Справа № 450/2742/20 Провадження № 1-кп/450/193/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч.2 ст. 125 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 04.09.2020 р. відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українець, громадянина України, освіта середня, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацює, інвалідом не являється, раніше несудимий, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України ,-

в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що 19.07.2020 близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_4 перебуваючи на території будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання умисно наніс ОСОБА_6 два удари по обличчю останнього, а саме долонею правої руки завдав удар в ліву сторону обличчя у ліве ухо та один удар праву сторону обличчя по щоці, внаслідок чого заподіяв потерпілому , згідно висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді перфорації барабанної перетинки, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Такими своїми діями ОСОБА_4 вчинив заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження,що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно 19.07.2020 близько 16 год. 30 хв. він знаходився за адресою АДРЕСА_2 , де він проживає зі своєю сім`єю та мамою дружини. В цей час до них на подвір`я прийшов ОСОБА_5 , який являється рідним дядьком дружини. Між ним та дружиною, а також її матерю почався словесний конфлікт з приводу спадкового майна. Жінки почали виганяти потерпілого з подвір`я, однак останній не вступився. В результаті чого він підійшов до ОСОБА_5 та наніс йому два удари рукою по обличчю, з метою припинення сварки між ним та жінками.

Сильно шкодує, що наніс потерпілому вказані тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорюються учасниками судового розгляду і вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів стосовно обставин спричинення легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд впевнившись у правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 ч.2 ст. 125 КК України є правильною так як ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

За вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, активно сприяв органам досудового розслідування у розкритті злочину, у вчиненому щиро кається - ці обставини суд враховує як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, він раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, непрацюючий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вчинив кримінальне правопорушення по відношенню до особи похилого віку.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та те що обвинувачений не працює, немає доходів, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України з урахуванням вимог ст. 4 та 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не має.

Цивільний позов не заявлено, речові докази відсутні, судових витрат немає.

Речові докази по даному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годи громадських робіт.

Вироку набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. В разі подачі апеляційної скарги, вирок набирає законної сили одразу після прийняття апеляційним судом рішення по суті апеляційної скарги.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду можна отримати одразу після його проголошення. Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно. Особам які були відсутні під час проголошення вироку, копія вироку буде скерована одразу після його проголошення.

СуддяОСОБА_1