Провадження по справі № 1-кп/522/23/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
здійснивши судовий розгляд, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002334 від 24.06.2020 року, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Айзербайджан, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.10.2019 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк до 2 років 6 місяців, звільнився 22.05.2020 року у зв`язку з відбуттям покарання;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
23.06.2020 року приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на території скверу поряд с кафе «Підкова» за адресою: м. Одеса, Старобазарний сквер, 1, разом з малознайомою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Помітивши, що ОСОБА_6 через перебування в стані алкогольного сп`яніння заснула, ОСОБА_3 вирішив таємно заволодіти наявним при ній цінним майном. Діючи з вказаною метою з корисливих мотивів та переслідуючи ціль особистого збагачення, повторно, ОСОБА_3 , переконавшись, що його дії непомітні для потерпілої та оточуючих громадян, діючи таємно, витягнув з правої кишені шортів належний їй мобільний телефон «IPhone 6S», IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 4499 грн. та зняв з її шиї золотий ланцюжок з хрестиком вартістю 1850 грн.
Таємно заволодівши вказаним чужим майном та завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 6349 гривень, ОСОБА_3 розпорядився вказаним мобільним телефоном та золотим ланцюжком з хрестиком на власний розсуд.
Таким чином, встановлені достатні підстави вважати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав в повному обсязі та підтвердив обставини злочину, які описані у обвинувальному акті та пояснив суду наступне. Вказав, що дійсно 23.06.2020 року він перебував на території парку поряд с кафе «Підкова» за адресою: м. Одеса, Старобазарний сквер, 1, зустрів дівчину. Це була ОСОБА_6 . Вони познайомились, розговорились, випили. Далі, помітивши, що ОСОБА_6 заснула, він вирішив таємно заволодіти наявним при ній цінним майном. Діючи з вказаною метою з корисливих мотивів та переслідуючи ціль особистого збагачення, повторно, ОСОБА_3 , переконавшись, що його дії непомітні для потерпілої та оточуючих громадян, діючи таємно, витягнув з правої кишені джинсів належний їй мобільний телефон «IPhone 6S», та зняв з її шиї золотий ланцюжок з хрестиком. Викрадені речі передав товаришу, після цього він намагався здати вказані речі в ломбард, однак там його спіймала поліція.
У вчиненому злочині щиро кається, просив вибачення, зробив відповідні висновки та завіряв суд більше не вчиняти злочини. Просив суд суворо його не карати, врахувати його щире каяття у вчиненому злочині та призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі. Зазначив, що викрадене майно повернуто ОСОБА_6 .
Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді шести місяців арешту.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, однак в заяві просила судовий розгляд проводити без її участі.
Захисник обвинуваченого просив призначити покарання обвинуваченому не пов`язане із позбавленням волі.
Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.
При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18)).
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який є громадянином України, має середню освіту, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, має місце реєстрації в м. Одесі, офіційно не працює, у лікаря на наркологічному та психіатричному обліку обвинувачений не значиться, раніше судимий, звільнився за відбуттям строку покарання.
Суд також звертає увагу на те, що маючи судимість за корисливі злочини, через місяць після звільнення по відбуттю покарання ОСОБА_3 вчинив новий корисливий злочин проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, що свідчить про криміногенний нахил характеру обвинуваченого. Також суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину.
Суд приймає до уваги досудову доповідь, згідно якої, з урахуванням характеризуючих особи обвинуваченого даних, історії правопорушення, та високої ймовірності вчинення повторного правопорушення, орган пробації дійшов висновку про можливість виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та становить середній рівень небезпеки для суспільства.
Також суд враховує, що майно, яке викрав ОСОБА_3 у ОСОБА_6 , повернуто потерпілій.
Відповідно до ст. 66 КК України, до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.
Санкцією ч. 2 ст. 185 КК України за вчинення злочину: крадіжки, вчиненої повторно або за попередньою змовою групою осіб, передбачене покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.
Згідно ч. 1 ст. 60 КК України, покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції і встановлюється на строк від одного до шести місяців.
Враховуючи обставини злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, у виді арешту, оскільки на думку суду його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, оскільки останній через місяць після відбуття покарання вчинив повторно корисливий злочин, належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, що унеможливлює в даному випадку призначення ОСОБА_3 покарання з випробування або у виді обмеження волі.
На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.
Процесуальні витрати на залучення експертів, у зв`язку з проведенням експертиз, відсутні та цивільний позов не заявлено.
Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження у даному кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 60, 65, 66, 185 КК України, ст. ст. 100, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.
Після набрання вироком законної сили помістити ОСОБА_3 для відбування покарання до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Виконання вироку в цій частині доручити начальнику Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області з часу набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його поміщення до установи відбування покарання.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- мобільний телефон «IPhone 6S», IMEI: НОМЕР_1 , у корпусі сріблястого кольору та банківська карта «Восток» НОМЕР_2 , які належать потерпілій ОСОБА_6 , вважати повернутими їх власнику;
- золотий ланцюжок, який має шпренгельну застіжку та плетіння бельцер та належить потерпілій ОСОБА_6 , вважати повернутими їх власнику.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1