Справа № 752/5624/21
Провадження № 1-кс/752/2413/21
У Х В А Л А

22.04.2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУ НП в АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000055 від 17.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

слідчий СУ ГУ НП в АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором прокуратури АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000055 від 17.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, що було вилучене в ході проведення особистого обшуку 13.03.2021 року у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно а сам, мобільний телефон марки Huawei, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 SN: НОМЕР_3 блакитного кольору.

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим управлінням Головного Управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 17.12.2020 за фактом заволодіння об`єктами нерухомого майна, вчиненого в особливо великих розмірах, із використанням підроблених офіційних документів, що посвідчують право власності на вказані об`єкти, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Заступником Генерального прокурора 21.12.2020 визначено підслідність у зазначеному кримінальному провадженні за слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, процесуальне керівництво доручено прокуратурі Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Так за результатами досудового розслідування встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням точний час та місці ОСОБА_5 вступив в злочинну змову з невстановленими в ході здійснення досудового розслідування особами, направлену на заволодіння грошовими коштами громадян шляхом здійснення продажу об`єктів нерухомості із використанням підроблених документів.
Реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, ОСОБА_5 разом з невстановленими в ході здійснення досудового розслідування особами розподілили між собою злочинні ролі, відповідно до яких він підшукував особу, на яку будуть незаконно оформлюватися об`єкти нерухомості, а невстановлені особи здійснювали пошук об`єктів нерухомості, виготовлення підроблених правовстановлюючих документів та технічної документації на вказані об`єкти нерухомості, забезпечували здійснення державної реєстрації права власності на підставі вищевказаних підроблених документів на осіб, які не являлися реальними їх власниками, а також здійснювали пошук потенційних покупців для продажу нерухомого майна за підробленими документами.
ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами та підтримуючись домовленого плану, достовірно знаючи, що на осіб, яких він підшукує, будуть незаконно оформлюватися об`єкти нерухомості, в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці запропонував свої знайомій ОСОБА_6 за грошову винагороду, оформити на себе об`єкт нерухомості. ОСОБА_6 , маючи скрутне фінансове становище та переслідуючи корисливий мотив в незаконному збагаченні за рахунок чужого майна, погодилася на пропозицію ОСОБА_5 у зв`язку з чим останній повідомив ОСОБА_6 , що їй зателефонують та повідомлять подробиці.
Через декілька днів ОСОБА_6 на мобільний телефон затефонувала невстановлена досудовим розслідування особа чоловічої статі та повідомила, що ОСОБА_6 за надання своїх документів для подальшого оформлення на останню нерухомого майна отримає 500 доларів США, на що ОСОБА_6 погодилась, а невстановлена досудовим розслідування особа запропонувала з документами (паспортом та ідентифікаційним кодом платника податків).
Надалі, у невстановлений досудовим розслідування дату та час, перебуваючи в районі Контрактової площі в м. Києві, невстановлена досудовим розслідування особа повідомила ОСОБА_6 , що вони разом зайдуть до приміщення нотаріуса у якому зроблять копії документів (паспорту громадянина України та ідентифікаційного коду кодом платника податків) для подальшого оформлення на останню нерухомого майна.
В невстановлений досудовим розслідуванням час, обговоривши необхідні дії ОСОБА_6 , невстановлена досудовим розслідуванням особа спільно з ОСОБА_6 зайшли до приміщення невстановленого досудовим розслідуванням нотаріуса в районі Контрактової площі м. Києва, де остання надала свій паспорт та реєстраційний номер платника податків, з яких було зроблено копії та оригінали повернуто ОСОБА_6 . Вийшовши з приміщення нотаріуса невстановлена особа обіцяні грошові кошти ОСОБА_6 не надала та сказала, що з нею в подальшому зв`яжуться. Після цього, ОСОБА_6 сіла до невстановленого автомобіля ОСОБА_5 , на якому він привіз останню до вищевказаного нотаріуса та повідомила, що надала свої документи.
В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 17.03.2020 року, невстановлені особи, виготовили підроблений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 12.09.2012, ніби то посвідчений приватним нотаріусом Кіровського районного нотаріального округу Автономної Республіки Крим ОСОБА_7 , з використанням спеціального бланка нотаріального документа ВРХ 467348, відповідно до якого продавець ТОВ «Схід», що володіло будинком за адресою: АДРЕСА_1 (відповідно до розпорядження Київського міського голови від 19.02.2016 року № 125/1 перейменовано на АДРЕСА_2 , на праві власності за договором купівлі-продажу від 17.05.2005, передало покупцю ОСОБА_6 право власності на нього за 1 920 000 гривень. Після цього невстановлені особи, з використанням підробленого договору купівлі продажу від 12.09.2012 року внесли відомості до реєстру прав нерухомого майна, відомості про те що нежитлова будівля по АДРЕСА_2 належить ОСОБА_6 .
