печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням слідчого слідчого відділу Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі лейтенанта поліції ОСОБА_4 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 16 березня 2016 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :
16.12.2019 слідчий слідчого відділу Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі лейтенанта поліції ОСОБА_4 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами поліції, підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях проти життя та нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_8 , звернувся до суду із клопотанням, яке передано слідчому судді 17.12.2019, про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 16.03.2016 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що Слідчим відділом Головного управління Національної поліції в АР Крим та м. Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 16.03.2016 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

В обґрунтування підозри слідчий вказує наступне.

ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді «прокурора Республіки Крим», керуючись статею 9 Федерального закону від 25 липня 2002 року №114-ФЗ «О противодействии экстремистской деятельности», 03.05.2014 в м. Сімферополі, з метою приниження національної честі та гідності, а також прямого обмеження прав кримськотатарського народу, оголосила голові Меджлісу кримськотатарського народу ОСОБА_9 «Предупреждение о недопустимости осуществления экстремистской деятельности», відповідно до якого в разі неприпинення протиправної діяльності, Меджліс кримсько-татарського народу буде ліквідовано, а його діяльність заборонена на території Російської Федерації.

У подальшому, на виконання свого злочинного умислу, з метою приниження національної честі та гідності, а також прямого обмеження прав кримськотатарського народу ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді «прокурора Республіки Крим», керуючись рішенням Міністерства юстиції Росії по Республіці Крим та Севастополю від 10.02.2016 року № 93-867/16/, у зв`язку з тим, що «Меджліс кримськотатарського народу» державної реєстрації не має та з відповідними заявами не звертався, 15.02.2016 подала до незаконно утвореного «Верховного Суду Республіки Крим» «Заявление о запрете деятельности общественного объединения в порядке и по основаниям, предусмотренным ст. 9 Федерального закона от 25.07.2002 №114-ФЗ «О противодействии экстремистской деятельности».

Крім того, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді «прокурора Республіки Крим», 12.04.2016 в м. Сімферополі, точного часу та місця не встановлено, керуючись статтею 9 Федерального закону від 25 липня 2002 року №114-ФЗ «О противодействии экстремистской деятельности», 03.05.2014 року в м. Сімферополі, винесла «Решение о приостановлении деятельности общественного объединения», яким остання призупинила діяльність Меджлісу кримськотатарського народу до розгляду «Верховним Судом Республіки Крим» вищевказаної заяви.

У подальшому, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді «прокурора Республіки Крим», з метою приниження національної честі та гідності, а також прямого обмеження прав кримськотатарського народу, особисто прийняла участь у розгляді «Верховним Судом Республіки Крим» «Заявления о запрете деятельности общественного объединения в порядке и по основаниям, предусмотренным ст. 9 Федерального закона от 25.07.2002 №114-ФЗ «О противодействии экстремистской деятельности».

За результатами вказаних злочинних дій ОСОБА_7 , 26.04.2016 «Верховним Судом Республіки Крим» прийнято рішення про визнання Меджлісу кримськотатарського народу екстремістською організацією та заборону його діяльності.

Крім того, достовірно знаючи про тимчасову окупацію Російською Федерацією території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, у ОСОБА_7 , у невстановлених досудовим розслідуванням час та місці, виник умисел на порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, шляхом нелегального ув`язнення особи, ігнорування норм про забезпечення права на справедливий та офіційний суд та заборони застосовувати кримінальне законодавство окупаційної держави на окупованій території.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді «прокурора Республіки Крим», 07.12.2015 відповідно до ст. 221 КПК РФ затвердила обвинувальний висновок у кримінальній справі № 2а-3/2016 відносно заступника голови Меджлісу кримськотатарського народу А. Чийгоза за ч. 1 ст. 212 КК РФ (організація масових безпорядків) та кримських татар ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 212 КК РФ (участь у масових безпорядках) щодо нібито організації масових заворушень та участі в них 26.02.2014 біля будівлі Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

За результатами розгляду кримінальної справи №1-14/2016 від 11.09.2017, вироком «Верховного Суду Республіки Крим» ОСОБА_15 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК РФ та призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі.

Також, за результатами розгляду кримінальної справи №1-14/2016 від 11.09.2017 вироком «Центрального районного суду м. Сімферополя» визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК РФ та призначено покарання ОСОБА_16 та ОСОБА_10 4 років 6 місяців позбавлення волі, ОСОБА_17 та ОСОБА_14 4 роки позбавлення волі, ОСОБА_13 3 роки 6 місяців позбавлення волі, зі встановленням кожному іспитового строку на 3 роки.

Досудовим розслідуванням правова кваліфікація дій ОСОБА_7 визначена за ч. 1 ст. 438 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину, містяться в матеріалах кримінального провадження.

10.10.2018 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, тобто кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438 КК України.

В матеріалах клопотання слідчий також зазначив, що відповідно до листа-роз`яснення Акціонерного товариства «Укрпошта», вбачається, що у зв`язку із блокуванням усіх відділень поштового зв`язку Укрпошти на території півострова, національний оператор змушений тимчасово припинити прийом пошти в напрямку Автономної Республіки Крим та м. Севастополя до врегулювання ситуації. Врегулювання проблеми доставки поштових відправлень до АР Крим може відбутися після відновлення конституційного ладу на тимчасово окупованих територіях півострова Крим та м. Севастополя.

За результатами виконаного оперативним підрозділом доручення наданого в ході досудового розслідування, слідством встановлено що близькі родичі та друзі ОСОБА_18 на материковій частині України не проживають, встановити місце знаходження ОСОБА_18 на території материкової частини України не представилось за можливе.

Крім того, як вбачається з клопотання, 10.10.2018 на адресу компетентних органів Російської Федерації, в передбаченому законом порядку, направлено запит про міжнародно-правову допомогу з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_7 та вручення останній повідомлення про підозру.

