Справа № 521/4705/21
Провадження по справі № 1-кп/522/1123/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
здійснивши судовий розгляд у відкритому судовому засіданні у залі №106 Приморського районного суду м. Одеси, на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000569 від 28.02.2020 року, стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, офіційно не працевлаштований, не одружений, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
Викладення обставин кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачення.
1. ОСОБА_3 , 21.02.2020 року, більш точного часу не встановлено, у невстановленому місці та спосіб, заволодів мобільним телефоном марки «Iphone 5S» imel: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який був втрачений останнім.
При огляді вказаного телефону, ОСОБА_3 виявив в меню телефону, встановлені мобільні додатки різних кредитних установ. В цей час у ОСОБА_3 , виник умисел, на заволодіння грошовими коштами кредитних установ, шляхом обману, за допомогою вказаного телефону, та додатку «Приват24», який був встановлений на телефоні.
В подальшому, 22.02.2020 року о 15 годині 37 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом обману, використовуючи анкетні дані іншої особи, а саме ОСОБА_6 , переслідуючи умисел направлений на протиправне заволодіння чужим майном, кредитними коштами, з метою ухилення від виконання кредитних зобов`язань та уникнення відповідальності, заповнив заявку, надавши скан копії документів ОСОБА_6 , які знаходилися на знайденому ОСОБА_3 , мобільному телефоні марки «Iphone 5S», imel: НОМЕР_1 , до онлайн кредитної установи ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», код ЄРДПОУ:41350844, тим самим повідомивши останнім неправдиві дані про особу позичальника, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, завчасно розуміючи, що вводить в оману кредитодавця, а також те, що кредитні зобов`язання не будуть виконані, отримав від ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», код ЄРДПОУ:41350844, грошові кошти на загальну суму 18300 гривень, шляхом переведення на картковий рахунок № НОМЕР_2 двома платежами 4800 гривень та 13500 гривень, який належить ОСОБА_6 , та в подальшому перерахував вказані грошові кошти на власну платіжну картку № НОМЕР_3 .
Таким чином, ОСОБА_3 заволодівши вищевказаними коштами без мети повернення, отримав можливість розпорядитись ними на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», код ЄРДПОУ:41350844, майнову шкоду на суму 18300 гривень.

2. Крім того, 25.02.2020 року о 07 годині 15 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , діючи повторно, шляхом обману, використовуючи анкетні дані іншої особи, а саме ОСОБА_6 , переслідуючи умисел направлений на протиправне заволодіння чужим майном, кредитними коштами, з метою ухилення від виконання кредитних зобов`язань та уникнення відповідальності, заповнив заявку, надавши скан копії документів ОСОБА_6 , які знаходилися на знайденому ОСОБА_3 , мобільному телефоні марки «Iphone 5S», imel: НОМЕР_1 , до онлайн кредитної установи ТОВ «Авентус Україна», код ЄРДПОУ:41078230, тим самим повідомивши останнім неправдиві дані про особу позичальника, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, завчасно розуміючи, що вводить в оману кредитодавця, а також те, що кредитні зобов`язання не будуть виконані, отримав від ТОВ «Авентус України», код ЄРДПОУ:41078230, грошові кошти на загальну суму 5700 гривень, шляхом переведення на картковий рахунок № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , та в подальшому перерахував вказані грошові кошти на власну платіжну картку № НОМЕР_3 .
Таким чином, ОСОБА_3 заволодівши вищевказаними коштами без мети повернення, отримав можливість розпорядитись ними на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Авентус Україна», код ЄРДПОУ:41078230, майнову шкоду на суму 5700 гривень.

3. Крім того, 25.02.2020 року о 08 годині 28 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , діючи повторно, шляхом обману, використовуючи анкетні дані іншої особи, а саме ОСОБА_6 , переслідуючи умисел направлений на протиправне заволодіння чужим майном, кредитними коштами, з метою ухилення від виконання кредитних зобов`язань та уникнення відповідальності, заповнив заявку, надавши скан копії документів ОСОБА_6 , які знаходилися на знайденому ОСОБА_3 , мобільному телефоні марки «Iphone 5S», imel: НОМЕР_1 , до онлайн кредитної установи ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», код ЄРДПОУ:38569246, тим самим повідомивши останнім неправдиві дані про особу позичальника, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, завчасно розуміючи, що вводить в оману кредитодавця, а також те, що кредитні зобов`язання не будуть виконані, отримав від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», код ЄРДПОУ:38569246, грошові кошти на загальну суму 13560 гривень, шляхом переведення на картковий рахунок № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , та в подальшому перерахував вказані грошові кошти на власну платіжну картку № НОМЕР_3 .
Таким чином, ОСОБА_3 заволодівши вищевказаними коштами без мети повернення, отримав можливість розпорядитись ними на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», код ЄРДПОУ:38569246, майнову шкоду на суму 13560 гривень.

