Справа № 169/997/20
Провадження № 1-кп/169/38/21
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з початковою загальною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України, з угодою про визнання винуватості

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2020 року приблизно о 13 годині 35 хвилин групою реагування патрульної поліції Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області в складі поліцейських поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 (далі СРПП Турійського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області) ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є працівниками правоохоронного органу та відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» наділені повноваженнями, серед яких, зокрема, регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, під час патрулювання на службовому автомобілі марки «ВАЗ - 2110», номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Ковельська в смт Турійськ Волинської області, поблизу автобусної станції «Турійськ», було зупинено транспортний засіб марки «ВАЗ-2101», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , оскільки він експлуатувався з забрудненим номерним знаком, що не дозволяло чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів. Крім цього, після його зупинки було також встановлено, що водій вказаного транспортного засобу ОСОБА_5 не був пристебнутий ременем безпеки, керував транспортним засобом не маючи поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та документів на право керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України, та в його діях вбачалися ознаки адміністративних правопорушень, передбачених частинами п`ятою, шостою статті 121, частинами першою, другою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В подальшому, з метою оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_5 , який проти цього не заперечував, було запрошено працівниками поліції до службового автомобіля марки «ВАЗ - 2110», номерний знак НОМЕР_1 , де ОСОБА_5 о 13 годині 45 хвилин того ж дня, з метою уникнення притягнення його до адміністративної відповідальності, під час оформлення службовою особою Турійського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 адміністративних матеріалів про порушення ним Правил дорожнього руху, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, направлених на пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду, будучи переконаним в тому, що неправомірна вигода буде безперешкодно прийнята вказаним працівником поліції та, що він її не відхилить, поклав в шахту для автомагнітоли, що на панелі біля коробки передач службового автомобіля, грошові кошти в сумі 200 гривень, надавши тим самим вказаному працівнику поліції, який перебував на службі, неправомірну вигоду за невчинення відносно нього дій з використанням наданої поліцейським влади не притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої частинами п`ятою, шостою статті 121, частинами першою, другою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Свої дії ОСОБА_5 , незважаючи на неодноразові попередження працівника поліції ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за дачу неправомірної вигоди, не припинив, а продовжив вмовляти останнього, щоб він, як службова особа з використанням наданої влади та службового становища, не притягував його до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, тобто продовжував вчиняти дії, направлені на надання неправомірної вигоди в сумі 200 гривень, які залишив в службовому автомобілі, та вийшов на вулицю, чим висловив пропозицію та надав неправомірну вигоду службовій особі в сумі 200 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у пропозиції службовій особі надати та наданні неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 369 КК України.

З реєстру матеріалів досудового розслідування видно, що 23 листопада 2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України.

24 листопада 2020 року між прокурором Турійського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , у вказаному кримінальному провадженні на підставі статей 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України, сторони узгодили, що покарання підозрюваному ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України, призначається у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень; підозрюваний ОСОБА_5 погоджується з таким видом і мірою покарання.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Начальником слідчого відділення Турійського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області 26 листопада 2020 року складено обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , який тоді ж затверджено прокурором та надіслано до суду разом із угодою.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Згідно з пунктом першим частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин другої, четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до положень статті 12 КК України, є нетяжким злочином, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілих у вказаному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян передбачена санкцією частини першої статті 369 КК України, відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам статті 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Вимоги пункту дев`ятого частини другої статті 52 КПК України щодо обов`язкової участі захисника у разі укладення угоди про визнання винуватості дотримані.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені пунктом першим частини четвертої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде йому призначено у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим відсутні чи останній немає можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_5 .

Умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 11 листопада 2020 року, відповідно до вимог частини четвертої статті 174 КПК України слід скасувати.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до статті 100 КПК України.

Відповідно до вимог статей 96-1, 96-2 КК України судом застосовується спеціальна конфіскація до предметів та речових доказів кримінального правопорушення - однієї купюри номіналом 200 гривень із серійним номером: СК 2396128.
Керуючись статтями 314, 370, 374, 472-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 листопада 2020 року між прокурором Турійського відділу Володимир - Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Турійського районного суду Волинської області від 11 листопада 2020 року на майно, вилучене 8 листопада 2020 року під час проведення огляду місця події у службовому автомобілі марки «ВАЗ - 2110», номерний знак НОМЕР_1 :

- одну купюру номіналом 200 гривень із серійним номером СК 2396128, що належить ОСОБА_5 ,знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Турійського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області за адресою: вулиця Луцька, 40А, селище міського типу Турійськ, Волинська область,

з позбавленням права на розпорядження та користування, скасувати.
Речові докази, а саме:
-грошові кошти - одну купюру номіналом 200 гривень із серійним номером: СК 2396128, яка знаходиться на зберіганні у філії «Волинське головне регіональне управління» Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» за адресою: Волинська область, місто Луцьк, проспект Відродження, 1, конфіскувати в дохід держави;
-оптичний СD-R диск із відеофайлами, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий