Справа № 202/6804/18
Провадження № 1-кс/202/1528/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

25 березня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, є громадянином України, має середню технічну освіту, офіційно не працевлаштований, розлучений, має на утриманні неповнолітню доньку, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваний у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.199, ч.3 ст.28, ч.1 ст.204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 від 12 січня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України.
24 березня 2021 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.199, ч.3 ст.28, ч.1 ст.204 КК України.

Дане клопотання, згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 24 березня 2021 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у кінці 2017 року, ОСОБА_8 , не маючи постійного джерела доходів, переслідуючи корисливу зацікавленість у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від незаконного виготовлення та збуту алкогольних напоїв, маркованих підробленими марками акцизного податку, прийняв рішення про створення організованої групи з метою вчинення тяжких злочинів, які полягали у придбанні, зберіганні, перевезенні з метою використання при продажу товарів (горілки) підроблених марок акцизного податку, маркуванні ними алкогольних напоїв, які мали незаконно виготовлятися у підпільному цеху з використанням обладнання, що забезпечує їх масове виробництво, їх зберіганні та транспортуванні з метою збуту, а також їх збуті через мережі роздрібної торгівлі на території Дніпропетровської області, від виручки яких він мав отримувати прибутки.

Для реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_8 на початку 2018 року, перебуваючи у м. Кам`янське Дніпропетровської області, вирішив залучити та ознайомити зі своїми злочинними намірами, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 довівши до їх відома деталі вищевказаного злочинного плану, для реалізації якого останні, бажаючи отримувати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, прийняли пропозицію ОСОБА_8 , та надали свою добровільну згоду на участь в якості виконавців у організованій групі, діяльність якої мала спрямовуватися на незаконне виготовлення алкогольних напоїв у підпільному цеху з використанням обладнання, що забезпечує їх масове виробництво, розлив таких напоїв у спеціально підготовлену тару, наклеюванні на неї етикеток начебто підприємства-виробника горілчаної продукції, та їх маркування підробленими марками акцизного податку для надання цим незаконно виготовленим алкогольним напоям ознак справжності, а також їх подальшому збуті.

У відповідності з планом злочинної діяльності, ОСОБА_8 , встановив і розподілив ролі і функції між членами злочинної організації, спрямовані на виконання спільного злочинного задуму.

На ОСОБА_4 , як на учасника організованої групи, діяльність якої проводилась у м. Кам`янське та була направлена на незаконне виготовлення алкогольних напоїв, їх маркування підробленими марками акцизного податку, покладалося наступне: безпосереднє виготовлення алкогольних напоїв (горілки) шляхом розведення спирту етилового з водою; маркування незаконно виготовлених алкогольних напоїв підробленими марками акцизного податку з метою надання їм ознак справжності; закатуванні цієї тари спеціально виготовленим ключем, пристосованим саме для закатування кришок на скляні пляшки; наклеюванні на них спеціально підготовлених етикеток начебто підприємства-виробника алкогольної продукції з написом «Горілка Пшенична».

З метою зменшення матеріальних витрат на досягнення спільної злочинної мети спирт етиловий для виготовлення з нього горілки буде придбаватись незаконно з рук, а саме у невстановленого досудовим розслідуванням постачальника, без необхідних законодавчо визначених документів та за ціною, нижчою ринкової. Вказані співучасники злочинної організації чітко усвідомлювали, що якість незаконно придбаного спирту етилового не буде підтверджено сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання відповідності, які надаються виробником, при цьому свідомо допускали як невідповідність придбаного спирту вимогам Державного стандарту України 4221:2003 «Спирт етиловий ректифікований. Технічні умови», а також легковажно ставились до якості спирту та алкогольних напоїв, які вироблялися з нього, та їх придатності для подальшого споживання.

З метою організації роботи членів створеної ОСОБА_8 організованої групи, в частині незаконного виготовлення алкогольних напоїв шляхом відкриття підпільного цеху з використанням обладнання, що забезпечує їх масове виробництво, їх розливу в спеціально підготовлену тару, її закатуванні спеціально виготовленим ключем, пристосованим саме для закатування кришок на скляні пляшки, наклеюванні на них етикеток підприємства-виробника горілчаної продукції, а також маркуванні цих напоїв підробленими марками акцизного податку для надання їм ознак справжності, а також задля створення належних умов вчинення злочинів членами вищевказаної злочинної організації та конспірації їх злочинної діяльності, на початку 2018 року було визначено приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та за адресою АДРЕСА_2 .

З метою організації роботи членів створеної ОСОБА_8 організованої групи, щодо збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, маркованих підробленими марками акцизного податку, створення їм належних умов вчинення злочинів та конспірації їх злочинної діяльності, в період часу з початку 2018 по 06.11.2018 рр. ним орендувалися гаражні приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 з метою зберігання алкогольних напоїв маркованих підробними марками акцизного податку.

Крім того наприкінці вересня 2017 року ОСОБА_8 діючи відповідно до розробленого плану переконав свого знайомого фізичну особу-підприємця ОСОБА_11 придбати бутиломиєчну машину в Білопольському машинобудівному заводі та орендувати складське приміщення на своє ім`я, на що останній надав свою згоду. Відповідно до рахунка-фактури № 162 від 02.10.2017 року, вилученого за фактичним місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_4 , вартість вказаного пристрою склала 99000 гривень.

З метою організації роботи членів створеної організованої групи, у частині збуту алкогольних напоїв ОСОБА_8 залучено раніше знайомого ОСОБА_12 який не був обізнаний про злочинні наміри вищевказаної організованої групи та здійснював збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв (горілки), маркованих підробленими марками акцизного податку, до магазинів розташованих за адресами: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 та кінцевим споживачам.

06.11.2018 року діяльність організованої ОСОБА_8 групи була припинена співробітниками поліції під час проведення ряду обшуків на підставі ухвал Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.199, ч.3 ст.28, ч.1 ст.204 КК України.

22 березня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.199, ч.3 ст.28, ч.1 ст.204 КК України.

Слідчий в обґрунтування клопотання зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний скоював злочин протягом тривалого часу, при цьому чітко розуміючи протиправність своїх дій, вживав необхідних засобів конспірації з метою уникнення викриття співробітниками поліції, у зв`язку із чим орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний, з метою уникнення відповідальності, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що відповідно до допиту ОСОБА_13 , який викриває його злочинну діяльність, у зв`язку з чим є ймовірність, що в подальшому на нього буде здійснено тиск з боку підозрюваного осіб, з метою зміни раніше наданих свідчень, у зв`язку із чим, орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний, може незаконно впливати на підозрюваних та свідків у провадженні та перешкоджати об`єктивному розслідуванню кримінального провадження іншим чином.

Беручи до уваги, що підозрюваний, скоює злочин протягом тривалого часу у період з 2018 року по теперішній час, та здійснює систематично збут алкогольних напоїв маркованих підробленими марками акцизного податку, орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний буде продовжувати вчинювати вищевказане кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню ризикам, у зв`язку із чим просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів із можливістю внесення застави у 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив відмовити в його задоволенні, наголосивши на необґрунтованості підозри та відсутності ризиків, про існування який зазначає слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні. Звернув увагу на наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, оскільки останній має постійне місце реєстрації, раніше не судимий, має неповнолітню дитину, на утримання якої сплачує аліменти. Також зазначив, що підозрюваний жодним чином не переховувався від органу досудового розслідування, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні триває з січня 2018 року, тоді як повідомлення про підозру було вручено лише 22 березня 2021 року. У випадку, якщо слідчий суддя дійде висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, просив обрати йому домашній арешт.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав доводи свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000174 від 12 січня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено причетність громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, що виразилось зберіганні, придбанні, перевезенні, з метою використання при продажу товарів марок акцизного податку, вчинені організованою групою, незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв або інших підакцизних товарів вчинені організованою групою.

22 березня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.199, ч.3 ст.28, ч.1 ст.204 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.199, ч.3 ст.28, ч.1 ст.204 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З приводу доводів підозрюваного та його захисника щодо необґрунтованості підозри, слідчий суддя зазначає про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя також враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Між тим слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, на чому наполягає слідчий у клопотанні та яке підтримав прокурор в судовому засіданні, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, у відповідності до ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом.

Слідчий суддя приймає до уваги існування ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, згідно якого підозрюваний може здійснити вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні.

В той же час, слідчий суддя не приймає до уваги існування ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на яких наголошує слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні триває з січня 2018 року, в той час як про підозру ОСОБА_4 повідомлено лише 22 березня 2021 року та останній не вчиняв спроб переховування від органу досудового розслідування чи суду, в порядку ст..208 КПК України не затримувався та самостійно прибув на розгляд клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що слідчим у клопотанні не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Виходячи із зазначеного, оцінюючи в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення та матеріали кримінального провадження, вважаю, що прокурором належним чином не було доведено неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу.

Так, у відповідності до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, однак при цьому слід також враховувати наявність у останнього стійких соціальних зв`язків, оскільки підозрюваний має постійне місце реєстрації, мешкає разом із батьками похилого віку, має неповнолітню дитину, на утримання якої сплачує аліменти, раніше не судимий.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, слідчий суддя доходить висновку про необхідність відмови в задоволення клопотання про застосовування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважає за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби за фактичним місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до ч.5 ст.194 КПК слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного певні обов`язки.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 303, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.199, ч.3 ст.28, ч.1 ст.204 КК України відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.199, ч.3 ст.28, ч.1 ст.204 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, поклавши на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

1)прибувати за кожною вимогою до суду або слідчого СУ ГУНП України в Дніпропетровській області, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000174;

2)не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду з 22.00 годин до 06.00 годин наступного дня;

3)повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання;

4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5)не спілкуватись зі свідками у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали слідчого судді до 19 травня 2021 року включно.

Ухвалу передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1