УХВАЛА
Провадження № 1-кп/522/2222/21
16 липня 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
представника потерпілої адвоката - ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
законного представника особи,
особи, відносно якої вирішується питання про
застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_7 ,-
особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , затвердженого прокурором Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_10 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Могильова, р.Булорусь, українця, громадянина України, який має вищу освіту, не одруженого, не працюючого, інваліда ІІ групи, недієздатного, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 , у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Як вбачається з вищезазначеного клопотання, 16.03.2021 в нічну пору доби, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18.06.2007, справа № 2-О-139/07 визнаним недієздатним, прибув до приміщення квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в якій він на протязі тривалого періоду часу спільно проживав разом зі своєю рідною матір`ю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на праві власності належить останній. Прибувши до приміщення вище вказаної квартири, ОСОБА_8 одразу почав розпивати спирт, який він до цього купив на ринку «Привоз» в м. Одеса.
Під час вживання спирту матір ОСОБА_8 , ОСОБА_11 почала робити йому усні зауваження, вимагаючи від нього негайно припинити вживання спирту, так як це на її думку могло викликати у останнього загострення психічних розладів та агресивну поведінку, внаслідок чого між останніми одразу виникла словесна перепалка, яка невдовзі переросла у конфлікт, в ході якого вони почали брутально висловлюватися на адресу один одного.
На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_8 страждаючий на хронічне психічне захворювання у вигляді: «Шизофренії, параноїдальної форми, епізодичний тип перебігу, змішаний (параноїдальний та психопатоподібний) тип дефекту», внаслідок чого, не будучи здатним усвідомлювати свої дії та керувати ними, вчинив суспільно небезпечне діяння, а саме зайшов до приміщення коридору вище вказаної квартири, в якому він із верхньої полиці дерев`яної шафи дістав сокиру із дерев`яною ручкою, яку схопивши у праву руку одразу повернувся до спальні квартири, в якій на той час перебувала його рідна матір ОСОБА_11 , після чого не усвідомлюючи наслідки своїх дій у вигляді настання смерті ОСОБА_11 , підійшов ззаду до ОСОБА_11 , тримаючи вище вказану сокиру у правій руці наніс ОСОБА_11 декілька послідовних ударів гострою та пласкою стороною обуха сокири в потилочно - тім`яну область голови ОСОБА_11 , від яких остання одразу втратила свідомість і упала на підлогу.
Далі, ОСОБА_8 , не будучи здатним усвідомлювати свої дії та керувати ними, схопив обома руками за горло ОСОБА_11 та почав його щосили стискати, тим самим намагаючись позбавити її життя. Через деякий час ОСОБА_8 перестав душити за горло ОСОБА_11 , після чого не усвідомлюючи наслідки своїх дій у вигляді настання смерті ОСОБА_11 , пішов на кухню вище вказаної квартири, звідки приніс білий поліетиленовий пакет, який одразу надягнув на голову ОСОБА_11 , після чого знайшов у приміщенні спальної кімнати рулон липкої стрічки, якою він декілька разів обмотавши навколо шиї ОСОБА_11 тісно зафіксував поліетиленовий пакет на голові ОСОБА_11 , тим сам спричинивши останній тілесні ушкодження:
- закриту черепно-мозкову травму: садно та синці обличчя, забійну рану тім`яної ділянки зліва, забійні рани правої вилично-передвушної ділянки, крововиливи в м`які тканини лобово-тім`яної ділянки справа і зліва, а також обох скроневих ділянок, крововиливи під м`які мозкові оболонки по випуклій поверхні лобових, тім`яних та потиличних часток;
- закриту травму шиї: синці переднє-бічних поверхонь шиї, крововилив в м`які тканини гортані в проекції верхівки правого великого ріжка під`язикової кістки, крововилив в м`які тканини гортані в проекції правої пластини щитовидного хряща, крововилив в м`які тканини гортані в проекції правого верхнього ріжка щитовидного хряща, повний поперечний перелом правого великого ріжка під`язичної кістки в середній третині, повний попередній перелом правого верхнього ріжка щитовидного хряща біля основи;
- синці правої верхньої кінцівки, синці лівої кисті, різана рана долонної поверхні 3-го пальця лівої кисті.
Всі вищевказані ушкодження (окрім рани 3-го пальця лівої кисті) утворились від дії тупого предмета (предметів), індивідуальні особливості контактуючої поверхні якого (яких) в ушкодженнях не відобразились.
Закрита травма шиї призвела до розвитку небезпечного для життя стану механічної асфіксії, і згідно з п.2.1.1 (а) і п.2.1.3 (ї,о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», має ознаки тяжких тілесних ушкоджень.
Смерть ОСОБА_11 перебуває в прямому причинному зв`язку з отриманою закритою травмою шиї, що утворилися внаслідок здавлення органів шиї, і настала від механічної асфіксії.
Після чого, ОСОБА_8 не будучи здатним усвідомлювати свої дії та керувати ними, помістив тіло мертвої ОСОБА_11 із поліетиленовим пакетом на голові до господарського мішка із тканини, та виніс його із приміщення квартири до будівлі АДРЕСА_2 де в наступному його і залишив. Після цього ОСОБА_8 повернувся назад додому, де самостійно продовжив розпивати спирт.
Під час досудового розгляду ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строк дії якого було продовжено та він спливає 16.07.2021р.
Відповідно до вимог ст. 331 КПК України, судом на розгляд учасників судового провадження поставлене питання щодо доцільності продовження тримання ОСОБА_8 під вартою, оскільки строк перебування його під вартою закінчується.
Прокурор в судовому засіданні просив суд продовжити підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що доведені під час досудового розслідування ризики не зменшились та продовжують існувати.
Інші учасники судового провадження не заперечували щодо продовження стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, що строк тримання під вартою ОСОБА_8 необхідно продовжити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.
Частиною 3 ст.199 КПК України передбачено, що суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.
На даному етапі судового розгляду суд не має можливості оцінити наявні у справі докази, оскільки вони ще не надавались суду.
Разом з цим, ОСОБА_8 є особою, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру у зв`язку з підозрою його у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є недієздатною особою, не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, тому міцні соціальні зв`язки у нього відсутні. Також суд враховує вік та стан його здоров`я, те, що він є інвалідом 2-ї групи, насильницький характер злочину, у якому він підозрюється, після скоєння якого з місця скоєння кримінального правопорушення він зник.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою суду не надано та у судовому засіданні не встановлено.
З огляду на зазначене, ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: спроби переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та експерта, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжують існувати.
Суд не знаходить підстав для обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки інші запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне продовжити строк дії обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах визначених ст.197 КПК України, тобто до шістдесяти днів.
При цьому, суд враховує, що доцільність подальшого тримання під вартою підозрюваного може бути перевірена судом до спливу зазначеного строку у тому числі за клопотанням сторони захисту.
Крім того, суд вважає за необхідне розмір застави не визначати, у зв`язку з тим що в даному випадку ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні злочину, який спричинив загибель людини.
Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 371, 372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», на 60 днів, тобто до 13.09.2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими, які тримаються під вартою в той же строк з моменту вручення їм копії ухвали.
Головуючий суддя: ОСОБА_1