Справа № 461/3821/20
Провадження № 1-кс/461/2517/21
УХВАЛА

12.05.2021 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

заявника ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно в кримінальному провадженні №0000 від 29 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні №0000 від 29 квітня 2020 року та повернення тимчасового вилученого майна. Свої вимоги мотивував тим, що ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на проведення обшуку, в ході якого було виявлено та вилучено ряд речей та документів, що належать заявнику на які в подальшому було накладено арешт. Зазначає, що у вказаному кримінальному провадженні вже проведені всі необхідні експертизи, тому потреба в подальшому арешті його майна відпала. Враховуючи вищевикладене, просив суд скасувати накладений арешт.

Заявник в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовільнити з мотивів викладених в ньому.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили. Зазначили, що вказане майно визнано речовим доказом, а тому накладений арешт скасуванню не підлягає, так як досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні досі триває.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження дійшов до висновку про часткове задоволення клопотання виходячи з наступного.

Положення статей 317 та 319 ЦК України визначають зміст права власності, зокрема, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.
Слідчим суддею було встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000312 від 29 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 229 КК України.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23 вересня 2020 року, надано дозвіл на проведення обшуку в усіх наявних приміщеннях за місцем проживання та перебування ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .
27 вересня 2020 року, слідчими СУ ГУНП у Львівській області спільно із оперативними працівниками УКР ГУНП у Львівській області проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 (службове приміщення в якому працює - технолог), в ході якого виявлено та вилучено ряд речей та документів.
В ході досудового розслідування кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2020 року накладено арешт на вилучене у ОСОБА_3 в ході проведення обшуку 27 вересня 2020 року за адресою АДРЕСА_1 , майно.
Постановою старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_6 від 28 вересня 2020 року, предмети і документи, які були вилучені під час обшуку, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
В матеріалах справи міститься висновок експерта за результатами проведення комп`ютерно-технічної експертизи у кримінальному провадженні від 26 лютого 2021 року №6700, з якого вбачається що було проведено експертизу об`єктів які були вилучені в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 .
Слідчим суддею береться до уваги, що продовження арешту тимчасово вилученого майна значно обмежує права ОСОБА_3 щодо користування та володіння таким майном. Згідно практики Європейського суду з прав людини, втручання у власність (користування) юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес. Правомірним є арешт за умови одночасного існування критерії в правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).
Таким чином, власник майна, чи його представник має право подати до суду клопотання про скасування арешту майна, якщо в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Тому, з метою дотримання прав власника майна, враховуючи вимоги розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також вимогам верховенства права та недоторканості майна, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання в частині зняття арешту з грошових коштів, речей, що були надані експерту для проведення експертизи та банківських карт, оскільки санкція ч. 3 ст. 229 КК України, не передбачає конфіскацію, та в органу досудового розслідування відсутні підстави для продовження накладеного арешту.
При цьому, слідчий суддя не погоджується з необхідністю скасування арешту документів, що були вилучені слідчим в ході обшуку, оскільки такі ще зберігають свою цінність як речових доказів та мають значення для досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 174, 376 КПК України слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно в кримінальному провадженні №0000 від 29 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 Кримінального кодексу України, - задовільнити частково.

Скасувати арешт, що накладений на:

- 1 700 (тисячу сімсот) доларів США;

-ноутбук ASUS FBN 0CV70554647A;

-мобільний телефон марки Iphone 11 IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI

2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 ;

-годинник apple watch 4;

-флешку silicon power 16 Gb;

-банківську картку «Приват Банк» No НОМЕР_4 ;

- банківську картку Альфа «Банк» No НОМЕР_5 ;

- банківську картку «монобанк» No НОМЕР_6 ;

- банківську картку «Таскомбанк» No НОМЕР_7 та No НОМЕР_8 ;

- банківську картку «Банк Південний» НОМЕР_9 .

В іншій частині клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно в кримінальному провадженні №0000 від 29 квітня 2020 року, - відмовити.

Повний текст ухвали проголошено 13 травня 2021 року о 16 год. 40 хв.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1