Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 9 лютого 2021 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09.02.2021 у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України (далі ГПД НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви від 19.01.2021, відмовлено.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що зміст заяви ОСОБА_5 зводиться виключно до його незгоди з ухваленою суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду постановою у справі № 855/83/20, їх процесуальними діями та рішеннями під час розгляду цієї справи і не містить ні фактичних відомостей щодо реальності події злочинів, ні достатніх даних, що можуть об`єктивно свідчити про їх вчинення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що він просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує, що 19.01.2021 через приймальну НАБУ подав на ім`я керівника ГПД НАБУ ОСОБА_6 заяву про вчинення суддями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, яка того ж дня була зареєстрована. У заяві вказав всі елементи та ознаки вчинених злочинів і самостійно кваліфікував їх за ч.3 ст.355, ч.3 ст.157, ч.2 ст.366, ч.2 ст.256, ч.1 ст.111, ст.170, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27 КК України. Тому вважає, що були всі необхідні дані для внесення ОСОБА_6 відповідних відомостей до ЄРДР, оскільки положення КПК України не вимагають від заявника зазначення в заяві усіх складових вчинення злочину тільки для того, щоб керівник ГПД НАБУ належним чином виконав вимоги ст.214 КПК України та Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020.

22.01.2021 подав до Солом`янського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР, у задоволенні якої слідчий суддя відмовив. Підставами для скасування ухвали, як вважає ОСОБА_10 , є порушення норм процесуального права, оскільки слідчий суддя не викликав у судове засідання ОСОБА_6 та представників НАБУ, поклався на заперечення представника НАБУ ОСОБА_11 , яка не наділена повноваженнями детектива і працює відповідно до Закону України «Про звернення громадян», не витребував і не дослідив матеріали його звернення, вдався до протиправного розгляду заяви про вчинене кримінальне правопорушення, тощо. Посилаючись на вимоги ст.ст.214, 303 КПК України, заявник стверджує, що у випадку розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчі судді зобов`язані перевірити виконання органом досудового розслідування вимог ст.214 КПК України при отриманні заяв та повідомлень про вчинення кримінального правопорушення, не вдаючись на даному етапі в оцінку відповідності повідомлення про злочин всі критеріям підслідності, визначеним п.п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України, обґрунтованості заяви чи повідомлення.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку оскарження ухвали слідчого судді, пропуск якого ОСОБА_5 мотивує тим, що слідчий суддя постановив ухвалу без його участі, а копію цього судового рішення він отримав, а відтак ознайомився з мотивами, з яких йому відмовлено в задоволенні скарги, 22.02.2021.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи заявника ОСОБА_5 , який підтримав клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу і просив їх задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно з ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 подав 23.02.2021, тобто з пропуском встановленого законом строку. Разом з тим, участь у розгляді скарги він не брав, і копію ухвали отримав безпосередньо в суді 22.02.2021, що підтверджується розпискою (а.с.32 зв.). Оскільки виготовлення обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом оскарженого рішення, строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 19.01.2021 ОСОБА_5 подав до НАБУ на ім`я керівника ГПД ОСОБА_6 заяву про вчинене кримінальне правопорушення, в якій, серед іншого, просив зареєструвати цю заяву про вчинене суддями Верховного Суду ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 кримінальне правопорушення за правовою кваліфікацією за ч.3 ст.355, ч.3 ст.157, ч.2 ст.366, ч.2 ст.256, ч.1 ст.111, ст.170, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27 КК України.

22.01.2021 ОСОБА_5 подав скаргу слідчому судді, в якій просив зобов`язати керівника ГПД НАБУ ОСОБА_6 : внести до ЄРДР відомості за заявою про вчинені кримінальні правопорушення; надати витяги з ЄРДР та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого; повідомити суд про виконання ухвали. Крім того, ОСОБА_5 порушував питання про зазначення в резолютивній частині ухвали слідчого судді всіх вказаних ним статей (частин статей) Особливої частини КК України.

З огляду на те, що в заяві ОСОБА_5 перераховував допущені, як на його думку, колегією суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, а саме, суддями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 на рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2020 про відмову у задоволенні позову кандидата у народні депутати України на проміжних виборах 25.10.2020 в одномандатному виборчому окрузі № НОМЕР_1 Чернігівської області ОСОБА_5 до Центральної виборчої комісії про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, то слідчий суддя, детально проаналізувавши зміст заяви про вчинене кримінальне правопорушення, дійшов висновку про те, що факт незгоди з судовим рішенням, а також процесуальними рішеннями та діями суддів не свідчить про їх неправосудність та вчинення кримінальних правопорушень.

Колегія суддів з таким висновком погоджується і доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У відповідності до вимог ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як правильно зазначив слідчий суддя, посилаючись на приписи цих норм, внесенню до ЄРДР підлягають відомості не з будь-якої заяви чи повідомлення, а лише з тих, які містять достатні відомості, тобто об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину і підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини).

Так, ОСОБА_5 повідомляє про вчинення суддями кримінальних правопорушень і самостійно кваліфікує їхні дії як: примушування до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань; перешкоджання здійсненню виборчого права або права брати участь у референдумі, роботі виборчої комісії або комісії референдуму чи діяльності офіційного спостерігача; службове підроблення; сприяння учасникам злочинних організацій та укриття їх злочинної діяльності; державна зрада; перешкоджання законній діяльності професійних спілок, політичних партій, громадських організацій. Однак заява не містить жодних даних про вчинення таких дій, у зв`язку з чим слідчий суддя обґрунтовано не взяв до уваги доводи заявника про те, що в заяві ним було вказано всі елементи, ознаки та обставини вчинених злочинів.

Врахував слідчий суддя і судову практику з розгляду скарг ОСОБА_5 , процесуальна поведінка якого свідчить про те, що він усвідомлює абстрактний характер звернення до правоохоронних органів з подібними заявами та використовує правоохоронну та судову системи держави для виконання невластивих їм функцій.

Всупереч доводам апеляційної скарги, розглядаючи скаргу, слідчий суддя не вирішував питання, які можуть бути предметом судового розгляду у кримінальному провадженні, і не давав оцінку обґрунтованості заяви. Дійсно, кримінальний процесуальний закон не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових злочину. Однак це не означає, що будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву набуває статусу цього документа і її подання на ім`я ОСОБА_6 тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР, у тому числі саме керівником ГПД НАБУ.

Згідно з ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Про розгляд скарги на бездіяльність повідомлялись НАБУ та заявник шляхом направлення повістки про виклик та по телефону. Враховуючи те, що в судове засідання не прибули уповноважена особа НАБУ (представник ОСОБА_11 подала письмові пояснення з проханням розглянути скаргу без її участі), та ОСОБА_5 , який подав аналогічного змісту клопотання, розглянувши скаргу без виклику саме керівника ГПД НАБУ ОСОБА_6 , процесуальних порушень слідчим суддею допущено не було. При цьому слідчий суддя викликав не представника НАБУ, як зазначає в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , а уповноважену особу цього органу досудового розслідування, і не покладав в основу прийнятого рішення письмові пояснення ОСОБА_11 , відмовивши у задоволенні скарги з інших підстав.

Не було необхідності у слідчого судді і витребувати матеріали звернення до керівника ГПД НАБУ, враховуючи те, що в його розпорядженні була копія заяви про вчинене кримінальне правопорушення.

Отже, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_5 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 9 лютого 2021 року.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 9 лютого 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 19 січня 2021 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3