ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/616/21 Справа № 193/393/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора прокуратури Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2020 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працюючого пресувальником - віджимачем харчової продукції ТОВ «САНОИЛТРЕЙД», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні № 0000041,-

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_10
потерпілого ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання зі встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів.
За цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим за наступних обставин:
01.02.2020 року близько 18:30 год. ОСОБА_7 , керуючи технічно справним мопедом «DELTA BX50Q» без реєстраційного номерного знаку, рухаючись по проїзній частині вул. Татарця в бік смт. Софіївка, Софіївського району, Дніпропетровської області, проявляючи необачність до дорожньої обстановки та її змінам, , в порушення вимог п. п. 1.3, 1.5, 2.9 «а», 12.3 Правил дорожнього руху України, введених в дію з 01.01.2002 року, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, зі змінами та доповненнями під час руху допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , який раптово змінив напрямок свого руху вліво та під кутом віддаляючись від мопеду почав перетинати проїзну частину дороги справа наліво по ходу руху мопеду.
Дії водія ОСОБА_7 , що не відповідають вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з даним ДТП. В результаті ДТП потерпілий отримав тілесні ушкодження, що відносяться до категорії легких та тяжких.
Смерть ОСОБА_11 настала від тілесних ушкоджень, які входять до комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка супроводжувалась, перелом основи кісток основи черепу з крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, та ускладнилася розвитком набряку-набухання головного мозку.
В апеляції:
- прокурор просить вирок змінити та виключити обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого вчинення проти особи похилого віку.
В обґрунтування зазначив, що обвинуваченням не зазначено цієї обтяжуючої обставини, жодна із сторін кримінального провадження не просила суд при призначені покарання ОСОБА_7 врахувати вищезазначену обставину, та суд не мотивував таке своє рішення.
- потерпілий просить вирок скасувати та призначити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Зазначає, що суд належним чином не мотивував свої висновки щодо звільнення обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України та можливість його виправлення без ізоляції від суспільства. При цьому судом не враховано належним чином ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, тяжкість наслідків, що призвели до смерті потерпілого. Висновок суду щодо щирого каяття обвинуваченого не відповідає дійсності. Вважає. що призначене покарання із застосуванням ст. 75 КК України, є надто м`яким та недостатнім для виправлення обвинуваченого.
Заслухавши: потерпілого, який підтримав доводи та вимоги своєї апеляції, проти задоволення апеляції прокурора заперечував; прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора та не заперечував проти задоволення апеляційної скарги потерпілого; обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, проте заперечували проти задоволення апеляційної скарги потерпілого та просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України та доведеність його вини в апеляційних скаргах прокурора та потерпілого не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Вимоги прокурора про внесення змін до вироку і виключення з мотивувальній частині вироку обставину, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, а саме вчинення злочину проти особи похилого віку, посилаючись на те, що прокурор затверджуючи обвинувальний акт не зазначав в ньому зазначену обтяжуючу обставину і ніхто не просив її визнавати як таку, колегія суддів, вважає безпідставними і надуманими, оскільки згідно матеріалів кримінального провадження, саме прокурор затвердив обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , де і зазначив як обставини, які обтяжують покарання згідно п.6 ч.1 ст. 67 КК України- вчинення злочину щодо особи похилого віку, а тому визначення такої обставини як обтяжуючою покарання судом першої інстанції є законним, об`єктивним і таким, що в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і судом при цьому не порушені межі обвинувачення, що узгоджується з положеннями ст. 337 КПК України.

Разом з тим, доводи потерпілого про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Колегія суддів, також зважає, що при вирішенні питання призначення покарання, суд повинен дотримуватися практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).
Однак вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; дані про особу обвинуваченого, який відшкодував матеріальну шкоду потерпілому в повному обсязі, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей; обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; обставину, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину, щодо особи похилого віку.

Разом з тим, суд, пославшись на обставини, які він враховує при призначенні покарання, та дані про особу обвинуваченого, не в повній мірі виконав вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, та практики Європейського суду з прав людини щодо застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним, та належним чином не мотивував і не навів переконливих доводів про доцільність звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання на підставі ст. 75 КК України, а лише послався на ті ж самі обставини, що враховані при призначенні покарання та позиції учасників судового провадження, що не дає підстав вважати такий висновок суду належним чином обґрунтованим та вмотивованим.

Колегія суддів, зважає на те, що судом першої інстанції не враховано в достатній мірі, характер вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, віднесеного законом до тяжкого злочину, а саме ОСОБА_7 , хоча вчинив і необережний злочин, проте порушив Правила дорожнього руху умисно, вчинив злочин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проти особи похилого віку, в результаті чого наступили незворотні наслідки-смерть людини похилого віку. Потерпілий наполягає на реальному відбуттю обвинуваченим покарання.

За наведених обставин в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що основне покарання ОСОБА_7 повинно бути призначено за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі, але на строк, що є меншим, ніж просить потерпілий в апеляційній скарзі, ближче до мінімального розміру, оскільки вимоги апеляційної скарги є частково обґрунтованими, з огляду на наявність обставин, що пом`якшують покарання, наявність у обвинуваченого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, позитивних характеристик та працевлаштування, відшкодування шкоди потерпілому, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Саме таке покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, та принципу пропорційності, оскільки є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та буде відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації покарання і не ставити особистий і надмірний тягар для обвинуваченого .
Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. ст. 69,75 КК України, колегія суддів не вбачає.
Оскільки колегія суддів дійшла висновку про застосування до обвинуваченого, більш суворого покарання, то у цьому разі, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу потерпілого задовольнити частково, вирок в частині призначення покарання скасувати та постановити в цій частині свій вирок, а в задоволенні апеляції прокурора відмовити.
Керуючись, ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 ( три) роки.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4