ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа № 488/603/21
Провадження 1-кп/477/164/21
У Х В А Л А
про продовження дії запобіжного заходу
30 квітня 2021 року Колегія суддів Жовтневого районного суду Миколаївської області у складі:головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судових засідань ОСОБА_4 ,

у в ході розгляду клопотання про продовження міри запобіжного заходу у залі суду в м. Миколаєві за кримінальним провадженням, що внесене до ЄРДР за № 0001497 від 16.10.2020 року відносно ОСОБА_5 який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора- ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2021 року автоматизованою системою документообігу суду обвинувальний акт за кримінальним провадженням, що внесене до ЄРДР за № 0001497 від 16.10.2020 року відносно - ОСОБА_5 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, розподілений для колегіального розгляду

У той же день, 27 квітня 2021 року судом вирішено питання про призначення підготовчого судового засідання.

У зв`язку з неявкою адвоката ОСОБА_8 до підготовчого судового засідання, на окрему процесуальну дію для розгляду клопотання про продовження міри запобіжного заходу на підставі ухвали суду, центром безоплатної правової допомоги призначено адвоката ОСОБА_7

28 квітня 2021 року до канцелярії Жовтневого районного суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування свого клопотання прокурор вказує на існування ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків, з вимогою дати показання на його користь.

На доведеність вказаних ризиків, прокурор посилається на те, що обвинувачений вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на термін до 15 років, зареєстрований в м. Києві, де постійно не мешкає, що свідчить про те, він може безперешкодно змінювати місце проживання, тобто, вказує на ці обставини як наявність ризику переховуватися обвинуваченого від суду.

В АДРЕСА_1 ОСОБА_5 мешкати не може, адже зазначеною квартирою наразі користується потерпіла, та з огляду на висунуте обвинувачення, є неможливим їх спільне проживання, в тому числі і з огляду на заявлені ризики щодо можливого впливу на потерпілу.

Також ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу, яка на даний час має фізичні проблеми зі здоров`ям, які виникли в результаті вчиненого відносно неї кримінального правопорушення, з метою зміни свідчення останньою, адже обвинувачений своєї вини не визнає.

Вказує, що при прибутті за місцем події, про яке йдеться в обвинуваченні, лікарів швидкої медичної допомоги та працівників поліції, ОСОБА_5 не допускав останніх до кватири, заважаючи надати потерпілій, яка лежала на підлозі з пораненням голови, медичну допомогу. При цьому, тримав у руках зброю.

На доведеність вказаного, надала копію рапорту працівників поліції від 16.10.2020 р.

Посилається на це, як доведеність ризику впливу обвинуваченого на потерпілу.

Також прокурор вважає, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти заявленим ризикам.

Обрання такого запобіжного заходу як домашній арешт вважає неможливим, оскільки, як вже зазначено вище, в м. Миколаєві, окрім як житла, в якому він проживав з потерпілою, немає, а в АДРЕСА_2 , лише зареєстрований, але не проживає протягом багатьох років, відсутні відомості про його підтримання зв`язку з сином та колишньою дружиною, які наразі мешкають в цій квартирі, а наявна заява надана стороною захисту нібито від цих осіб, не свідчить, що останні дійсно готові надати житло ОСОБА_5 , адже з часу його затримання, дані особи жодного разу його не навіщали, його колишня дружина, за словами слідчого, цікавилася можливістю побачення лише з метою вирішення майнових питань.

Представник потерпілої підтримав клопотання прокурора та просив про продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді триманні під вартою.

Потерпіла ОСОБА_10 до суду не прибула. Згідно наданої на електронну адресу суду заяви від потерпілої, остання вказує про неможливість прибути у підготовче судове засідання у зв`язку з тяжким станом здоров`я. Вказує, що перебування ОСОБА_5 на волі несе великі ризики для її здоров`я та життя, який може довести свою спробу на її вбивство до кінця.

Обвинувачений та його захисник проти даного клопотання заперечували, просили змінити міру обраного запобіжного заходу.

При цьому, захисник вказав про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу та на те, що обвинувачений прибуватиме за кожним викликом суду.

У разі, якщо суд дійде висновку про необхідність обрання міри запобіжного заходу, вважав, що достатньою є така міра як цілодобовий домашній арешт, та вказував, що обвинувачений може проживати у квартирі в АДРЕСА_1 , яка є спільною власністю з потерпілою, або ж у м. Києві за місцем реєстрації, де наразі проживають його менший син ОСОБА_11 та колишня дружина ОСОБА_12 , які не заперечують проти проживання у цьому житлі ОСОБА_5 .

Окрім того, посилається захисник і на стан здоров`я свого підзахисного, який має тяжкі захворювання та у зв`язку з чим потребує відповідного догляду і лікування.

Обвинувачений просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити, вказуючи на те, що має поганий стан здоров`я та не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору. Може проживати в м. Києві, де йому надасть житло та допомогу його син. Зобов`язується прибувати за кожною вимогою суду.

Вислухавши доводи прокурора, думку учасників кримінального провадження з приводу вказаного клопотання прокурора, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. І ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

Як скеровує практика ЄСПЛ тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (справа «Лабіта проти Італії», справа, Харченко проти України»).

Строк запобіжного заходу, у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 закінчується 4 травня 2021 року, відповідно до ухвали Херсонського апеляційного суду від 26 березня 2021 року.

Приймаючи рішення щодо можливості продовження міри запобіжного заходу, суд керується такими мотивами:

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в 'країні найвищою соціальною цінністю. При цьому, згідно обвинувального акту, ОСОБА_13 обвинувачується у закінченому замаху на умисне вбивство потерпілої ОСОБА_10 , тобто скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя людини.

У разі доведеності вини обвинуваченого, покарання за такий злочин передбачає позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а тому, з урахуванням характеру і тяжкості висунутого обвинувачення, усвідомлюючи можливість постановлення обвинувального вироку, ОСОБА_5 може переховуватись від суду.

Окрім того, з огляду на заяву обвинуваченого в ході висловлення своєї думки про обрання йому міри запобіжного заходу, обвинувачений не визнає себе винним у зв`язку з чим наявні ризики незаконного впливу обвинуваченого на потерпілу та свідків з метою надання ними показів на користь обвинуваченого.

Також, враховуючи висунуте обвинувачення, суд не може ігнорувати заяви потерпілої, відповідно до якої вона боїться ОСОБА_5 , що також свідчить про наявність можливості у обвинуваченого вчинити вплив на неї з метою надання показів на його користь.

Стосовно посилання захисника про можливість запобігання заявленим ризикам у спосіб обрання такої міри запобіжного заходу як домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання обвинуваченого, зокрема у АДРЕСА_2 , то як слідує з пояснень обвинуваченого у м.Києві, ОСОБА_5 не проживає з 2013 року. За даною адресою проживає його син та колишня дружина. Будь яких доказів стабільних соціальних зав`язків з даними особами сторона захисту не надала.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.128, 177,314,-315,316 КПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 28 червня 2021 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена на протязі семи днів з дня її постановлення до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3