Провадження № 1-в/638/158/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» -
встановив:
14.12.2021 начальник ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» з поданням в якому просив на підставі п.11 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 1 ст. 539 КПК України, вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків:
вироку Старобільського районного суду Луганської області від 30.06.2020;
вироку Сватівського районного суду Луганської області від 10.06.2020 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України та самостійного виконання цих вироків з урахуванням положень постанови № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» п. 23 ч. 2 Пленуму Верховного Суду України, які регламентують призначення покарання, початку строку покарання та зарахування строку попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в ред. Закону України від 18.05.2017 року № 2046-УІІІ, виходячи з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі засудженому ОСОБА_3 , 1963 року народження.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» відбуває покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 10.06.2020 Сватівським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
Вирок набрав законної сили: 13.07.2020.
Також, ОСОБА_3 був засуджений 30.06.2020 Старобільським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі. Початок строку покарання обраховувати з дати набрання вироком законної сили. Зарахувано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з дня затримання з 22.08.2019 до дня набрання вироком законної сили за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в ред. Закону України від 18.05.2017 року № 2046-VIII виходячи з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
Вирок набрав законної сили: 16.09.2020.
Початок строку: 16.09.2020.
При постановці судових рішень на облік, встановлено, що на день винесення вироку Старобільським районним судом Луганської області 30.06.2020 про існування попереднього вироку Сватівського районного суду Луганської області від 10.06.2020 суду не було відомо та при визначенні остаточного строку покарання попередній вирок Сватівського районного суду Луганської області від 10.06.2020 не був врахований. Також, ОСОБА_3 тримався під вартою з 22.08.2019 по 16.09.2020 за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 30.06.2020.
ОСОБА_3 скоював злочини за діючим вироком починаючи з 16 серпня 2019 року по 19 серпня 2019 року, тобто до постановки попереднього вироку.
В судове засідання начальник установи не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Прокурор в судове засідання не з`явився, направив на електронну пошту суду заяву з проханням проводити судове засідання за його відсутності, проти задоволення подання не заперечував.
Засуджений направив через адміністрацію установи заяву з проханням проводити судове засідання без його участі.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Вироком Сватівського районного суду Луганської області від 10.06.2020 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 10.06.2020 між заступником начальника Сватівського відділу Старобільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_5 та за наявності письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 . Визнано винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку 2 роки - не вчинить нового злочину (кримінального правопорушення) і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

Вироком Старобільського районного суду Луганської області від 30.06.2020, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 152 КК України та призначено остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 8 років позбавлення волі. Початок строку покарання обчислювати з дати набрання вироком законної сили. Зараховано в строк покарання ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення з дня затримання з 22.08.2019 до дня набрання вироком законної сили за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 16.09.2020.

Згідно вимог ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених злочинів призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі. До основного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за злочини, у вчиненні яких особу було визнано винною. За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до роз`яснень, які викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (п.п.23,25) «у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно. За сукупністю вироків (ст. 71 КК) призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. За наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК та статей 411, 413 КПК.
За правовим висновком Верховного Суду від 27 березня 2018 року в провадженні № 51-717км18 щодо застосування ч. 4 ст. 70 КК, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
До того моменту, коли обвинувальний вирок суду набере законної сили, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, а тому відповідні державні органи повинні поводитися з нею як невинуватою особою. Це, зокрема, означає, що суди не мають права призначати покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК при наявності попереднього вироку, який не набрав законної сили. Такі висновки відповідають практиці Європейського суду з прав людини, що міститься у рішенні в справі «Аллене де Рібемон проти Франції». Питання про застосування покарання при наявності кількох вироків підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст. 537 КПК України.
Враховуючи, що на момент ухвалення вироку Старобільським районним судом Луганської області 30.06.2020 за епізодами 16, 17 та 19 серпня 2019 за вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України ще не був засуджений (вирок не набрав законної сили), суд вважає неможливим складання призначених покарань.
Що стосується вимоги у поданні про зарахування строку попереднього ув`язнення, вона задоволенню не підлягає, зважаючи на те, що вироком Старобільським районним судом Луганської області 30.06.2020 це питання вже вирішено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 380, 537, 539 КПК України, ст. 72 КК України, суд, -
ухвалив:
Подання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» - задовольнити частково.
Вирок Сватівського районного суду Луганської області від 10.06.2020 року та вирок Старобільського районного суду Луганської області 30.06.2020 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виконувати самостійно.
В іншій частині подання залишити без задоволення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: