У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/5707/21

№ 1-кс/183/1054/21

19 серпня 2021 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 08.07.2021 року до ЄРДР за № 0000407 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровська, громадянину України, з базовою середньою освітою, не працюючому, не одруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:

- 19.04.2001 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, за ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України (в ред.1960 р.), до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Згідно ст. 45 КК України, від відбування покарання звільнений, з іспитовим строком 2 роки;

- 28.03.2001 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, за ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 145, ч. 1 ст. 42, ч. 3 ст. 42, ст. 44 КК України, (в ред. 1960 р.), до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Згідно ст. 45 КК України від відбування покарання звільнений, з іспитовим строком 2 роки;

- 30.05.2002 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України (ред. 2001 р.), до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. Згідно ст. 71 КК України частково приєднати строк невідбутого покарання у вигляді 2 років та 1 місяця, за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2001 року. Звільнився: 12.04.2005 року з Жовтоводської ВК (№26) Дніпропетровської області, підстава: умовно-дострокове звільнення, невідбутий строк: 11 місяців;

- 12.10.2005 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України (ред. 2001 р.), до покараним у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки та 6 місяців. Згідно ст. 71 КК України частково приєднати строк невідбутого покарання у вигляді 7 місяців, за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2005 року. Звільнився: 01.08.2009 року з Синельниківської ВК (№94) Дніпропетровської області, підстава: відбуття строку покарання;

- 18.06.2010 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, за ч. 1 ст. 309 КК України (ред. 2001 р.), до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. Звільнився: 18.06.2011 року з Синельниківської ВК (№94) Дніпропетровської області, підстава: відбуття строку покарання;

- 19.06.2012 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, за ч. 2 ст. 263, за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст, 185, ч. 1 ст. 70 КК України (ред. 2001 р.), до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки та 6 місяців. Звільнився: 25.02.2016 року з Синельниківської ВК (№94) Дніпропетровської області, підстава: відбуття строку покарання;

- 17.10.2017 року направлено до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт за ч. 2 ст. 310 КК України, рішення не прийняте;

- 12.12.2020 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.263, ч.2 ст.309, ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі, строком на 3 роки та 2 місяці. Згідно ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідча Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням, погодженим з прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідча зазначила, що досудовим розслідуванням встановлено, що 24 червня 2021 року приблизно о 19.00 годині ОСОБА_5 разом зі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу будинку № 23 по вул. Сучкова м. Новомосковська Дніпропетровської області, побачили ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які зайшли до першого під`їзду вищевказаного будинку. В цей момент ОСОБА_5 разом зі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вступили у злочинну змову, направлену на відкрите викрадення майна.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 разом зі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 24 червня 2021 року приблизно о 19.20 годині зайшли до першого під`їзду вищевказаного будинку та, піднявшись на четвертий поверх, де в цей час знаходилась ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи спільно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий характер своїх противоправних дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою придушення опору останніх, ОСОБА_7 схопив ОСОБА_9 ззаду за обидві руки, а ОСОБА_8 схопив ОСОБА_10 . В цей час ОСОБА_5 шляхом ривку вихопив з правої руки ОСОБА_9 сумку, в якій знаходились грошові кошти у сумі 1200 гривень та мобільний телефон марки «Nokia» модель «С 20», ІМЕЙ НОМЕР_1 , тим самим відкрито заволодівши вказаним майном.

Після чого, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втекли та в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд.
Вказаний факт слідчим Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області 03 серпня 2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000485 за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

18 серпня 2021 року матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000485, № 0000407 об`єднано в одне провадження за № 0000407, про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

19 серпня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до клопотання слідчого, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий вважає, що про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 є особою, раніше неодноразово судимою за вчинення кримінальних правопорушень, має непогашену судимість з 2001 року, також 12.12.2020 року засуджений Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі, строком на 3 роки 2 місяці, від відбування покарання звільнений з випробуванням на 2 роки, а тому останній на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину проти власності. Отже, враховуючи викладене, ОСОБА_5 , маючи можливість вільного пересування, зможе вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ОСОБА_5 для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив застосувати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні даного клопотання та застосувати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, думку підозрюваного, захисника, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: витягу з ЄРДР про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, внесене 08.07.2021 року до ЄРДР за № 0000407 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України; протоколу огляду місця події від 24.06.2021 року; протоколу допиту потерпілої ОСОБА_9 від 03 серпня 2021 року; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_9 від 03 серпня 2021 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 03 серпня 2021 року; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 03 серпня 2021 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 04 серпня 2021 року; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 05 серпня 2021 року; протоколу огляду диска від 09 серпня 2021 року; повідомлення про підозру від 19.08.2021 року; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 19.08.2021 року.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочинів проти власності, підозрюється у вчиненні в період іспитового строку корисливого кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких, а також, враховуючи наявність у провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, рішення у якому не прийнято, у слідчого судді є підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризику, зазначеного вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 не одружений, має неповнолітню дитину, не працює, підозрюється у скоєнні в період іспитового строку кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_5 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваному найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Оцінюючи вищевказані обставини, слідчий суддя також приймає до уваги у розумінні практики ЄСПЛ те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, у відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 ; майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який було проаналізовано раніше, слідчий суддя вважає, що розмір застави у вигляді 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб повинний достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення підозрюваним застави, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного ОСОБА_5 повинні бути покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровська, громадянину України, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 15 жовтня 2021 року включно, взявши його під варту із залу суду негайно.

Визначити розмір застави у відношенні ОСОБА_5 у виді 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 190.320 грн.

У разі внесення підозрюваним ОСОБА_5 застави, покласти на останнього наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду на кожний виклик;

- не відлучатися з населеного пункту, а саме з м. Новомосковська Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора та суду.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1