В подальшому, приблизно в лютому 2021 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що на останню оформили якесь майно, на що ОСОБА_6 повідомила, що цього бути не може оскільки вона будь-яких документів не підписувала.
Через певний час ОСОБА_5 з невстановленою досудовим розслідуванням особою приїхав за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 ,
Далі, під час спілкування невстановлена особа показала ОСОБА_6 на своєму телефоні фотографію нотаріально завіреного спеціального бланка нотаріального документа ВРХ 467348 - договору купівлі-продажу нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (відповідно до розпорядження Київського міського голови від 19.02.2016 року № 125/1 перейменовано на АДРЕСА_2 , відповідно до якого продавець ТОВ «Схід», передало покупцю ОСОБА_6 право власності на вищевказане нерухоме майно за 1 920 000 гривень на синьому бланку в якому стояв підпис ОСОБА_6 .
Побачивши вищевказаний документ, ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_5 , що підпис на вищевказаному договорі купівлі-продажу зроблений іншою особою. Тоді ОСОБА_5 повідомив, що за це 500 доларів США, які були раніше обіцяні ОСОБА_6 , це дуже маленька винагорода і, що треба просити більшу винагороду, на що остання погодилась та попросила ОСОБА_5 щоб він переговорив з тими людьми, які все це робили про збільшення суми винагороди на що ОСОБА_5 погодився.
На початку березня 2021 року, ОСОБА_6 на телефонний номер в месенджері «Вайбер» зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що він домовився про збільшення суми винагороди до 30 000 гривень для неї особисто, але в разі ненадання йому його спільниками винагороди за підшукування її, як особи на яку незаконно буде оформлене майно, то остання вимушена буде надати ОСОБА_5 зі своїх 30 000 гривень суму в розмірі 12 000 гривень, а решту грошових коштів в сумі 18 000 гривень залишить собі. При цьому ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що угода буде в десятих числах березня 2021 року і що з організаторами він домовився про те, що організатори нададуть 30 000 гривень до того як ОСОБА_6 прибуде до нотаріуса для підписання договору купівлі-продажу.
Далі ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що нежитлова будівля по АДРЕСА_2 незаконно переоформлена на ОСОБА_8 та перебуває в її власності на підставі підроблених документів повідомив останню, що їй необхідно прибути 13.03.2021 року до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_4 де його спільники нададуть їй грошову винагороду в сумі 30000 гривень, а вона в свою чергу після цього повинна буде в нотаріуса по АДРЕСА_4 здійснити нотаріальний правочин, а саме переоформити нежитлову будівлю по АДРЕСА_2 на особу, яка має намір його придбати.
Так, перебуваючи біля приміщення ресторану «Євразія», розташованого за адресою: м. Київ, бульвар Лесі України, 19 невстановлена в ході здійснення досудового розслідування особа зустріла ОСОБА_6 . Далі перебуваючи у приміщенні зазначеного ресторану вказана невстановлена особа надала ОСОБА_6 для підпису договір про надання правової допомоги між ними, та після його підписання коротко пояснила ОСОБА_6 , яка являлась фіктивним власником нежитлового приміщення на підставі підробленого договору купівлі-продажу від 12.09.2012, яким чином буде проходити укладення угоди щодо продажу нерухомого майна, після чого передала останній грошові кошти в сумі 30 000 грн. в якості винагороди, які остання поклала в салон автомобіля марки Хонда Акорд, яким користується її цивільний чоловік та біля якого на той час перебував ОСОБА_5 .
Після цього, невстановлена особа разом з ОСОБА_6 направились за адресою: АДРЕСА_5 ., а саме за місцем здійснення нотаріальної діяльності приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 .
Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 ,, представившись власником нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , приймала участь у оформленні у вказаного нотаріуса договору-купівлі продажу нежитлової будівлі, відповідно до якого покупцем виступав ОСОБА_10 , однак завершити реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 у сумі 85 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 13.03.2021, тобто на момент вчинення злочину, становить 2 357 900 грн., шляхом продажу об`єкту нерухомого майна на підставі підробленого правовстановлюючого документа, та отримати грошові кошти від ОСОБА_10 , виконавши усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не змогла з причин, які не залежали від її волі, оскільки остання була затримана працівниками поліції.
Так за результатом отриманої інформації 13.03.2021 на підставі ст. 233 КПК України, з безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюється у вчинені злочину, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, було проведено невідкладний обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_6 .
Під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_6 знарядь кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення не виявлено.
У подальшому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у порядку ст. 208 КПК України затримано у відповідності чого складено протокол про затримання особи.
Під час особистого обшуку у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вилучено мобільний телефон марки Huawei, блакитного кольору; чохол для окулярів чорного кольору, окуляри, грошові кошти номіналом п`ятдесят гривень ТИ 7772144, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 ідентифікаційний код, шнурки сірого кольору для взуття у кількості 2 штуки.

