Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №279/5963/19
провадження №1-кп/279/135/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді ОСОБА_1 ,з секретарем ОСОБА_2 , за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 (дистанційно), представника потерпілої ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 , законного представника потерпілої ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_12 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №0000334 від 30.09.2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Держанівка Олевського району Житомирської області, громадянина України, одруженого, має двох неповнолітніх дітей, з середньою освітою, непрацюючого, несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_12 25.05.2017 року близько 13.47 годин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Кіа Соренто» р.н. НОМЕР_1 , в якому в якості пасажирів перевозив ОСОБА_10 та малолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_9 , рухаючись на 151 км+220 м зі сторони м.Ковель Волинської області по автодорозі Київ-Ковель в напрямку м.Київ, проїжджаючи населений пункт «місто Коростень», позначений знаком 5.45 «Початок населеного пункту», в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3.б, 12.3, 12.4, 12.9.б Правил Дорожнього руху України // затв. Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час руху не обрав безпечної швидкості, не стежив за дорожньою обстановкою, що позбавило його можливості постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, рухаючись по населеному пункту з перевищенням на 48 км/год максимально допустимої швидкості 60 км/год, при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, під`їжджаючи до нерегульованого перехрестя з другорядною дорогою вул.Сергія Кемського м.Коростень, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген Транспортер» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія-особи, матеріали досудового розслідування відносно якої виділено в інше провадження, який перетинав автодорогу Київ-Ковель зліва направо по відношенню до напрямку його руху, внаслідок чого автомобіль «Кіа Соренто» р.н. НОМЕР_1 в некерованому та непрогнозованому стані виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з лівою боковою поверхнею спеціалізованого вантажного сідлового тягача ДАФ ФТ ХФ 105.410 р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_13 та в подальшому з передньою частиною автомобіля Кіа Спортадж р.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_14 , який в якості пасажирів перевозив ОСОБА_7 та малолітню ОСОБА_15 та рухався в зустрічному напрямку м.Коваля.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до стійкої втрати працездатності (більш ніж на 33%), у виді закритого подвійного уламкового перелому правого стегна зі зміщенням, закритого перелому латерального виростка правої великогомілкової кістки зі зміщенням та забою грудної клітки і передньої черевної стінки, малолітній ОСОБА_9 були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, забійної рани чола, рваної рани нижньої третини правого стегна, закритого перелому заднього краю ДЕМ правої великогомілкової кістки без зміщення.

Порушення водієм ОСОБА_12 при керуванні транспортним засобом вимог пунктів 1.5, 2.3.б, 12.3, 12.4, 12.9.б Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки та виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та заподіяло тяжке тілесне ушкодження, вчинив злочин, передбачений ст.286 ч.2 КК України.

Виділення справи відносно водія іншого транспортного засобу в інше провадження позбавляє суд права давати оцінку правомірності дій такої особи.

Вказані встановлені судом обставини підтверджуються показаннями потерпілої, свідків, висновками експертиз, письмовими доказами, дослідженими безпосередньо судом в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_12 свою вину не визнав. Дав показання про те, що рухався головною дорогою в напрямку м.Київ зі швидкістю приблизно 90 км/год. Був рясний дощ, який закінчився хвилин за 5 до перехрестя, моросило, асфальт місцями був вологим. Вважав, що в тих дорожніх умовах швидкість його руху була допустимою. Знаку «Початок населеного пункту» на його напрямку не було, інших знаків не пам`ятає, при складанні схеми місця пригоди присутнім не був, про відсутність знаку повідомив слідчого під час допиту як свідка. Автомобіль ОСОБА_16 побачив за 10-15 м, здаля бачив, як 2 автомобіля проїхали перехрестя, зліва бачив ще одне авто. Розраховував, що автомобіль ОСОБА_16 зупиниться перед знаком «СТОП», вважає, що вона не зупинялась. Візуально він бачив, що вона не рухається і не зупиняється. Маршрутом їздив близько 5 років, було відомо, що він пролягає через м.Коростень, перехрестя світлофорами не регулювалось, допустимою була швидкість 60 км/год. Швидкісного режиму не дотримався, бо вважав, що то не є населений пункт. Коли виїхав на перехрестя, автомобіль ОСОБА_16 знаходився на суміжній полосі, до роздільної лінії. Контактування транспортних засобів відбулось на його смузі руху. Інших транспортних засобів на ній не було. Після контакту різко натиснув на гальма, загальмував, автомобіль почало крутити, вдарився передньою правою частиною в ліву частину бензовозу. Автомобіль продовжило закручувати вліво і відбувся лобовий удар з іншим автомобілем. Пам`ятає лише удар в бензовоз. Вважає, що мав перевагу в русі, оскільки рухався по головній дорозі.

