№707/2896/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження №0000857 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білозіря, Черкаського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
ОСОБА_4 , 14.11.2020 року близько 06 год. 00 хв., таємно, (скориставшись тимчасовою відсутністю власника, переконавшись у відсутності інших сторонніх осіб), умисно (усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій протиправний умисел на заволодіння транспортним засобом), з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, незаконно заволодів автомобілем марки OPEL VECTRA, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1989 року випуску, який знаходився на узбіччі дороги, а саме поблизу залізничної колії в адміністративних межах Черкаського району, с. Білозір`я, поблизу виїзду в напрямку м. Черкаси та на праві власності належить ОСОБА_5 . Скориставшись послугами евакуатора «Scania», д.н.з. НОМЕР_2 , без допомоги ключів запалювання, ОСОБА_4 перевіз вищезазначений автомобіль за адресою: АДРЕСА_2 та розпорядився ним на власний розсуд, тим самим завдавши матеріальної шкоди потерпілій, згідно висновку експерта № 8/1101 від 24.11.2020 на суму 47930,00 грн.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Відтак суд, пояснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, провів судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав повністю, не заперечував проти обставин, викладених в обвинувальному акті, проте покази відмовився надавати.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання, не з`явилась, однак у матеріалах кримінального провадження міститься її заява про розгляд справи без її участі. Щодо міри покарання обвинуваченому, потерпіла покладається на розсуд суду.

У порядку ст. 325 КПК України, вирішено питання про можливість розгляду провадження без потерпілої ОСОБА_5 .

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена «поза розумним сумнівом» і знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне:

позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання;

відношення обвинуваченого до вчиненого (визнання вини, щирий жаль з приводу вчиненого);

ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких;

особливості й обставини вчинення злочину: форму вини (прямий умисел), мотив і мету (корисливий мотив, мета привласнення чужого майна задля збагачення), спосіб (вільний доступ), стадію вчинення (закінчений злочин), характер і ступінь тяжкості наслідків що настали (незаконне відчуження майна іншої особи);
відсутність обтяжуючих покарання обставин;
особу обвинуваченого, який раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, на лікуванні у КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» за період з 1993 року по теперішній час не перебував, є непрацюючим, неодруженим.

Враховуючи викладене, та той факт, що обвинувачений незважаючи на те, що право власності охороняється державою, не маючи остраху покарання, вирішив незаконно заволодіти майном іншої особи, задля власного збагачення, суд приходить до висновку про те, що достатньою мірою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у виді позбавлення волі.

Проте, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, зокрема: щире каяття, вчинення кримінального правопорушення вперше, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що при призначенні покарання також має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції останнього від суспільства, у зв`язку з чим є можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, в порядку ст.75 КК України, визначивши йому іспитовий строк та поклавши обов`язки відповідно до ст. 76 КК України. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.
Цивільний позов не заявлено.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Майнова шкода складає 47930,00 грн.

З обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати за залучення експерта в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України, у сумі 817 грн. 25 коп.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, у відношенні тих доказів по яким було надано суду відповідні постанови про їх визнання такими.
Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого не обиралась.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

з а с у д и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною ч. 1 ст. 289 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів по справі на суму 817 грн. 25 коп.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

деталь від автомобіля сірого кольору, поміщену до камери зберігання речових доказів Черкаського районного відділення Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області повернути потерпілій ОСОБА_5 ;
DVD-R диск із відеозаписом з назвою файлу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - залишити при матеріалах кримінального провадження;

DVD-R диск із відеозаписами з назвами файлів HCVR_ch3_main_4550 _0000; CVR_ch3_main_1435_3620 - залишити при матеріалах кримінального провадження;

DVD-R диск із відеозаписами з назвами файлів Ch9_3105; Ch9_ 4557- залишити при матеріалах кримінального провадження;

DVD-R диск із відеозаписом з назвою файла 3038_4959_ 539817222- залишити при матеріалах кримінального провадження;

DVD-R диск із відеозаписом з назвою файла CH02-2020-11-14-07-31-06 - залишити при матеріалах кримінального провадження;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобілю OPEL VECTRA, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1989 року випуску, серії НОМЕР_3 , яке передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити останній за належністю.

Вирок може бути оскаржений в Черкаський апеляційний суд всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1