КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
27 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
за участю
прокурора ОСОБА_10
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_7
В С ТА Н О В И Л А
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.08.2021 задоволено клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_11 до 03.10.2021, включно, без визначення розміру застави. Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 03.10.2021, включно, визначено обвинуваченому ОСОБА_8 розмір застави. Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 03.10.2021, включно, визначено обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05.08.2021 в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 та постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, поклавши на останнього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України або визначити йому заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_5 зазначає, що у кримінальному проваджені досліджено майже всі докази сторони обвинувачення та сторони захисту, при цьому, жодного доказу, який би свідчив на користь причетності ОСОБА_6 до інкримінованих йому правопорушень - немає. Крім того, апелянт вказує, що ОСОБА_6 є інвалідом ІІ групи, страждає на низку тяжких захворювань, має постійне місце проживання, має на утриманні сина та батьків, які хворіють та потребують стороннього догляду. Також адвокат наголошує на відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Апелянтом звернено увагу щодо визначення розміру застави, який є непомірним для ОСОБА_6 , з урахуванням стану здоров'я його батьків.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05.08.2021 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати ОСОБА_12 запобіжний захід у виді домашнього арешту за 21:00 до 06:00 часу доби із покладенням на нього наступних обов'язків: не відлучатися із міста без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_7 зазначає, що стороною обвинувачення не було надано жодних доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, прокурор Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05.08.2021 в частині визначення розміру застави з покладенням відповідних обов`язків на обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .
В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні ряду умисних, поєднаних з насильством, небезпечним для життя та здоров`я людини, вчинених з корисливих мотивів злочинів, тому визначення судом розміру застави є неправомірним та необгрунтованим.
Заслухавши доповідь судді доповідача, доводи захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, доводи прокурора, який не підтримав апеляційні скарги захисників та не підтримав апеляцію прокурора, який її подав, заслухавши пояснення учасників, відповіді на запитання суду, перевіривши доводи поданих апеляційних скарг, дослідивши оскаржувану ухвалу, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів керується наступним.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.08.2021 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_11 до 03.10.2021, включно, без визначення розміру застави. Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 03.10.2021, включно, визначено обвинуваченому ОСОБА_8 розмір застави. Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 03.10.2021, включно, визначено обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави.
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції врахував тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, вік та стан здоров`я останній, їх майновий стан, міцність соціальних зв`язків, репутацію, ризик повторення чи продовження ними протиправної поведінки.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, зважаючи на наступне.
Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 177, 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Перевіркою доводів апеляційних скарг захисників та прокурора, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з дотриманням положень ст. ст. 177, 178 КПК України.
Беручи до уваги конкретні обставини справи, ту обставину, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу, не перестали існувати. Також судом взято до уваги те, що тримання під вартою є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, постала перед компетентними органами, то підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.
Доводи апеляційної скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_7 стосовно необґрунтованості та недоведеності прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд оцінює критично, зважаючи на те, що на даний час справа знаходиться на стадії судового розгляду, докази в повному обсязі не досліджені, а отже ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати. Також, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України", зазначено, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Відтак, враховуючи обставини вчинення правопорушень обвин ОСОБА_6 нком ОСОБА_8 ковим С.В., які інкримінуються стороною обвинувачення, суспільний інтерес наразі у даному випадку переважає над правилом поваги до особистої свободи обвинувачених.
Стосовно доводів ОСОБА_5 ького О.Г. про наявність у його підзахисного низки тяжких захворювань та потреби догляду за хворими батьками, суд апеляційної інстанції вважає не переконливими вказані доводи, оскільки судом першої інстанції вживались необхідні заходи щодо встановлення стану здоров`я обвину ОСОБА_6 ленка С.В., який перебуває в задовільному стані, стаціонарного лікування не потребує, може приймати участь в судових засіданнях без обмежень, що підтверджується листом з філії ДУ "Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України у м. Києві та Київській області" від 08.02.2021.
Щодо доводів захисників про неправомірність визначеного розміру застави, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Положення ст. 422-1 КПК України вказують на оскарження ухвали тільки в частині обрання, продовження або зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскарження ухвали відносно визначення розміру застави не охоплюється положенням вказаної статті, а тому суд апеляційної інстанції вважає такі доводи сторони захисту необгрунтованими.
З урахуванням вищевказаною позиції, колегія суддів апеляційної інстанції вирішує доводи прокурора і щодо скасування ухвали в частині визначення розміру застави, тобто прокурор не був наділений повноваженнями на оскарження застави, виходячи з положень ст. 422-1 КПК України.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, даних про особу обвинувачених.
Підстав для застосування судом до обвинувачених більш м?якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, як того просять захисники, колегія суддів, з огляду на вищевикладені мотиви, також не вбачає.
За таких обставин, оскільки доводи поданих апеляційних скарг в ході їх розгляду в апеляційному порядку свого підтвердження не знайшли, підстав для скасування оскаржуваного судового рішення апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 177, 199, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, ?
П О С Т А Н О В И Л А
Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С У Д Д І

Ігнатов Р.М. ОСОБА_2 Сітайло О.М.