Жалкує про те, що сталося. На контакт з потерпілою не виходив, бо було соромно нав`язуватись. Його дитина також постраждала, тривалий час проходила лікування. Просив виправдати, оскільки його вини немає.

Неповнолітня ОСОБА_9 та її законний представник ОСОБА_10 (дочка та дружина обвинуваченого) від дачі показань відмовились. Представник потерпілої зазначила про те, що її чоловік не винуватий, в його автомобілі їхала їх сім`я, яка також постраждала.

Потерпіла ОСОБА_7 дала показання про те, що в результаті ДТП отримала тяжкі травми, що призвели до інвалідності, суттєвої зміни стану її здоров`я, психоемоційного стану, укладу життя не лише її, а й її родини, працездатності, перенесла 6 складних операції, пройшла 32 рентгендослідження та 7 КТ, що негативно вплинуло на стан її здоров`я, величезну кількість медичних маніпуляції. Однак, стан ноги не поновлюється. При цьому, жодної компенсації вона не отримала. Обвинувачений навіть не приніс вибачення, не запропонував будь-яку допомогу. Перебуваючи в лікарні, з його розмов зрозуміла, що буде намагатись уникнути відповідальності, хоча говорив про те, що інший автомобіль він бачив, однак розраховував проскочити. В день аварії вона разом зі своїми рідними та родиною сестри їхали з м.Київ в напрямку м.Ковель. Автомобіль сестри перетнув перехрестя перед в`їздом до м.Коростень, а їх автомобіль наближався до перехрестя, повільно рухаючись за бензовозом, який знаходився попереду. За кермом знаходився її чоловік, вона на місці пасажира справа, дочка знаходилась на задньому сидінні. Нахилилась за телефоном, який впав, почула зойк чоловіка, побачила, як на них летів автомобіль, відчула удар, виявила, що сильно травмовано коліно. До їх автомобіля збігались люди, намагались допомогти. Її госпіталізували до міської лікарні, де прооперували, через місяць її виписали, продовжила лікування в медзакладах міст Одеси, Чернівців, Києва. Травма виявилась дуже складною, проведені складні операції не давали належних результатів, лікування продовжується. Саме ОСОБА_12 вважає винуватцем ДТП, вважає, що він має понести суворе покарання, оскільки його вина доведена, саме ОСОБА_17 було порушено швидкісний режим руху, не враховано погодні умови, не вжито жодних заходів для уникнення зіткнення, намагався уникнути відповідальності, змінював показання.

Свідок ОСОБА_14 дав показання про те, що керував автомобілем, в якому знаходились його дружина та дочка, рухались з м.Київ в напрямку м.Ковель, умови були належні, гарна видимість. На перехресті світлофор не працював, перед ним рухався бензовоз. Побачив автомобіль, який рухався по колу, відчув удар. Чому автомобіль почало крутити, не бачив, той був некерованим. До їх автомобіля підбігли люди, допомогли дістати з салону доньку, у дружини був перелом ноги. Він також отримав забій грудної клітини. Зіткнення було лобовим, автомобілем Кіа Соренто керував обвинувачений. З ними той не контактував.

Свідок ОСОБА_18 свідчив про те, що їхав автомобілем в бік м.Ковель, перетнув перехрестя, до нього зателефонували та повідомили, що автомобіль сестри дружини потрапив в ДТП. Момент зіткнення він не бачив. Перебуваючи в лікарні, куди потрапила ОСОБА_19 , чув розмову, з якої зрозумів, що ОСОБА_20 хвилювався, що його будуть звинувачувати, чув, як той казав, що автомобіль ОСОБА_21 бачив та додав швидкості, щоб проскочити перехрестя.

