Справа № 161/2721/21 Провадження №11-сс/802/80/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід - тримання під вартою Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 лютого 2021 року (ЄРДР №0000324)
В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 лютого 2021 року в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено.
Підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, який народився в м.Луцьк, Волинської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 та проживає в АДРЕСА_2 , неодружений, має на утриманні малолітню дитину 2015 року, з середньою освітою, не працюючому, в порядку ст.89 КК України не судимому, обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, з забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період доби з 20:00 до 08:00 год., строком на 2 місяці до 13 квітня 2021 року включно, з покладенням обов`язків:
- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання відповідним державним органам свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України (у разі їх наявності);
Підозрюваного ОСОБА_8 звільнено з-під варти із зали суду.
Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що є достатні підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри, існують ризики, вказані слідчим, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, і наведене їх обґрунтування заслуговує на увагу, однак органом досудового розслідування не доведено те, що підозрюваний зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, оскільки такі ризики ґрунтуються лише на припущеннях та не підтверджені будь-якими доказами.
Таким чином, слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та того факту, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, застосування якого в даному кримінальному провадженні є недоцільним, оскільки більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може запобігти існуючим ризикам, тому обрав даний запобіжний захід.
Не погодившись з вищевказаною ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду, прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити, обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Зазначає, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Посилається на те, що висновки слідчого судді про недоведення існування ризиків - можливості знищення підозрюваним речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити розпочате не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки були повністю доведені органом досудового розслідування під час розгляду обвинувального акта.
Так як вважає апелянт, слідчим суддею суду першої інстанції не надано належної оцінки фактичним даним, які вказують на те, що ОСОБА_8 раніше притягався до кримінальної відповідальності, ніде не працює, а його єдиним джерелом доходів вірогідно є злочинний промисел.
Також апелянт зазначає, що судом не надано в сукупності оцінку всім обставинам кримінального провадження, які в свою чергу спростовують висновки щодо достатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання існуючим ризикам.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку підозрюваного і його захисника, які заперечили її доводи та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до положень ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.
Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя при розгляді вказаного клопотання дотримався вказаних вимог закону та прийшов до правильного висновку про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Під час розгляду матеріалів кримінального провадження встановлено, що в провадженні СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000324 від 12.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.

12 лютого 2021 року ОСОБА_8 було затримано за підозрою вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України, та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
На думку апеляційного суду висновок слідчого судді про відсутність підстав для тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою і застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є обґрунтованим. Обрання щодо нього вказаного запобіжного заходу відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Апеляційні доводи прокурора не спростовують висновку слідчого судді про достатність для гарантування належної процесуальної поведінки підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Посилання прокурора на те, що слідчий суддя не обґрунтував свої висновки щодо незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не ґрунтуються на матеріалах провадження та змісті ухвали. Слідчим суддею наведені достатні мотиви для відмови у триманні підозрюваного під вартою і обрання йому домашнього арешту, а тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 не може бути визначальною підставою для застосування найсуворішого виду запобіжного заходу.
Під час розгляду апеляційної скарги апеляційним судом було досліджено та надано оцінку в сукупності всім обставинам кримінального провадження, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та доводам апеляційної скарги прокурора, за результатами чого суд вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є занадто суворим для запобігання існуючим ризикам.
Таким чином, обраний судом першої інстанції щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є достатнім та виправданим.
За таких обставин слідчий суддя обґрунтовано обрав запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали з викладених в апеляційній скарзі доводів прокурора апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 лютого 2021 року про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді