ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 623/101/20 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11кп/818/711/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.186,ч.2 ст. 189 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, адвоката ОСОБА_8 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 квітня 2020 року, стосовно ОСОБА_10 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 квітня 2020 року ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ізюм, Харківської області, українець, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, неодружений, не навчається та не працює, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 22.05.2019 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік,
визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України з призначенням покарання:
- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 189 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_10 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання, частково, у вигляді 2 місяців позбавлення волі приєднано не відбуту частину покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22.05.2019 року і остаточно ОСОБА_10 призначено покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Вказаним вироком встановлено, що неповнолітній ОСОБА_11 , 04 грудня 2019, близько 07:30 годині, знаходячись поблизу спортивного комплексу «Локомотив», що розташований за адресою: Харківська область, м. Ізюм, в`їзд Ювілейний 4А, з метою відкритого викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення та реалізуючи свій злочинний намір, погрожуючи застосуванням насилля, яке не є небезпечне для здоров`я потерпілого, відкрито викрав «Power bank» модель «XO-PB 77» 26 000 mAh, вартістю 504,45 грн., мобільний телефон «Lenovo A 2010-a», вартістю 720 грн., в якому була встановлена флеш-карта об`ємом 4Гб, вартістю 63 грн., сім-карта мобільного оператору «Vodafone», вартістю 52,50 грн. та резиновий чохол на вказаний мобільний телефон, вартістю 44,99 грн., які належать ОСОБА_12 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1384,94 грн., залишив місце злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
04 грудня 2019 року, близько 07:50 години, неповнолітній ОСОБА_11 , знаходячись неподалік від магазину «АТБ», що розташований за адресою: вул. Київська, 5-Б, м. Ізюм Харківської області, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами та майном ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з погрозою застосування фізичного насильства, почав вимагати у ОСОБА_12 передати йому грошові кошти в рахунок погашення нібито існуючого боргу перед ним. На пояснення потерпілого, про те, що у нього немає грошей, неповнолітній ОСОБА_11 , погрожуючи застосування фізичного насильства, висловив потерпілому вимогу щодо передачі йому будь-якого майна, яке йому належить. Потерпілий ОСОБА_12 , реально сприймаючи погрози неповнолітнього ОСОБА_10 , побоюючись за своє життя та здоров`я, вказав на наявність в нього вдома мопеду та бензопили. Неповнолітній ОСОБА_11 , у подальшому продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_12 , прийшов разом із потерпілим до будинку АДРЕСА_2 , де мешкає останній, з метою заволодіння шляхом вимагання мопедом «Kanuni Diablo» об`єм двигуна 49,9 куб.см, вартістю 4 850 грн. та бензопилою «CRAFT-TEC CT-7007», вартістю 1384, 30 грн., які належать ОСОБА_12 , однак не довів злочинний умисел до кінця, у зв`язку із втручанням з боку вітчима потерпілого - ОСОБА_13 , який завадив незаконному заволодінню вказаним майном.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник, адвокат ОСОБА_8 подали на нього апеляційні скарги.

Захисник, адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 квітня 2020 року змінити в частині призначеного покарання шляхом його пом`якшення.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що судом першої інстанції не в повній мірі було враховано визнання вини, щире каяття, сприяння в розкритті злочину, наявність міцних соціальних зав`язків та позитивної характеристики за місцем проживання, відсутність цивільних позовів, відшкодування потерпілим завданої шкоди шляхом повернення майна, скоєння злочину в неповнолітньому віці, не перебування на спеціалізованих обліках, відсутність обтяжуючих обставин. Вважає призначене покарання несправедливим внаслідок суворості.

Обвинувачений ОСОБА_11 в апеляційній скарзі просить про скасування вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 квітня 2020 року в частині призначеного покарання та призначення йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на неврахування судом першої інстанції пом`якшуючих його вину обставин.

Вислухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та захисника задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

При призначенні покарання ОСОБА_11 суд діяв з дотриманням вимог ст.65 КК України, а саме. Врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, які пом`якшують покарання, данні про особу обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується за місцем проживання позитивно, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, скоїв злочини в період відстрочки відбування покарання за попереднім вироком суду, проживає разом з бабусею та дідусем, перебував на профілактичному облку в ювенальній превенції Ізюмського ВП ГУНП в Харківській област з 15.01.2019 року в зв`язку з досягненням 18-річного віку 12.01.2020 року був знятий з профілактичного обліку, за час перебування на обліку інформація щодо вживання алкогольних напоїв та наркотичних засобів відсутня, до адміністративної відповідальності не притягувався.
Відповідно до ст.ст. 66,67 КК України врахував обставини, що пом`якшують покарання: скоєння злочину в неповнолітньому віці, щире каяття у вчиненні злочинів, відшкодовання спричиненої шкоди поткрпілим шляхом повернення викраденого, а також відсутність обтяжуючих обставин.

Крім того судом прийнято до уваги, висновок досудової доповіді Ізюмського МРВ з питань пробації, в якій зазначено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію вчинення правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_10 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( у т.ч. окремих осіб).
Надаючи оцінку доводам апеляційних скарг, колегія суддів враховує, що ОСОБА_11 раніше судимий за скоєння злочину проти власності за який йому було призначено покарання з іспитовим строком, але відповідних висновків для себе не зробив, та продовжуючи злочинну діяльність вчинив вказані злочини в період іспитового строку, що свідчить про стійку антисоціальну направленість його особи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_10 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, тобто лише при позбавленні волі, та з призначенням покарання з застосуванням ст. 71 КК України, а призначення більш м`якого виду покарання - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення.

Такий вид і міра покарання, на думку колегії суддів, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника, адвоката ОСОБА_8 про можливість пом`якшення призначеного покарання є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 квітня 2020 року, стосовно ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Суд