Свідок ОСОБА_22 дала показання про те, що 25.05.2017 року зранку зі знайомими виїхала з м.Київ на поховання чоловіка знайомої, рухались в напрямку м.Коростень. З АЗС «Фактор» вона виїхала на автодорогу Овруч-Житомир, зупинилась на стоп-лінії, пересвідчилась, що по трасі Київ-Ковель автомобілі рухались далеко, оцінила перехрестя як проїзне та продовжила рух з невеликою швидкістю. Оскільки автомобілі по трасі рухались дуже далеко, то враховуючи дозволену швидкість руху, розраховувала встигнути перетнути перехрестя. Перехрестя було вільним. Під час руху перехрестям також спостерігала за обстановкою. Коли знаходилась на середині перехрестя, то перед нею швидко проїхав автомобіль, почула звук дотику. Той автомобіль сигналів не подавав. Небезпеку виявила за 1-2 м. Вона завершила проїзд перехрестя, зупинилась, почула звук зіткнення, побачила пошкоджені автомобілі. Її автомобіль залишався на місці, чекали швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_23 дав показання про те, що на автомобілі ОСОБА_16 їхав на поховання товариша, знаходився в салоні поряд з водієм. В салоні також знаходились його дружина та вдова. На ОСОБА_24 зупинились, виїздили з заправки за іншими автомобілями з їх групи. До перехрестя під`їхали з другорядної дороги, зупинились, почали рух. Він добре бачив праву сторону, автомобіль, що рухався, знаходився дуже далеко. Перед тим, як ОСОБА_21 почала рух, траса була вільна. Рухались з невеликою швидкістю. Коли почали рух на перехрестя, боковим зором побачив автомобіль, який дуже швидко рухався в їх бік, відбувся дотичний контакт з їх автомобілем. Той автомобіль пронісся, вдарився в вантажівку, його розвернуло, винесло на зустрічну смугу, де він вдарився в автомобіль Кіа. Постраждалим стали надавати допомогу. На перехресті світлофор не працював, зупинились за межами перехрестя. Відстань від авто ОСОБА_21 до того, що рухався, оцінив приблизно в 1000 м, вдруге побачив його за 200-300 м.

Свідок ОСОБА_25 свідчила, що 25.05.2017 року в автомобілі ОСОБА_16 їхала в с.Омелянівка Коростенського району. На АЗС перед в`їздом в місто зустрілись з іншими. Виїхали з заправки, пересікали трасу, вона розмовляла з вдовою. Відчула якийсь контакт з автомобілем, побачила чорний автомобіль, який пролетів повз. За дорожньою обстановкою не спостерігала, поряд з водієм сидів її чоловік.

Письмовими доказами вини обвинуваченого є наступні:

- рапорт чергового Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області про надходження 25.05.2017 р. о 14.12 год. повідомлення про ДТП по вул.Жовтневій біля АЗС «Фактор» (за реєстр. за №3880 від 25.05.2017 р.) (т.4 а.39);

- протокол огляду місця ДТП від 25.05.2017 р. з додатками, в якому зафіксовано обстановку на місці події, розташування транспортних засобів, отримані ними механічні пошкодження, сліди на дорожньому покритті (т.4 а.40-61);

- протокол огляду від 06.12.2017 р. з відеозаписом (т.4 а.153-155), в якому зафіксовано розташування дорожніх знаків 5.45 на 153 км автодороги Київ-Ковель в напрямку м.Київ, дорожня обстановка ділянки дороги зі сторони м.Овруч по напрямку до центра м.Коростень;

- протокол додаткового огляду від 04.05.2018 р. (т.4 а.199-202), в якому зафіксовано організацію руху (дорожня розмітка, дорожні знаки, розміри) на місці ДТП;

- протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_22 (т.4 а.193-203), в якому зафіксовано перевірку на місці події показань вказаного свідка, відтворення нею обставин події.

В судовому засіданні було переглянуто відеозапис з камери відеоспостереження (т.5 а.71), встановленої в районі місця події, який було вилучено відповідно до протоколу тимчасового доступу від 01.06.2017 року, інформація якого була предметом експертного дослідження.

Висновком експерта №171 від 27.07.2017 року (т.4 а.151-152) підтверджено, що потерпіла ОСОБА_9 при обставинах та в термін ДТП отримала середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Висновком експерта №1894 від 20.08.2018 року (т.4 а.203-205) підтверджено, що потерпіла ОСОБА_7 при обставинах та в термін ДТП отримала тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до стійкої втрати працездатності більш ніж на 33,3 %.

Висновком експерта №3/480 від 17.07.2017 р. (т.4 а.122-136) встановлено, що на момент ДТП гальмівна система, рульове керування, ходова частина автомобіля «Кіа Соренто» р.н. НОМЕР_1 , яким керував обвинувачений, перебувала в технічно працездатному стані, ознак раптової відмови або технічних несправностей систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху, які могли б знаходитись в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і ДТП, не виявлено.

