Справа № 525/1175/20
Номер провадження 1-кп/525/33/2021
Вирок
Іменем України

25 березня 2021 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в селі Мостовівщина Великобагачанського району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, за станом здоров`я групи інвалідності не має, не працюючого, раніше не судимого,
по ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Львів, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , освіта неповна загальна середня, не одруженого, за станом здоров`я має ІІІ групу інвалідності, в силу ст. 89 КК України не судимого,
по ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився в селі Попове Великобагачанського району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , громадянина України, освіта неповна вища, фактично одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, групи інвалідності за станом здоров`я не має, раніше не судимого,
по ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -
встановив:
27 липня 2020 року приблизно о 21 годині 30 хвилин обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , за попередньою змовою, перебуваючи на 283 км + 680 м автодороги МО3 сполучення Київ-Харків-Довжанський, поблизу села Коноплянка Великобагачанського району Полтавської області, на будівельному майданчику, на якому Представництво "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті" зберігає свою техніку, а саме: три асфальтоукладальники марки "VOGELE" інв. № 20 D-60, державний номерний знак НОМЕР_1 ; інв. № 20 D-32, державний номерний знак НОМЕР_2 ; інв. № 20 D-61, державний номерний знак НОМЕР_3 , з паливних баків яких, обвинувачені спільними, злагодженими діями, за допомогою гумового шлангу, злили 225 літрів дизельного пального, яке помістили до десяти пластикових каністр об`ємом по 20 літрів та однієї пластикової каністри об`ємом 25 літра, після чого їх дії були помічені працівниками поліції, в зв`язку з чим не довели свої злочинні дії до кінця з причин, що не залежали від їх волі, тим самим намагалися викрасти 225 літрів дизельного пального, вартістю по 17 гривень 85 копійок за літр, завдавши Представництву "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті" матеріальних збитків на загальну суму 4016 гривень 25 копійок.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані по ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, яке не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі обвинуваченого.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані по ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, яке не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі обвинуваченого.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані по ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, яке не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі обвинуваченого.
17 вересня 2020 року у даному кримінальному провадженні між представником потерпілого та обвинуваченими укладено угоди про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КК України, які 24 вересня 2020 року надійшли до суду разом з обвинувальним актом. Згідно з угодою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 беззастережно визнали себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, при зазначених вище обставинах.
Згідно поданої угоди ОСОБА_4 та ОСОБА_8 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання призначене із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, яке повинен понести обвинувачений у виді у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Згідно поданої угоди ОСОБА_5 та ОСОБА_8 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання призначене із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, яке повинен понести обвинувачений у виді у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Згідно поданої угоди ОСОБА_6 та ОСОБА_8 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання призначене із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, яке повинен понести обвинувачений у виді у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Згідно з положеннями ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, а відповідно до пункту 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити таку угоду.
Статтею 469 ч. 3 КПК України визначено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, який за відповідною класифікацією, визначеною ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
Одночасно з цим судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють роз`яснені судом права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження такої угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї, у разі затвердження угоди судом.
На момент підписання угоди про примирення потерпілому відшкодовано завдану йому матеріальну шкоду у повному обсязі. Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження цієї угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд прийшов до переконання, що укладення угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченими є добровільним, не є результатом застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угод про примирення між потерпілим та обвинуваченими і призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання.
Суд вирішує долю речових доказів, відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 314, 368, 370, 374, 376, 474 ч. 3, 475 КПК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 17 вересня 2020 року між представником потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
ОСОБА_4 визнати винуватим у обвинуваченні по ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Затвердити угоду про примирення, укладену 17 вересня 2020 року між представником потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
ОСОБА_5 визнати винуватим у обвинуваченні по ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Затвердити угоду про примирення, укладену 17 вересня 2020 року між представником потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
ОСОБА_6 визнати винуватим у обвинуваченні по ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Речові докази по даному кримінальному провадженню: 1) одна пуста пластикова каністра, об`ємом 25 літрів, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області, після набрання вироком законної сили, конфіскувати; 2) три пари спеціальних гумових рукавичок синього кольору, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області, після набрання вироком законної сили, знищити; 3) гумовий шланг чорного кольору з металевим краном, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області, після набрання вироком законної сили, конфіскувати; 4) десять каністр об`ємом 20 літрів кожна наповнених повністю дизельним пальним, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області, після набрання вироком законної сили, дизельне пальне повернути потерпілій юридичній особі "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті", а каністри конфіскувати.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційних скарг через Великобагачанський районний суд Полтавської області.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1