Ухвала

29 червня 2021 року
м. Київ

справа № 624/57/18
провадження № 51-50 ск 21

Верховний Суд колегією суддів судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Красноградського районного суду Харківської області від 07 грудня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року щодо неї.
Ухвалою колегії суддів Верховного Суду від 20 січня 2021 року на підставі пункту 3 частини 3 статті 429 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) касаційну скаргу засудженої повернуто разом з усіма доданими до неї матеріалами, оскільки її подано поза межами тримісячного строку на касаційне оскарження, при цьому питання про поновлення строку в касаційній скарзі не ставилося.
22 червня 2021 року, згідно зі штампом вхідної кореспонденції Суду, засуджена повторно звернулася із касаційною скаргою на ті ж судові рішення щодо неї поза межами строку на касаційне оскарження. При цьому заявила клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, обґрунтовуючи його тим, що вона не отримувала на руки копію рішення суду апеляційної інстанції.
Перевіривши матеріали провадження за скаргою та наведені в клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження доводи, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Відповідно до частини 2 статті 426 КПК касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення. Отже, тримісячний строк на касаційне оскарження вироку Красноградського районного суду Харківської області від 07 грудня 2018 року та ухвали Харківського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року для засудженої закінчився 09 грудня 2020 року, оскільки, як убачається з матеріалів, наявних у Суді, ОСОБА_4 було взято під варту 06 жовтня 2020 року.
Частиною першою статті 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала касаційну скаргу, та пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Суд вважає, що клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження не містить обґрунтування підстав для його поновлення, а тому задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог пункту 3 частини 3 статті 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Ураховуючи викладене, керуючись частиною 3 статті 429 КПК, Суд постановив:
Клопотання про поновлення строку касаційного оскарження залишити без задоволення.
Повернути касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Красноградського районного суду Харківської області від 07 грудня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року щодо неї разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3