Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1386/21
Провадження № 1-кс/711/468/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2021 м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого заступником начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження № 0000150, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, за погодженням заступника начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , що внесене у кримінальному провадженні № 0000150, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , не будучи суб`єктом підприємницької діяльності та не маючи права власності на торгову точку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та на товар, який в ньому знаходиться, переслідуючи незаконну мету збагачення, керуючись корисливим наміром, спрямованим на протиправне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи незаконний характер своєї діяльності, умисно, з корисливих мотивів, систематично, упродовж тривалого часу, більш точну дату в ході досудового розслідування встановити на даний час не представилось можливим, здебільшого перебуваючи в приміщенні кіоску по ремонту мобільних телефонів «Промастер», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вимагав грошові коштів за право займатись підприємницькою діяльністю у вищевказаному кіоску, погрожуючи в разі невиконання вказаної вимоги, заподіянням тяжких тілесних ушкоджень стосовно ОСОБА_7 , та заподіюючи фізичне насильство до останнього.

Так, ОСОБА_5 , діючи з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, пред`явив у рішучій формі, протиправну майнову вимогу ОСОБА_8 , яка виразилася у вимаганні грошових коштів в сумі 100 доларів США щомісячно, за можливість зайняття підприємницькою діяльністю у вищевказаному кіоску та надання послуг з ремонту мобільних телефонів, погрожуючи, при цьому, у разі невиконання вимоги, заподіяння тяжких тілесних ушкоджень стосовно останнього.

У подальшому, ОСОБА_5 у грубій формі виразив ОСОБА_8 вимогу приготувати грошові кошти та 01.03.2021, близько 12 год., прибув до місця розташування кіоску ОСОБА_9 та продовжив вимагати в останнього грошові кошти, погрожуючи, при цьому, у разі невиконання вимоги, заподіяння тяжких тілесних ушкоджень стосовно останнього. Усвідомлюючи реальність погроз ОСОБА_5 та бажання продовжити свою підприємницьку діяльність на вказаному місці, ОСОБА_10 , близько 12 години 10 хвилин, передав 2800 грн., які у нього вимагав ОСОБА_5 .

01.03.2021 ОСОБА_5 затриманий на підставі ст. 208 КПК України.

02.03.2021 ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

У клопотанні також зазначено, що 01.03.2021 проведений огляд місця події поблизу будинку АДРЕСА_1 , у результаті чого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «Redmi» M2003J6B2G, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , задня кришка мобільного телефону синього кольору, сім-карта № НОМЕР_3

Крім того, 01.03.2021 проведений огляд ОСОБА_5 , відповідно до ст. 208 КПК України, у результаті чого виявлено та вилучено:

- банківську картку «Альфабанку» № НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_11 .

01.03.2021 старшим слідчим СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 речі вилучені у ході проведення огляду місця події та огляду ОСОБА_5 визнані речовими доказами.

Ініціатор клопотання зазначає, що враховуючи вищевикладене, а також те, що на вказаних речах та предметах містяться явні ознаки кримінального правопорушення та вказують на обставини вчинення злочину, які свідчать про факт вимагання та отримання грошових коштів, тому для проведення необхідних кримінально-процесуальних слідчих дій у кримінальному провадженні виникла потреба в забороні використання та розпорядження вказаними речами та предметами, так як їх незастосування може призвести до зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У судовому засіданні слідча ОСОБА_4 підтримала клопотання та додатково зазначила, що СУ ГУ НП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000150, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України. 01.03.2021 ОСОБА_5 затриманий на підставі ст. 208 КПК України. 02.03.2021 ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України. До того ж, вказала, що при проведенні особистого огляду ОСОБА_5 було виявлено та вилучено банківську картку «Альфабанк» № НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_11 , а при проведенні 01.03.2021 огляду місця події виявлено та вилучено мобільний телефон «Redmi» та сім-карту. Зазначені вище речі визнані речовими доказами. ОСОБА_5 вказав, що мобільний телефон належить йому, а банківська карта його дружині. Слідча також пояснила, що у даному кримінальному провадженні будуть призначатися експертизи та планується проведення тимчасового доступу у банківську установу щодо руху коштів по вилученій банківській карті, а тому просила задовольнити клопотання у повному обсязі на підставі обгрунтування, що наведене у ньому та з урахуванням доказів, які додані до клопотання.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала доводи слідчого та додатково пояснила, що зазначені у клопотанні речі є тимчасово вилученим майном і вони визнані речовими доказами. Під час допиту потерпілий вказав, що на зазначений у клопотанні номер мобільного телефону він особисто телефонував підозрюваному, а той йому і здійснював переказ коштів на вказану у клопотанні банківську карту, а тому необхідно накласти арешт на це майно з метою збереження речових доказів.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_5 був затриманий раніше, ніж був складений протокол затримання у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України. Отже, будучи уже затриманим, підозрюваний був без адвоката, хоча при цьому проводився огляд місця події. Таким чином, мобільний телефон вилучений у ОСОБА_5 незаконно. Що стосується вилученої банківської карти, то ні у клопотанні, ні у судовому засіданні слідчим та прокурором не доведено, що вона містить на собі інформацію, яка має відношення саме до цього кримінального провадження. До того ж, у постанові слідчого про визнання предметів речовими доказами, не вказані ознаки, за якими слід вважати, що ці речі є речовими доказами. Таким чином, просив відмовити у задоволенні даного клопотання.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи свого захисника та просив відмовити у задоволенні даного клопотання.

Заслухавши доводи осіб, що беруть участь у розгляді клопотання, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000150 від 05.02.2021, у рамках якого було подане клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як передбачено ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, встановлено, що 01.03.2021 проведений огляд місця події поблизу будинку № 220 по вул. Самійла Кішки у м.Черкаси, у результаті чого виявлено та вилучено: мобільний телефон «Redmi» M2003J6B2G, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , задня кришка мобільного телефону синього кольору; сім-карта № НОМЕР_3 . Крім того, 01.03.2021 проведений обшук ОСОБА_5 , відповідно до ст. 208 КПК України, у результаті чого виявлено та вилучено банківську картку «Альфабанк» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_11 .

Постановою слідчого від 01.03.2021р. вказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

02.03.2021 ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

02.03.2021 старший слідчий слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , за погодженням із заступником начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси із даним клопотанням (дата вхідного документу 02.03.2021, вхідний номер - 6123).

Таким чином, дане клопотання подане до Придніпровського районного суду м. Черкаси у визначені КПК України строки.

Щодо підстав для арешту зазначених у клопотанні речей:

статтею 131 КПК України визначено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення : збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Пунктом першим частини третьої статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію, згідно з якою при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З огляду на обставини кримінального провадження, правову кваліфікацію (ч. 2 ст. 189 КК України), а також враховуючи пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, його захисника та інші надані матеріали, можна прийти до висновку, що зазначені у клопотанні речі відповідають критеріям речових доказів саме у кримінальному провадженні № 0000150, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, тобто могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Ці обставини мають бути перевірені, шляхом проведення їх дослідження у сукупності з отриманими іншими відомостями під час проведення слідчих дій, у тому числі огляду речей (мобільного телефону із сім-картою) за участю спеціаліста, тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю (банківська інформація за даними карти банку), а тому частина майна, яке вказане у клопотанні, а саме: мобільний телефон «Redmi» M2003J6B2G, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , задня кришка мобільного телефону синього кольору, сім-карту № НОМЕР_3 , підлягає арешту.

Таким чином, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, враховано правову кваліфікацію кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 189 КК України) за вказаним кримінальним провадженням, мету забезпечення збереження речових доказів, відсутність негативних наслідків такого заходу забезпечення кримінального провадження, що дає підстави для часткового задоволення клопотання. Слідчим суддею враховується те, що обраний захід забезпечення кримінального провадження, є найменш обтяжливим.

Що стосується доводів сторони обвинувачення про необхідність накладення арешту на банківську картку «Альфабанк» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_11 , яка була вилучена 01.03.2021 під час проведення обшуку ОСОБА_5 , відповідно до ст. 208 КПК України, то у цій частині доводи слідчого та прокурора, - є безпідставними, а тому в цій частині клопотання не підлягає до задоволення. Так, незважаючи на те, що ця банківська картка є речовим доказом і не заперечується факт необхідності перевірки інформації про рух коштів у банківській установі по банківському рахунку, користувачем якого є певна особа тощо, але потреби у накладенні на неї арешту, немає. При цьому, слідчий не позбавлений можливості оглянути банківську картку, про що скласти відповідний протокол, а також провести інші слідчі дії, направлені на встановлення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 100, 131, 132, 167, 170-173, 309, 372, 395 КПК України слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, - задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон «Redmi» M2003J6B2G, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , задня кришка мобільного телефону синього кольору, сім-карту № НОМЕР_3 із забороною користуватися та розпоряджатися будь-яким чином цим майном.

В іншій частині відмовити.

Повернути негайно ОСОБА_5 тимчасово вилучене майно:

- банківську картку «Альфабанку» № НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_11 .

Виконання ухвали покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Копію ухвали вручити слідчому, прокурору, підозрюваному та його захиснику.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1