Справа № 175/1276/19-к
Провадження № 1-кп/175/70/19
У Х В А Л А

01 березня 2021 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

адвоката обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000438 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді голови Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 18 квітня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000438 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

25 січня 2021 року у судовому засіданні адвокат обвинуваченого ОСОБА_5 подав письмове клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання адвоката ОСОБА_5 та подав заяву про свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання.

Вивчивши обвинувальний акт і обсудивши клопотання, суд приходить до наступного.

Санкцією ч. 1 ст. 366 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня скоєння нею злочину та до дня набрання вироком законної сили минуло, зокрема: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення (ч. 2 ст. 337 КПК України). З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження (ч. 3 ст. 337 КПК України).

Із матеріалів обвинувального акту вбачається, що дії ОСОБА_4 мали місце 18 грудня 2017 року.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Виходячи з того, що з дня вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України віднесене до категорії злочинів невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, - минуло 3 роки та відповідно сплинув 18 грудня 2020 року, крім того, по справі відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності, клопотання захисника підлягає задоволенню з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, оскільки за приписом вказаної статті кримінального закону і п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим видом звільнення.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності. Суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження в ході судового розгляду керуючись ст. 49 КК України, невідкладно розглядаючи клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, як зазначено в постанові Верховного Суду від 19.11.2019 року (справа №345/2618/16-к).

При закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, судом не вирішується. Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Арешт на майно ОСОБА_4 не накладався.

Витрати на залучення експертів та речові докази в кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов у справі не заявлено.
Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження підлягає закриттю судом, в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ч. 7 ст. 284 КПК України, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Підстави та наслідки закриття провадження в справі сторонам роз`яснені та зрозумілі.
Керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст. 284, 286, 314 КПК України, суд
у х в а л и в:

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Закрити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000438 відносно ОСОБА_4 обвинуваченого за ч. 1 ст. 366 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1