Висновком експерта №3/477 від 14.07.2017 (т.4 а.138-150) встановлено механізм контактування транспортних засобів під час ДПТ. Зазначеним висновком підтверджено, що первинний контакт відбувся між передньою правою частиною переднього бамперу автомобіля Фольксваген Транспортер та лівою частиною заднього бамперу Кіа Соренто при загальному розташуванні транспортних засобів в перехресному напрямку. Далі проходив послідовний вхід у контакт всіх вищезазначених частин та деталей автомобіля Кіа Соренто з лівою боковою поверхнею автопоїзду ДАФ з напівпричепом КРОНЕ та в подальшому з передньою частиною автомобіля Кіа Спортадж. Виходячи з фактичної слідової інформації, зафіксованої в протоколі та схемі до протоколу огляду місця ДТП від 25.05.2017 р., встановити як розташовувались вищевказані транспортні засоби в момент зіткнення (первинного контакту) відносно елементів проїзної частини, не має можливості з причини відсутності слідів гальмування або кочення коліс автомобілів перед зіткненням, місце зіткнення автомобілів Кіа Соренто та Фольксваген Транспортер по ширині дороги розташоване на проїзній частині автодороги Київ-Ковель на смузі руху в напрямку м.Києва, у повздовжньому напрямку місце зіткнення розташовується на перехресті автодоріг на смузі руху в напрямку м.Коростеня.

Висновком експерта №3/924 від 25.10.2017 року за результатами проведеної комплексної судової фототехнічної та експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди встановлено, що з технічної точки зору 1) швидкість автомобіля Кіа Соренто до ДТП складала близько 108 км/год; 2) швидкість руху автомобіля Фольксваген Транспортер до ДТП складала близько 27-30 км/год; 3) в наведених дорожніх умовах водій Кіа Соренто, рухаючись зі швидкістю 108 км/год, не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем Фольксваген Транспортер шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки, однак мав таку можливість, рухаючись з максимально-допустимою швидкістю руху 60 км/год.; 4) у даній дорожній обстановці водієві ОСОБА_12 необхідно було діяти відповідно до вимог п.12.3, 12.4, 12.9.б ПДР України, в умовах місця пригоди в діях водія ОСОБА_12 вбачаються невідповідності вищевказаним вимогам ПДР; 7) з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП знаходиться невідповідність дій водія ОСОБА_12 технічним вимогам п.12.3, 12.4 ПДР України.

Висновком експерта №19/12-1/263/264/-СЕ/17 від 26.02.2017 р. (т.4 а.165-186) за результатами проведеної комплексної судової фототехнічної та експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди встановлено, що 1) у даній дорожній обстановці швидкість руху автомобіля Кіа Соренто до зіткнення становила 108-116 км/год; 2) швидкість автомобіля Фольксваген Транспортер становила 26-28 км/год; 3) у даній дорожній обстановці водієві ОСОБА_12 необхідно було діяти відповідно до вимог п.12.3, 12.4 ПДР України; 5) водій ОСОБА_12 мав технічну можливість уникнути ДТП; 6) водій ОСОБА_22 своїми діями не змушувала водія Рудика до застосування екстрених дій щодо запобігання ДТП, її діями настання даної ДТП не визначалось; 7) в діях водіїв ОСОБА_14 та ОСОБА_13 невідповідності вимогам ПДР України не вбачається; 8) в діях водія ОСОБА_12 вбачаються невідповідності вимогам п.12.4 ПДР, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з настанням події ДТП.

Висновком експерта за результатами проведення комісійної автотехнічної експертизи №732/18-25/10682/18-52 від 27.09.2018 р. (т.4 а.189-192) встановлено, що 1) водій ОСОБА_12 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Фольксваген Транспортер за умов його руху з допустимою швидкістю 60 км/год; 3) водій ОСОБА_12 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.4 ПДР України; 5) в даній дорожній обстановці однією з причин створення аварійної обстановки та виникнення даної ДТП з технічної точки зору слід вважати невідповідність дій водія ОСОБА_12 вимогам п.12.4 ПДР.

Висновком експертів за результатами проведення додаткової комісійної судової автотехнічної експертизи №25191/6073 від 30.05.2019 року (т.4 а.207-215) встановлено, що в даній дорожньо-транспортній ситуації водій ОСОБА_12 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3, 12.4, 12.9.б ПДР України, його дії не відповідали вимогам вказаних норм, за умови руху автомобіля Кіа Соренто перед ДТП без зміни напрямку руху зі швидкістю, яка б не перевищувала максимально-допустиму швидкість в населеному пункті 60 км/год, відбувся би безперешкодний роз`їзд транспортних засобів без застосування водієм ОСОБА_12 заходів щодо зниження швидкості руху керованого ним автомобіля.

Зауважень щодо неналежності чи недопустимості поданих стороною обвинувачення доказів від учасників не надійшло.