4. Крім того, 25.02.2020 року о 09 годині 28 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , діючи повторно, шляхом обману, використовуючи анкетні дані іншої особи, а саме ОСОБА_6 , переслідуючи умисел направлений на протиправне заволодіння чужим майном, кредитними коштами, з метою ухилення від виконання кредитних зобов`язань та уникнення відповідальності, заповнив заявку, надавши скан копії документів ОСОБА_6 , які знаходилися на знайденому ОСОБА_3 , мобільному телефоні марки «Iphone 5S» imel: НОМЕР_1 , до онлайн кредитної установи ТОВ «Лінеура України», код ЄРДПОУ:42753492, тим самим повідомивши останнім неправдиві дані про особу позичальника, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, завчасно розуміючи, що вводить в оману кредитодавця, а також те, що кредитні зобов`язання не будуть виконані, отримав від ТОВ «Лінеура України», код ЄРДПОУ:42753492, грошові кошти на загальну суму 5000 гривень, шляхом переведення на картковий рахунок № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , та в подальшому перерахував вказані грошові кошти на власну платіжну картку № НОМЕР_3 .
Таким чином, ОСОБА_3 заволодівши вищевказаними коштами без мети повернення, отримав можливість розпорядитись ними на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Лінеура України», код ЄРДПОУ:42753492, майнову шкоду на суму 5000 гривень.

5. Крім того, 25.02.2020 року о 10 годині 12 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , діючи повторно, шляхом обману, використовуючи анкетні дані іншої особи, а саме ОСОБА_6 , переслідуючи умисел направлений на протиправне заволодіння чужим майном, кредитними коштами, з метою ухилення від виконання кредитних зобов`язань та уникнення відповідальності, заповнив заявку, надавши скан копії документів ОСОБА_6 , які знаходилися на знайденому ОСОБА_3 , мобільному телефоні марки «Iphone 5S», imel: НОМЕР_1 , до онлайн кредитної установи ТОВ «СС Лоун», код ЄРДПОУ:40071779, тим самим повідомивши останнім неправдиві дані про особу позичальника, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, завчасно розуміючи, що вводить в оману кредитодавця, а також те, що кредитні зобов`язання не будуть виконані, отримав від ТОВ «СС Лоун», код ЄРДПОУ:40071779, грошові кошти на загальну суму 6800 гривень, шляхом переведення на картковий рахунок № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , та в подальшому перерахував вказані грошові кошти на власну платіжну картку № НОМЕР_3 .
Таким чином, ОСОБА_3 заволодівши вищевказаними коштами без мети повернення, отримав можливість розпорядитись ними на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «СС Лоун», код ЄРДПОУ:40071779, майнову шкоду на суму 6800 гривень.

6. Крім того, 25.02.2020 року о 22 годині 03 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , діючи повторно, шляхом обману, використовуючи анкетні дані іншої особи, а саме ОСОБА_6 , переслідуючи умисел направлений на протиправне заволодіння чужим майном, кредитними коштами, з метою ухилення від виконання кредитних зобов`язань та уникнення відповідальності, заповнив заявку, надавши скан копії документів ОСОБА_6 , які знаходилися на знайденому ОСОБА_3 , мобільному телефоні марки «Iphone 5S», imel: НОМЕР_1 , до онлайн кредитної установи ТОВ «Качай гроші», код ЄРДПОУ:41697872, тим самим повідомивши останнім неправдиві дані про особу позичальника, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, завчасно розуміючи, що вводить в оману кредитодавця, а також те, що кредитні зобов`язання не будуть виконані, отримав від ТОВ «Качай гроші», код ЄРДПОУ:41697872, грошові кошти на загальну суму 6800 гривень, шляхом переведення на картковий рахунок № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , та в подальшому перерахував вказані грошові кошти на власну платіжну картку № НОМЕР_3 .
Таким чином, ОСОБА_3 заволодівши вищевказаними коштами без мети повернення, отримав можливість розпорядитись ними на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Качай гроші», код ЄРДПОУ:41697872, майнову шкоду на суму 6600 гривень.
Таким чином, встановлені достатні підстави вважати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство); та у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинені повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України, визнав в повному обсязі та підтвердив обставини кримінальних правопорушень, які описані в обвинувальному акті та пояснив суду таке. У лютому 2020 року в країні був запроваджений карантин, грошей не вистачало, на той час працював таксистом. Клієнт якого він підвозив, залишив в автомобілі свій мобільний телефон марки «Iphone 5S». При огляді телефона зайшов в браузер «Safari». Коли здійснював шахрайські дії знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_1 . Увійшовши в додатки онлайн кредитних установ ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», ТОВ «СС Лоун», ТОВ «Качай гроші», інші назви не пам`ятає, заповнив заявки, отримав грошові кошти шляхом переведення на картковий рахунок, який належав власнику телефона. 22.02.2020 року о 15 год. 37 хв. зТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» отримав грошові кошти на суму 15000 грн., з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у розмірі 12-13 тис. гривень. Інші назви додатків не пам`ятає, та через три дні 25.02.2020 року з них отримав приблизно по 5 000 грн. чи 6 000 грн. Всі отримані гроші перевів на свою картку та витратив на власний розсуд.

У вчиненому щиро кається, вказав, що зробив відповідні висновки та завіряв суд більше не вчиняти злочини. Цивільні позови потерпілих осіб ТОВ «Качай Гроші», ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», ТОВ «ФІНФОРС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО»» про стягнення шкоди, заподіяної злочинами, визнав в повному обсязі та вказав, що заявлені ними суми для відшкодування відповідають дійсності.
Просив суд суворо його не карати, врахувати його щире каяття у вчинених кримінальних правопорушеннях та призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі, визначивши йому іспитовий строк оскільки він має на утриманні дружину і двох неповнолітніх дітей.
Представники потерпілих юридичних осіб ТОВ «Качай Гроші», ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», ТОВ «ФІНФОРС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО»» в судове засідання не з`явились, надавши заяви щодо розгляду кримінального провадження у їх відсутності, які просили їхні цивільні позови до ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі.
Прокурор просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді одного року обмеження волі, та за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2-х років позбавлення волі, застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України та шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у виді двох років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком один рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Захисник обвинуваченого просив призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі, оскільки обвинувачений раніше не судимий, має двох неповнолітніх дітей, повністю визнає свою вину, визнає цивільні позови та має намір погасити завдану шкоду. Враховуючи наведене, просив при призначенні покарання за ст. 190 КК України застосувати положення статті 69 КК України.
При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.
Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України, повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, який суд кваліфікує за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство); та склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, який суд кваліфікує за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинені повторно.

Мотивування прийнятого рішення.
При визначенні мотивів призначення покарання суд керується таким.
Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.
Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18).
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.
Тому призначення покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, якою, як зазначено, є не лише кара, а й виправлення засудженого. З огляду на конкретні обставини кримінального провадження, зважаючи на необхідність та доцільність застосування покарання, враховуючи суспільну небезпечність обвинуваченого, суд може, а в деяких випадках, за наявності передбачених кримінальних законом обставин, зобов`язаний звільнити обвинуваченого від покарання та від його відбування.
Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
У частині 2 ст. 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років (ч. 3 ст. 75 КК України).

Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .
Призначаючи покарання обвинуваченому суд, керуючись положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених проступку та злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який є громадянином України, зареєстрований та проживає в м. Одесі, у лікаря на наркологічному та психіатричному обліку не значиться, офіційно не працевлаштований, має неповнолітніх дітей на утриманні, раніше не судимий, та те, що він обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.
Санкція ч. 1 ст. 190 КК України, передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.
Санкція ч. 2 ст. 190 КК України, передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Згідно ч. 1 ст. 61 КК України, покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці. Обвинувачений в судовому засіданні просив призначати покарання у виді обмеження волі, оскільки не працює, тому призначення покарання у виді штрафу буде для нього непомірним покаранням.
Згідно ч. 2 ст. 61 КК України, обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років.
Враховуючи, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, тому не зможе сплатити штраф, громадські роботи обвинувачений просив не призначати, виправні роботи теж не можуть бути йому призначені, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_3 необхідно для його виправлення та запобігання нових кримінальних правопорушень призначити покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді одного року обмеження волі, та за ч. 2 ст. 190 КК України у виді двох років позбавлення волі, застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України та шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.
Крім того, обвинувачений просив призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, щоб він мав змогу працювати, проти чого не заперечував прокурор.
Врахувавши в сукупності наведені вище обставини кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, наявність пом`якшуючої покарання обставини, а саме щирого каяття, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженого без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. 75 КК України, тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
При цьому суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, які будуть достатні для забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 та виконуватимуть виховну та превентивну функцію.
Таким чином, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим та досягне своєї мети.
Згідно ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні при призначенні покарання ОСОБА_3 просив застосувати положення статті 69 КК України. Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише у випадку наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Враховуючи, що наявна лише одна обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме щире каяття, крім того, шкода завдана кримінальними правопорушеннями, на теперішній час не відшкодована обвинуваченим, суд у даному випадку не може застосувати ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому.