У зв`язку з переховуванням підозрюваної ОСОБА_7 на тимчасово окупованій території АР Крим, постановою слідчого слідчого відділу ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_19 від 16.10.2018 підозрювану ОСОБА_7 оголошено у розшук. Здійснення розшуку доручено відділу кримінальної поліції ГУНП в АР Крим та м. Севастополі.

28.02.2019 отримано відповідь компетентних органів Російської Федерації на запит про міжнародно-правову допомогу, відповідно до якої останніми відмовлено у виконанні запиту, а саме встановлення місця знаходження ОСОБА_7 та вручення останній повідомлення про підозру.

Постановою слідчого слідчого відділу ГУ НП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_20 від 19.08.2019 підозрювану ОСОБА_7 оголошено в міждержавний, міжнародний розшук.

Крім того, у випуску друкованого засобу масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 (5615) від 10.08.2019 було розміщено оголошення про виклик ОСОБА_7 на 15.08.2019 до прокуратури Автономної Республіки Крим, для проведення допиту в якості підозрюваної та інших слідчих та процесуальних дій.

Водночас, у випуску друкованого засобу масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_2 (5620) від 17.08.2019 було розміщено оголошення про виклик ОСОБА_7 на 22.08.2019 до прокуратури Автономної Республіки Крим, для проведення допиту в якості підозрюваної та інших слідчих та процесуальних дій.

Разом з цим, підозрювана ОСОБА_7 , до прокуратури Автономної Республіки Крим для проведення слідчих та процесуальних дій за своєї участі не з`явилася, поважних причин не прибуття не повідомила.

В клопотанні також зазначено, що на даний час підозрювана ОСОБА_7 переховується на тимчасово окупованій території АР Крим, що підтверджується проведеним оглядом соціальної мережі «Фейсбук», відповідно до якого ОСОБА_7 з кінця 2018 року по теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим та публікує відповідні публікації з свого профілю у вищевказаній соціальній мережі.

Слідчий в клопотанні зазначив, що вказані обставини свідчать про умисне ухилення підозрюваною ОСОБА_7 від виконання своїх процесуальних обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України, а також переховування від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, 03.09.2019 органом досудового розслідування отримано ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області про дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, як зазначає слідчий в клопотанні, вищевказане свідчить про те, що органом досудового розслідування вжито всі передбачені КПК України заходи щодо повідомлення ОСОБА_7 про здійснення слідчим відділом ГУНП в АР Крим та м. Севастополі досудового розслідування відносно неї, як підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000091, та, що остання переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких злочинів на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, що є передумовою для здійснення в кримінальному провадженні № 0000091 від 16.03.2016 відносно неї спеціального досудового розслідування.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали доводи та вимоги клопотання, просили його задовольнити.

Захисники ОСОБА_7 адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечували, зазначивши, що повідомлення про підозру не вручено належним чином, тобто ОСОБА_21 фактично не повідомлена про підозру. Крім того, зазначили, що в матеріалах клопотання відсутні докази оголошення її у міжнародний розшук, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Слідчим відділом Головного управління Національної поліції в АР Крим та м. Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 16.03.2016 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Відповідно до вимог ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави, на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочинів, передбачених 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, 116, 118, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

Положеннями частини другої ст. 297-2 КПК України, визначено, що у клопотанні про здійснення спеціального досудового розслідування зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини; 4) відомості щодо оголошення особи у міждержавний та/або міжнародний розшук; 5) виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; 6) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

Згідно з п. 20-1 Розділу 11 КПК України «Перехідні положення» тимчасово, але не пізніше дня початку діяльності Державного бюро розслідувань (опублікування у газеті "Урядовий кур`єр" відповідного повідомлення його керівником): спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 365, 368, 368-2, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи які понад шість місяців переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно яких наявні фактичні дані, що вони перебувають за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цьому абзаці, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Положення частини п`ятої статті 139 цього Кодексу у разі вчинення злочинів, визначених в абзаці другому цього пункту, поширюються також на осіб, які понад шість місяців переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно яких наявні фактичні дані, що вони перебувають за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК, покладається на слідчого та прокурора.

Якими саме доказами має бути доведено, що особу оголошено в розшук, чинний КПК України не визначає, однак регламентує, що про оголошення розшуку органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України).

Між тим, клопотання слідчого слідчого відділу Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_4 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні не містить, а також прокурором під час судового засідання не представлено жодних належних та допустимих доказів чи інших фактичних даних на підтвердження факту про подальше скерування постанови від 19.12.2019 про оголошення в міждержавний, міжнародний розшук ОСОБА_7 разом з належними матеріалами до Робочого апарату Укрбюро Інтерполу для виконання, з метою внесення відповідних відомостей до баз даних.

Отже ухвалення органом досудового розслідування лише постанови про оголошення підозрюваної ОСОБА_7 у міждержавний, міжнародний розшук без її скерування до уповноваженого на те органу, як то має місце в даному випадку, не може свідчити про оголошення підозрюваної особи у міждержавний, міжнародний розшук.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що з матеріалів клопотання не вбачається та прокурором в судовому засіданні не доказано, що підозрювана ОСОБА_7 оголошена у міжнародний та/або у міждержавний розшук.

Відповідно до ст. 297-4 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчим в клопотанні та прокурором під час судового засідання належним чином не було доведено наявність підстав для здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 16 березня 2016 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки, відповідно до положень ч. 2 ст. 297-1 КПК України не передбачено здійснення спеціального досудового розслідування відносно особи, яка не перебуває у міждержавному та/або міжнародному розшуку.

Керуючись ст. 91, 281, 297-1, 297-3, 297-4, 376, п. 20-1 Розділу 11 «Перехідні положення» КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1