Код суду 233 Справа № 233/1880/21
Вирок
Іменем України
21 травня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Олександро - Калинове, Костянтинівського району, Донецької області, українець, громадянин України, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.110КК України,
У період часу з початку травня 2014 року, точної дати встановити не надалося можливим, по 11 травня 2014 року, під час перебування бойовиків самопроголошеної «Донецької народної республіки» (далі за текстом «ДНР») в м. Костянтинівка, Донецької області, ОСОБА_5 , приймав активну участь в організації та проведенні незаконного референдуму щодо створення на території Донецької області так званої самостійної суверенної держави - «ДНР» (був призначений членом дільничної виборчої комісії), тобто вчинив дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб.
10 квітня 2014 року, так званою Радою самопроголошеної «Донецької народної республіки», утвореної 07.04.2014 р. у м. Донецьку, одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України - тобто стійкого об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації, яка у відповідності до ст. 1 п. 16 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією, з метою утворення у межах території Донецької області держави - «Донецька народна республіка», в порушення ст. ст. 1, 2, 5, 8, ч. 2 ст. 19, ст. 73, п. З ч. 1 ст. 85, п.п. 13, 18, 20 ч. 1 ст. 92, ст.ст. 132, 133 Конституції України був оголошений референдум, який був проведений представниками зазначеної терористичної організації на території Донецької області 11.05.2014 року та на вирішення якого було поставлено питання: «Чи підтримуєте Ви Акт про державну самостійність Донецької Народної Республіки?», тобто питання щодо зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме виведення з-під юрисдикції України окремих адміністративно-територіальних одиниць Донецької області.
Так, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.
Згідно вимог ст.ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.
Організація і порядок проведення референдумів та територіальний устрій України, згідно з положеннями ст. 92 Конституції України, визначаються виключно законами України.
Відповідно до ст.ст. 132, 133 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно - територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.
Порядок проведення всеукраїнського референдуму регламентований Законом України «Про всеукраїнський референдум», положеннями ч. 4 ст. 14 котрого визначено, що виключно Верховна Рада України призначає ратифікаційний референдум щодо зміни меж території України.
В квітні-травні 2014 року, точну дату встановити не надалося можливим, у приміщенні адміністративної будівлі Костянтинівської міської ради, за адресою: АДРЕСА_3 , було утворено ініціативну групу (територіальну виборчу комісію) з організації та проведення незаконного референдуму, до складу якої увійшли особи, відносно яких проводиться досудове розслідування в інших кримінальних провадженнях. З указаного періоду часу представниками зазначеної ініціативної групи здійснювався набір бажаючих для участі у роботі дільничних комісій та формуванні їх складу.
На початку травня 2014 року, точну дату встановити не надалося можливим, з метою зміни меж, території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме виведення з-під юрисдикції України окремих адміністративно - територіальних одиниць Донецької області, діючи з власних мотивів, ОСОБА_5 , при невстановлених в ході досудового слідства обставинах дав невстановленій в ході слідства особі добровільну згоду на участь в роботі дільничної виборчої комісії, в якості члена комісії. При цьому, ОСОБА_5 , повинний був разом з іншими членами так званої дільничної виборчої комісії, відносно яких проводиться досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні, прийняти участь у проведенні 11 травня 2014 року у приміщенні адміністративної будівлі Будинку культури «Жовтень» (нині МКЗК « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , незаконного опитування мешканців м. Костянтинівка, з приводу визнання незаконного утворення та подальшого самостійного існування т.зв. «ДНР», з наступним складанням завідомо неправдивих документів про результати підрахунку нібито їх волевиявлення про зміну меж території України.