Підстави для задоволення цивільних позовів.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного з підсудних в її заподіянні, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви до органу досудового розслідування або суду.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Частиною 1 статті 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
На підставі викладеного, суд доходить висновку, що цивільний позов потерпілої особи ТОВ «Качай Гроші» щодо стягнення завданої злочином матеріальної шкоди в сумі 17 292 (сімнадцять тисяч двісті дев`яносто дві) гривні 00 (нуль) копійок, а також цивільний позов потерпілої особи ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок, а також цивільний позов потерпілої особи ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 13 560 (тринадцять тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 (нуль) копійок, а також цивільний позов потерпілої особи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 5 700 (п`ять тисяч сімсот) гривень 00 (нуль) копійок, а також цивільний позов потерпілої особи ТОВ «ФІНФОРС» про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 15 606 (п`ятнадцять тисяч шістсот шість) гривень 00 (нуль) копійок, а також цивільний позов потерпілої особи ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО»» про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 18 300 (вісімнадцять тисяч триста) гривень 00 (нуль) копійок, з ОСОБА_3 на їх користь підлягають задоволенню, оскільки сума завданої кримінальним правопорушенням шкоди є аргументованою та має документальне підтвердження, а вина обвинуваченого у вчиненні злочинів повністю доведена.
Крім цього, судом враховано, що обвинувачений повністю визнав свою провину та суми цивільних позовів, відзивів на цивільні позови не подавав, пообіцяв виплатити завдану шкоду. А тому, суд вважає, що цивільні позови є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 від 01.03.2021 року до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 30 (тридцять) днів, який на теперішній час припинив свою дію.
Накладений арешт ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 від 16.10.2020 року на мобільний телефон марки «iPhone 5s», в корпусі золотого кольору, imel: НОМЕР_4 , imel: НОМЕР_5 , на корпусі телефону, підлягає скасуванню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, мобільний телефон марки «iPhone 5s», в корпусі золотого кольору, imel: НОМЕР_4 , imel: НОМЕР_5 належить потерпілому ОСОБА_6 , тому слід повернути його власнику.
Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог глави 8 Розділу І КПК України.
Витрати для проведення експертиз відсутні.
Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 50, 61, 65, 70, 75, 76, 190 КК України, ст. 100, 128, 129, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:
- за проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, у виді обмеження волі строком 1 (один) рік;
- за злочини, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов цивільного позивача ТОВ «Качай Гроші» до ОСОБА_3 про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Качай Гроші», , в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 17 292 (сімнадцять тисяч двісті дев`яносто дві) гривні 00 (нуль) копійок.
Цивільний позов цивільного позивача ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ОСОБА_3 про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», , в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.
Цивільний позов цивільного позивача ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ОСОБА_3 про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», , в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 13 560 (тринадцять тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 (нуль) копійок.
Цивільний позов цивільного позивача ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ОСОБА_3 про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», , в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 5 700 (п`ять тисяч сімсот) гривень 00 (нуль) копійок.
Цивільний позов цивільного позивача ТОВ «ФІНФОРС» до ОСОБА_3 про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФІНФОРС», , в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 15 606 (п`ятнадцять тисяч шістсот шість) гривень 00 (нуль) копійок.
Цивільний позов цивільного позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО»» до ОСОБА_3 про відшкодування завданої проступком матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО»», , в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 18 300 (вісімнадцять тисяч триста) гривень 00 (нуль) копійок.
Речові докази, а саме:
- мобільний телефон марки «iPhone 5s», в корпусі золотого кольору, imel: НОМЕР_4 , imel: НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_6 повернути його власнику.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1