Справа № 357/8658/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 5 Білоцерківського міськрайонного суду Київської областікримінальне провадження№ 0000207 від 20.08.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягувався до кримінальної відповідальності Білоцерківським ВП за ч. 1 ст. 185 КК України, 31.01.2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду було направлено обвинувальний акт, притягувався до кримінальної відповідальності Білоцерківським ВП за ч. 1. ст. 309 КК України, 06.07.2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду було направлено обвинувальний акт, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Встановлено, що ОСОБА_3 вчинив умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 20.08.2020 року, близько 08 год. 20 хв. ОСОБА_3 , проходив повз кіоск «Мазепинська Вода» що в АДРЕСА_1 , та побачив відсутність продавця в кіоску, вирішив зайти до нього, зазирнувши всередину, на столі побачив грошові кошти та вирішив викрасти їх. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_3 , з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, умисно, шляхом вільного доступу проник до приміщення кіоску «Мазепинська вода», та повторно вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 5900 гривень, які лежали на столі в кіоску та які належать потерпілій ОСОБА_5 .

Після чого ОСОБА_3 , з місця вчинення злочину зник, викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 5900 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням до приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та показав суду, що не заперечує проти фактичних обставин справи і показав, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин за обставин, які викладені у обвинувальному акті. Має намір відшкодував потерпілій збитки. У скоєному щиро кається, запевнив суд у відсутності намірів вчиняти злочини в подальшому та просив не призначати суворе покарання.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням до приміщення.

Суд враховує положення ст. ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії не тяжких злочинів, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно зі ст. 67 КК України не встановлено.

Згідно абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, та не становить високої небезпеки для суспільства (утомучислі, окремих осіб).
Так, відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.
Призначаючи покарання суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив не тяжкий злочин проти власності, офіційно не працевлаштований, за місцем відбування покарання характеризується посередньо.
Призначаючи покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем фактичного проживання, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано, визнав, суд призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Однак, враховуючи тяжкість злочину, особу ОСОБА_3 та інші вищевказані обставини, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.
Цивільний позову по справі не заявлено.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.
Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити ОСОБА_3 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнитиОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України , а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
4) виконувати пробаційні програми.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.
Цивільний позову по справі не заявлено.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасникисудового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Суддя: ОСОБА_1