Справа №463/682/21
Провадження №1-кс/463/2303/21
У Х В А Л А

09 квітня 2021 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 12 січня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілою, -

в с т а н о в и в :

в провадженні слідчого судді ОСОБА_4 перебуваєна розгляді скарга №463/682/21 (1-кс/463/661/21)ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 12 січня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілою.
ОСОБА_3 подала повторно заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_4 , таку мотивує тим, що немає довіри до такого. Зазначає, що заява про відвід є виваженим рішенням.
Крім того, 09.04.2021р. через канцелярію суду ОСОБА_3 подала письмову заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_1 , який розглядає її заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_4 , в такій зазначає, що не довіряє судді ОСОБА_1 .
В судове засідання заявниця не з`явилась, про дату, час та місце розгляду такої повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою на копії повістки від 08.04.2021р.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Оскільки чинним КПК України не передбачено можливість подання заяви про відвід судді, який розглядає заяву про відвід іншому судді, приходжу до переконання, що така не підлягає розгляду. При цьому, слід роз`яснити заявниці, що в даному провадженні суддя ОСОБА_1 не здійснює розгляд скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 12 січня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим по суті.
Що стосується заявленого відводу слідчому судді ОСОБА_4 , оглянувши матеріали заяви про відвід, приходжу до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Як вбачається із змісту заяви про відвід слідчому судді ОСОБА_4 , у такій не вказано жодної із вищезазначених обставин для відводу судді, особисті припущення, які викладені у заяві про відвід не свідчать про упередженість або зацікавленість слідчого судді у розгляді скарги.

Дослідивши матеріали заяви вважаю, що в судовому засіданні не встановлено даних, які б свідчили про наявність обставин, що викликають сумніви у неупередженості судді ОСОБА_4 під час розгляду скаргиОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 12 січня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим. Непогодження з процесуальними рішеннями судді та власні припущення заявника не можуть бути підставою для відводу слідчого судді.
Крім того, заява ОСОБА_3 про відвід слідчому судді ОСОБА_4 подана вдруге і є аналогічною за змістом попередній, що свідчить про зловживання правом на відвід.
Таким чином, з наведених мотивів, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви про відвід.
Керуючись ст.ст.75, 76, 81 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 12 січня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим.

Суддя ОСОБА_1