Провадження № 1-кс/761/9922/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за № 0000052 від 22.04.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365-2, ч.2 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло зазначене клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на майно шляхом відчуження, розпорядження та користування, а саме: на грошові кошти, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , ТОВ «Академія наукової краси-Україна» у безготівковому вигляді, який відкритий у банківській установі АТ «ОТП Банк», МФО 300528, за адресою: 01033, м.Київ, вул. Жилянська, 43.

Клопотання мотивовано тим, що СВ Шевченківського УП ГУНП в м.Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000052 від 22.04.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365-2, ч.2 ст.191 КК України, в якому процесуальне керівництво здійснює Шевченківська окружна прокуратура міста Києва.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.02.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в приміщенні нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила реєстраційну дію щодо зміни учасника ТОВ «Академія наукової краси-Україна», в результаті чого зі складу учасників вказаного товариства виключено ОСОБА_5 та зареєстрованого нового учасника товариства ОСОБА_6 із часткою 50 % статутного капіталу. Водночас, всупереч вимогам п.17.4 статуту ТОВ «Академія наукової краси-Україна» при відступленні частки ОСОБА_5 в товаристві останньою не направлено письмове повідомлення (оферту) іншому учаснику товариства громадянці ОСОБА_7 (володіє часткою 50 % статутного капіталу) та фактично не отримано її згоду на відчуження частки в товаристві.

Незважаючи на викладене, приватним нотаріусом ОСОБА_4 , якій надавалися установчі документи ТОВ "Академія наукової краси-Україна", проведено відповідну реєстраційну дію щодо зміни учасника товариства.

Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_8 завдано матеріальної шкоди у вигляді упущеної вигоди.

Крім того, в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що посадові особи ТОВ «Академія наукової краси» вчиняють розтрату чужого майна шляхом реалізації його підконтрольним фізичним особам-підприємцям за цінами нижче ринкових, чим спричиняють матеріальної шкоди співзасновнику товариства.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Володілець майна в судове засідання не викликався з огляду на приписи частини другої статті 172 КПК України, оскільки майно не було тимчасово вилучено.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, дійшла до висновку про таке.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Шевченківського УП ГУНП в м.Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000052 від 22.04.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365-2, ч.2 ст.191 КК України, в якому процесуальне керівництво здійснює Шевченківська окружна прокуратура міста Києва.

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна грошових коштів ТОВ «Академія наукової краси-Україна», розміщених на рахунках в банківських установах, які визнані речовими доказами.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Абзацом другим зазначеної статті визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Постановою слідчого від 05.05.2021 зазначене в клопотанні майно визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Разом з тим вважаю, що постанова слідчого про визнання речових доказів від 05.05.2021 носить суто формальний характер, оскільки в самій постанові не надана оцінка даним документам та їх відповідність положенням статті 98 КПК України, а також не обґрунтовано їх значення для даного кримінального провадження.

В судовому засіданні також не підтверджено, що грошові кошти, які знаходяться на рахунках в банківських установах є засобами та предметами вчинення кримінального правопорушення, пов`язаними з їх незаконним обігом та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування в даному кримінальному проваджені не доведено, що грошові кошти в безготівковому вигляді, без зазначення їх обов`язкових реквізитів, зокрема № та серії, а також їх суми є речовими доказами.

Таким чином, в судовому засіданні не підтверджено наявності трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання, які, відповідно до статті 132 КПК України дають можливість застосувати захід забезпечення кримінального провадження.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає законних підстав для задоволення клопотання прокурора про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 94, 98, 170,171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за № 0000052 від 22.04.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365-2, ч.2 ст.191 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1