення збирати докази після скерування обвинувального акта до суду, а тому завершення досудового розслідування не є перешкодою для скеруванн матеріалів кримінального провадження з оригіналами медичної документації для проведення експертизи.
В судове засідання представник органу досудового розслідування не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце його проведення, про причини неявки не повідомив.

З урахуванням наведеного та положень ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний розгляд проведено без участі осіб, які без поважних причин не з`явились до суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 у підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали скарги та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 6 квітня 2016 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, адвокат ОСОБА_6 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові із заявою від 13.05.2021р., в якій просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.

На вказану заяву, листом начальника першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові від 21.05.2021 року, адвоката ОСОБА_6 повідомлено, що з обставин викладених у його зверненні від 13.05.2021 року, на даний час підстав для вжиття заходів, передбачених ст.214 КПК України, не вбачається.

За результатами судового розгляду скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя відмовив у її задоволенні, оскільки заява адвоката ОСОБА_6 не містить інформації про обставини, що можуть свідчити про вчинення посадовою особою Львівської обласної прокуратури кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, у зв`язку з чим не являється повідомленням про вчинення кримінального правопорушення та не породжує передбачені ч.1 ст.214 КПК України обов`язки для слідчого щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідальність за ч. 3 ст. 382 КК України настає у випадку умисного невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення від 13.05.2021р. адвокат ОСОБА_6 вказав, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 26.08.2020р. за клопотанням адвоката ОСОБА_6 призначено у кримінальному провадженні за № 0000534 від 03.10.2018 року, додаткову комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експертам КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи».

Зазначив, що прокурор Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 перешкоджає у виконанні вказаної ухвали, оскільки не надає експертам відповідні матеріали кримінального провадження разом із оригіналами медичної документації, що унеможливлює проведення призначеної експертизи.

Разом з тим, як вчається із вказаної ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 26.08.2020р. обов`язок щодо надання експертам матеріалів кримінального провадження та відповідних документів було покладено на слідчого.

Також, слідчим суддею встановлено, що на момент виконання ухвали слідчого судді від 26.08.2020р. про призначення експертизи, досудове розслідування вже було завершено та обвинувальний акт скеровано до суду, що як наслідок перешкоджало скерування матеріалів кримінального провадження експертам для проведення експертизи.

Постановою прокурора ОСОБА_8 від 03.09.2020р. відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 від 29.08.2020р. про відновлення досудового розслідування для проведення експертизи у кримінальному провадженні за № 0000534 від 03.10.2018р.

У подальшому, на заяви адвоката ОСОБА_6 від 19.11.2020р., 09.12.2020р., останнього повідомлено листами Львівської обласної прокуратури від 23.11.2020р., 22.12.2020р., що досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000534 від 03.10.2018р. завершено та 31.08.2020р. процесуальним керівником ОСОБА_8 обвинувальний акт з додатками скеровано до Бориславського міського суду Львівської області.

Крім цього, зазначено, що на адресу обласної прокуратури жодних запитів від КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» щодо скерування матеріалів кримінального провадження для проведення експертизи не надходило.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що подана скаржником заява про вчинення кримінального правопорушення не містить конкретних фактичних даних, які б вказували на наявність у діях прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, а відтак обгрунтовано відмовив у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Суд апеляційної інстанції досліджуючи матеріали скарги, приходить до обґрунтованого переконання про те, що висновки слідчого судді з приводу скарги адвоката ОСОБА_6 є обґрунтованими належним чином та суд апеляційної інстанції не вбачає жодних підстав не погоджуватися із зазначеними висновками.

Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що ухвала слідчого судді, якою було відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , є законною, обґрунтованою та вмотивованою, і висновки викладені в ній відповідають матеріалам справи, і не вбачається жодних законних та обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 .

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 31 травня 2021 року про відмову у задоволенні скарги залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді