УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Рівненського МВ філії ДУ «Центр пробації» - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне подання Рівненського міськрайонного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області про звільнення від відбування покарання після закінчення іспитового строку щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 13 лютого 2019 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання, у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 13.02.2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання, у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Рівненський міськрайонний відділ філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області звернувся в суд із поданням про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. В обґрунтування подання вказано, що засуджений ОСОБА_5 перебуває на обліку Рівненського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області з 08.05.2019 року за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 13.02.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Обвинувальний вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 13.02.2019 року відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 18.03.2019 року, а строк його виконання у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України сплив через два роки, а саме 18.03.2021 року.
В судовому засіданні представник Рівненського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області подання підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував.
Засуджений викликався в судове засідання, проте не з`явився, суд вважає за можливе розглянути заяву у його відсутність, оскільки це не суперечить вимогам ч. 5 ст. 539 КПК України.
Дослідивши подання, особову справу засудженого, заслухавши думку представника Рівненського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області та прокурора, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання.
13.02.2019 року вироком Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Вирок набрав законної сили 19.03.2019 року.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 штраф, призначений вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 13.02.2019 року до теперішнього часу не сплатив.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Згідно ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
Відповідно до ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.
Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.
З огляду на викладене, враховуючи, що вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 13.02.2019 року відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України набув законної сили 18 березня 2019 року, перебіг давності виконання вироку не зупинявся та не переривався, з дня набрання вироком законної сили минуло два роки, тому відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, суд вважає, що засудженого необхідно звільнити від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання вироку.
Таким чином, суд дійшов висновку, про можливість та доцільність звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.
На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Подання Рівненського міськрайонного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області відносно ОСОБА_5 про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.
ОСОБА_5 звільнити від покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 13.02.2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.
Ухвалу може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1