11 травня 2014 року, ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні адміністративної будівлі Будинку культури «Жовтень» (нині МКЗК « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , отримав від голови так званої дільничної виборчої комісії - ОСОБА_6 (яку вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17.10.2019 визнано винуватою за ч. 2 ст. 110 КК України) інструктаж щодо проведення так званого референдуму. Далі, 11 травня 2014 року, в період часу з 07 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , будучи членом так званої дільничної виборчої комісії, розташованої у приміщенні адміністративної будівлі Будинку культури «Жовтень» (нині МКЗК « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме: виведення з-під юрисдикції України окремих адміністративно-територіальних одиниць Донецької області, діючи з власних міркувань, за попередньою змовою з головою так званої дільничної виборчої комісії ОСОБА_6 , членом так званої дільничної виборчої комісії ОСОБА_7 (яку вироком Костянтинівського міськрайонного суду від 17.10.2019 визнанно винуватою за ч. 2 ст. 110 КК України) та іншими членами так званої дільничної виборчої комісії, відносно яких проводиться досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні, за вказівкою голови так званої дільничної виборчої комісії ОСОБА_6 , протягом проведення так званого референдуму здійснював звірку паспортних даних виборців з даними у списках виборців, видавав їм бюлетені для голосування та збирав підписи за їх отримання.
Приблизно о 18 годині 00 хвилин 11 травня 2014 року, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з головою так званої дільничної виборчої комісії ОСОБА_6 , членом так званої дільничної виборчої комісії ОСОБА_7 та іншими членами так званої дільничної виборчої комісії, відносно яких проводиться досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні, здійснили підрахунок голосів, склали та підписали протокол про результати проведення так званого референдуму, який, разом з бюлетенями в той же день були вивезені головою так званої дільничної виборчої комісії ОСОБА_6 та передані членам ініціативної групи з організації та проведення незаконного референдуму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , пояснив, що дійсно у період часу з початку травня 2014 року по 11 травня 2014 року, під час перебування бойовиків самопроголошеної «Донецької народної республіки» в м. Костянтинівка, Донецької області він приймав активну участь в організації та проведенні незаконного референдуму щодо створення на території Донецької області так званої самостійної суверенної держави - «ДНР», а саме - був призначений членом дільничної виборчої комісії. Так, на початку травня 2014 року він дав добровільну згоду на участь в роботі дільничної виборчої комісії в якості члена комісії. 11 травня 2014 року, він, знаходячись у приміщенні адміністративної будівлі Будинку культури «Жовтень» (нині МКЗК « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , отримав від голови так званої дільничної виборчої комісії - ОСОБА_6 інструктаж щодо проведення так званого референдуму. Далі, 11 травня 2014 року, він, будучи членом так званої дільничної виборчої комісії, розташованої у приміщенні адміністративної будівлі Будинку культури « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (нині МКЗК « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), розташованого за адресою: АДРЕСА_4 за вказівкою голови так званої дільничної виборчої комісії ОСОБА_6 , протягом проведення так званого референдуму здійснював звірку паспортних даних виборців з даними у списках виборців, видавав їм бюлетені для голосування та збирав підписи за їх отримання, а приблизно о 18 годині 00 хвилин 11 травня 2014 року, він разом з головою так званої дільничної виборчої комісії ОСОБА_6 , членом так званої дільничної виборчої комісії ОСОБА_7 та іншими членами так званої дільничної виборчої комісії, здійснили підрахунок голосів, склали та підписали протокол про результати проведення так званого референдуму, який, разом з бюлетенями в той же день були вивезені головою так званої дільничної виборчої комісії ОСОБА_6 та передані членам ініціативної групи з організації та проведення незаконного референдуму.
Свою провину обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю, погодившись із усіма обставинами скоєного кримінального правопорушення, щиро покаявся.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст.110КК України, як умисні дії, вчинені з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, які були вчинені за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
ОСОБА_5 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, працездатний, офіційно не працевлаштований, має адресу реєстрації та мешкання, за місцем мешкання характеризується посередньо, свою провину у скоєному визнав у повному обсязі.
Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд враховує його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Відповідно до ч.2 ст.50КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст.110КК України, оскільки саме це покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
В той же час, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , його критичного ставлення до скоєного, що свідчить про наміри стати на шлях виправлення та перевиховання, наявні підстави вважати, що можливість соціальної реабілітації не втрачена, і виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_5 положень ст.75КК України та звільнити останнього від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням на нього обов`язків, передбачених у ст.76КК України.
Відомості про речові докази та процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило та суд не знаходить підстав для його застосування.
Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст.75КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки та з покладенням на нього відповідно до ст.76КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за ОСОБА_5 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем мешкання засудженого.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1