ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/872/21 (1-кс/635/232/21) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/368/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 03 лютого 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000070 від 20.01.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 03 лютого 2021 року задоволено клопотання слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000070 від 20.01.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Згідно ухвали застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком до 02.04.2021 включно.
На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою реєстрації арешту із забороною покидати місце реєстрації підозрюваного: АДРЕСА_1
В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилається на те, що жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений. Зазначає, що ОСОБА_8 під час допиту його в якості підозрюваного свою вину у скоєному визнав повністю, він активно співпрацює зі слідством, надає покази, переховуватись від слідства наміру не має, буде з`являтися на першу вимогу. Знищувати докази або вчиняти нові злочини не має наміру. ОСОБА_8 сам з`явився до відділу поліції та отримав змінену підозру знаючи, що його чекає обрання міри запобіжного заходу. Вважає, що слідчим не доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів. Просить врахувати, що підозрюваний має постійне місце мешкання та міцні соціальні зв`язки.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, а також прокурора, який заперечував щодо її задоволення, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів провадження вбачається, що СВ Харківського ВП ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000070 від 20.01.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
02.02.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
09.01.2021 слідчий ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Харківського районного суду Харківської області з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 строком на 60 днів
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим та на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні тяжкого, умисного, корисливого злочину проти власності, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. Враховуючи відомості про особу підозрюваного, а саме те, що він раніше судимий вироком Харківського районного суду Харківської області від 03.06.2020 року за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України терміном на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнився 03.07.2020 по відбуттю терміну покарання. Крім того, 18.09.2020 щодо ОСОБА_8 було направлено до Харківського районного суду Харківської області обвинувальний акт за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Також враховуючи, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, а отже не має законного джерела доходів та коштів для існування; зареєстрований в АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , міцних соціальних зв`язків не має, а також враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує йому у разі визнання винуватим, є ймовірність того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити новий злочин.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме відомостями, що містяться у: протоколі огляду місця події від 20.01.2021; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_10 від 20.01.2021; протоколі огляду речей від 23.01.2021; протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 23.01.2021; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 23.01.2021; протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 23.01.2021; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 23.01.2021; висновку товарознавчої експертизи № 20 від 30.01.2021; протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_8 .
Враховуючи тяжкість покарання за злочин, згідно пред`явленої підозри, а також відомості про особу підозрюваного, який вчинив умисний, корисливий злочин проти власності, внаслідок чого існує суспільний інтерес, що свідчить про те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_8 , сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, та вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурором, слідчим та судом першої інстанції об`єктивно враховано відомості про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, а отже не має законного джерела доходів; міцних соціальних зв`язків не має, який зареєстрований в АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджувався за вчинення корисливих злочинів та стосовно якого 18.09.2020 було направлено до Харківського районного суду Харківської області обвинувальний акт за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Крім того з врахуванням, що дії ОСОБА_8 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер тяжкого, умисного, корисливого злочину проти власності, слідчий суддя, враховуючи на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Докази, що надані суду, вказують на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, є ймовірність того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Наявність встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеною, врахована вагомість наявних доказів у вчинені підозрюваним злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Мотиви постановленого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.
З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погоджується і апеляційний суд.
Слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, відомості про особу підозрюваного, який раніше судимий вироком Харківського районного суду Харківської області від 03.06.2020 року за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України терміном на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнився 03.07.2020 по відбуттю терміну покарання. Крім того, 18.09.2020 щодо ОСОБА_8 було направлено до Харківського районного суду Харківської області обвинувальний акт за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Також врахововано, що він офіційно не працевлаштований, а отже не має законного джерела доходів та коштів для існування; зареєстрований в АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , міцних соціальних зв`язків не має, а також та наявні докази, про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та також тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
З урахуванням конкретних обставин вчинення злочину, який, згідно підозри, інкримінується підозрюваному, а саме того, що він підозрюється у злочині проти власності, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема права власності населення.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що судом, після отримання пояснень прокурора, а також підозрюваного, який визнав свою вину у скоєному злочині, вивчення матеріалів, які долучені до клопотання, встановлено, що слідством доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від ЗО серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу) кримінального розслідування».
Доводи сторони захисту стосовно не доведення ризиків, заявлених в клопотанні слідчого, спростовуються матеріалам кримінального провадження, що свідчить про прийняття слідчим суддею обґрунтованого рішення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги щодо того, що підозрюваний має постійне місце мешкання та міцні соціальні зв`язки - не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.
З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.
За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних прав та обов`язків та не будуть ефективними для досягнення завдань, передбачених ст. 2 КПК України.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника.
Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 03 лютого 2021 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді