У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2021 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Братське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, який має середню спеціальну освіту, офіційно непрацевлаштований, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.3661 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 11.09.2019 року до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов матеріал від уповноважених відповідальних осіб Національного агентства з питань запобігання корупції щодо виявлення ознак правопорушення в сфері антикорупційного законодавства зі сторони Інспектора відділу охорони Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)», молодшого сержанта внутрішньої служби ОСОБА_5 , який не подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування у визначений законом термін.

Наказом Управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області від 01.06.2018 року №129/ос-18 ОСОБА_5 з 01.06.2018 року призначено на посаду молодшого інспектора відділу охорони, та присвоєно первинне спеціальне звання молодшого начальницького складу: «Молодший сержант внутрішньої служби».

Відповідно до наказу №316/ос-18 від 29.12.2018 року, ОСОБА_5 звільнено зі служби у Державній кримінально-виконавчій службі України (за власним бажанням) з 31 грудня 2018 року на підставі рапорту ОСОБА_5 , рішення кадрової комісії від 26.12.2018 року.

Відповідно до підписки від 31.05.2018 року, ОСОБА_6 ознайомлений з вимогами Закону України від 14.10.2014 року № 1700 - VII «Про запобігання корупції».

Відповідно до підпункту «д» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_6 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», та відповідно до ч.2 ст.45 вказаного Закону, примітки до ст.366-1 КК України, є суб`єктом декларування та суб`єктом даного злочину.

Згідно з частиною 6 статті 14 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України», молодший сержант внутрішньої служби належить до осіб молодшого начальницького складу кримінально-виконавчої служби.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за №959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

ОСОБА_6 допустив порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» щодо необхідності подання декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік за наступних обставин.

Відповідно до підпункту 3 п.5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства №3 від 10.06.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за №959/29089, декларації суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» п.2, п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність.

Абзацом другим ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зазначену у підпунктах «а» і «в» п.2, п.5 ч.1 ст.3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому ч.1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Таким чином, ОСОБА_6 зобов`язаний був до 01.04.2019 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік шляхом заповнення відповідної інформації на веб-сайті Національного агентства в Реєстрі.

У зв`язку з чим Національне агентство повідомило (листом від 07.02.2019 №44-01/8763/19) ОСОБА_5 про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та зобов`язало ОСОБА_5 подати декларацію після звільнення протягом 10 днів з дня отримання повідомлення згідно з вимогами ст.49 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 545), лист повідомлення від 07.02.2019 року №44-01/8763/19 Національного агентства, яким повідомлено ОСОБА_6 про необхідність подання декларації, він отримав 14.02.2019 року.

Однак упродовж передбачених Законом України «Про запобігання корупції» десяти діб ОСОБА_6 декларацію не подав. Також останній не надав жодних пояснень або заперечень щодо поважності причин неподання декларації.

Станом на 11.11.2019 року, згідно з відомостями з Реєстру, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року ОСОБА_6 не подав.

Викладене свідчить, що ОСОБА_6 знав про необхідність подання декларації у встановлені терміни, однак умисно її не подав.

Умисні дії ОСОБА_4 , що виразилися в умисному неподанні декларації особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, кваліфікуються за ст.3661 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття даного кримінального провадження на підставі п.4 ч.1 ст.284 КК України, оскільки на даний час набрав чинності Закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, передбачене ст.3661 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора, просив його задовольнити.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого, дослідивши матеріли кримінального провадження, вважає за можливе задовольнити зазначене клопотання з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2,3 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

27.10.2020 року Велика палата Конституційного Суду України ухвалила рішення №13-р/2020 у справі №1-24/2020(393/20) за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ЗУ «Про запобігання корупції», Кримінального кодексу України. Так, відповідно до зазначеного рішення, Конституційний Суд України, зокрема визнав такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) статтю 3661 Кримінального кодексу України. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено (ст.1512 Конституції України).

30.12.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо встановлення відповідальності за декларування недостовірної інформації та неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яким скасовано (декриміналізовано) ст.3661 КК України.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.3661 КК України, у зв`язку з набранням чинності Законом, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою, на підставі п.4 ч.1 ст.284 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284,288,314-316,372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою задовольнити.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.3661 КК України закрити на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя

Секретар -