Сторона захисту вважає проведене розслідування однобічним, неповним, проведеним з порушенням кримінально-процесуального закону, оголошення обвинуваченого в розшук безпідставним, оскільки не підтверджено належними доказами його ухилення чи переховування від слідства, мало тактичний характер з метою дотримання строків розслідування. ОСОБА_26 як водій, мав перевагу в русі, рухався головною дорогою, мав право розраховувати на дотримання іншими особами правил дорожнього руху. При дотриманні іншим водієм правил руху ДТП не сталося б. При в`їзді на перехрестя перешкод не було, водій ОСОБА_21 мала б зупинитись і ОСОБА_26 мав на це обґрунтований розрахунок, однак ОСОБА_21 проявила неуважність. Рухався зі швидкістю 90 км/год, бо відповідний знак, який інформує водіїв про допустиму швидкість, був відсутнім, про що було заявлено на початку розслідування, однак слідством належним чином не перевірено. ОСОБА_26 діяв в умовах грубого порушення ПДР іншим водієм, який мав надати йому дорогу, однак через неуважність його не бачив, тому він не передбачав і не міг передбачити, що водій ОСОБА_21 не дасть йому дорогу. Оскільки ОСОБА_26 не вважає себе винуватим, він не намагався контактувати з потерпілою. Оскільки докази вини обвинуваченого відсутні, провадження відносно нього має бути закрито.

Проаналізувавши всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, які є допустимими, належними та достовірними, в своїй сукупності достатніми та взаємопов`язаними, поза розумним сумнівом доводять причетність обвинуваченого до вчинення злочинних дій, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_12 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Такий висновок ґрунтується на досліджених під час судового розгляду показаннях свідків, висновках експертів, які всі без виключення зробили одностайне заключення про невідповідність дій ОСОБА_12 правилам дорожнього руху, що з технічної точки зору призвело до настання події дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки знання особою, яка має право на керування транспортним засобом, основних правил дорожнього руху, одним з яких є швидкісний режим руху дорогами різного статусу, який може бути визначено водієм самостійно на підставі аналізу навколишньої обстановки, його водійського досвіду, обізнаності з маршрутом руху, презюмується, то відсутність певного дорожнього знаку інформаційно-вказівного характеру, який регулює дорожній рух, не може вважатись обставиною, яка виключає відповідальність особи за допущене порушення.

Водій ОСОБА_12 , що підтверджено його показаннями, протягом тривалого часу, неодноразово рухався маршрутом, на якому сталась ДТП, був обізнаним про те, що вказаний маршрут пролягає безпосередньо через населений пункт, має перехрестя з другорядною дорогою, тому, не зважаючи на те, що мав перевагу в русі, рухаючись головною дорогою, мав дотримуватись максимально дозволеної в певних дорожніх умовах швидкості руху, враховувати та належно реагувати на дорожню обстановку та її зміни, перешкод для чого не мав.

Дії інших водіїв не змушували його порушувати правила дорожнього руху, оскільки він на власний розсуд обрав як швидкість руху в певних дорожніх умовах, так і варіант поведінки при виникненні можливої небезпеки для руху: швидкість не зменшив, гальмування до моменту зіткнення не застосував, заходів для уникнення зіткнення шляхом безпечного об`їзду перешкоди не вжив.

Невизнання ОСОБА_12 своєї вини є його правом на самозахист і не може розцінюватись як намагання уникнути відповідальності чи вважатись обставиною, яка обтяжує його покарання чи міру відповідальності.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено .

Як особа ОСОБА_12 працездатного віку, по місцю проживання характеризується задовільно, на спеціалізованих обліках не перебуває, має родину, на утриманні двох неповнолітніх дітей, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (тяжкий необережний злочин), обставини справи, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, відсутність пом?якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що його виправлення не можливо без ізоляції від суспільства.

Вид та розмір покарання обирається в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення. Оскільки, кримінальне правопорушення ОСОБА_12 вчинено вперше, є необережним, він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, враховуючи, що статтею 65 КК України не передбачено можливості врахування при призначенні покарання поведінки винуватої особи після вчинення правопорушення, її позиції щодо визнання вини, справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде обрання покарання в мінімальному розмірі, чим буде досягнута мета покарання як заходу примусу.

Доля речових доказів вирішується відповідно до положень ст.100 КПК України, судові витрати стягуються з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,373,374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

Строк відбування покарання обчислювати з дня затримання ОСОБА_12 в порядку приведення вироку до виконання.

Арешт на автомобіль «Кіа Соренто» р.н. НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.05.2017 року, скасувати.

Речовий доказ автомобіль «Кіа Соренто» р.н. НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_12 .

Судові витрати за проведення експертиз в сумі 22611 (двадцять дві тисячі шістсот одинадцять) гривень 90 копійок стягнути з ОСОБА_12 на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя ОСОБА_1
Копія згідно оригіналу