Ухвала
Іменем України

25 серпня 2021 року

м. Київ
справа № 629/4835/18
Провадження № 51-4072 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 червня 2019 року щодо нього,

встановив:
Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 червня 2019 року ОСОБА_4 засуджено до покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки ;
- ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років 3 місяці.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк

7 років 3 місяці.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 лютого 2017 року і визначено ОСОБА_4 покарання виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 01 липня 2021 року залишено без задоволення клопотання засудженого про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від

07 червня 2019 року щодо нього, апеляційну скаргу повернуто на підставі п. 4 ч. 3

ст. 399 КПК України, оскільки така подана після закінчення строку та відсутні підстави для його поновлення.

Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї матеріали, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

При цьому, за приписами частини 3 вказаної норми, суд касаційної інстанції вправі відмовити у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам статті 427 цього Кодексу.
Як слідує із матеріалів за касаційною скаргою, засуджений ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 червня 2019 року, який відповідно до ухвали Харківського апеляційного суду від 01 липня 2021 року та інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень не переглядався в апеляційному порядку, тобто на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Тому, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Відмовляючи у відкритті провадження, Верховний Суд роз`яснює, що відповідно до

ч. 6 ст. 399 та ч. 2 ст. 424 КПК України ухвала Харківського апеляційного суду від

01 липня 2021 року може бути оскаржена у касаційному порядку.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 червня 2019 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3