14.03.2021 року мобільний телефон марки Huawei, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 SN: НОМЕР_3 блакитного кольору визнаний як речовий доказ.

Враховуючи вищевикладене, та те, що вилучені речі в ході проведення обшуку від 13.03.2021 року, мають доказове значення у кримінальному провадженні та необхідні, для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також те що вони можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явились, однак їх неявка не перешкоджає судовому розгляду.

Прокурором подана заява про розгляд клопотання у його відсутність.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду клопотання встановлено, що Слідчим управлінням Головного Управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 17.12.2020 за фактом заволодіння об`єктами нерухомого майна, вчиненого в особливо великих розмірах, із використанням підроблених офіційних документів, що посвідчують право власності на вказані об`єкти, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

13.03.2021 р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у порядку ст. 208 КПК України затримано у відповідності чого складено протокол про затримання особи.
Під час особистого обшуку у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вилучено мобільний телефон марки Huawei, блакитного кольору; чохол для окулярів чорного кольору, окуляри, грошові кошти номіналом п`ятдесят гривень ТИ 7772144, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 ідентифікаційний код, шнурки сірого кольору для взуття у кількості 2 штуки.

14.03.2021 року мобільний телефон марки Huawei, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 SN: НОМЕР_3 блакитного кольору визнаний як речовий доказ.

Слідчий СУ ГУ НП в АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором прокуратури АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000055 від 17.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, що було вилучене в ході проведення особистого обшуку 13.03.2021 року у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно а сам, мобільний телефон марки Huawei, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 SN: НОМЕР_3 блакитного кольору.

Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
В силу положень ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Звертаючись до суду слідчий просить накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Вилучені речі, на які слідчий просить накласти арешт, відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, оскільки можуть містити інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення, є знаряддям вчинення злочину.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтованим і підлягає задоволенню з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, збереження майна, що має ознаки речових доказів у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання слідчого СУ ГУ НП в АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000055 від 17.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення особистого обшуку 13.03.2021 року у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно а сам, мобільний телефон марки Huawei, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 SN: НОМЕР_3 блакитного кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя