Справа № 577/2295/21
Провадження № 1-кс/577/1200/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" серпня 2021 р. м. Конотоп
Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000292 від 10.05.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підлипне м. Конотопа Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 1) 27.03.2003 Конотопським міським судом за ст.ст. 187 ч.2, 187 ч.4, 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 2) 28.07.2011 Конотопським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 3) 10.10.2013 Конотопським міськрайонним судом за ст.ст. 309 ч.1, 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, 4) 22.12.2014 Конотопським міськрайонним судом за ст. 187 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 18.12.2020 на підставі ухвали Ордженікідзевського районного суду м. Харкова від 10.12.2020 умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 5 днів , -
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В :
02.08.2021 року слідчий СВ Конотопського ВП ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 , про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави.
Клопотання обґрунтовує тим, що 09.05.2021 близько 22.30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_7 , переслідуючи спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, прибули на АДРЕСА_3 , де зустріли раніше незнайомого ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підійшли до ОСОБА_8 , у якого попросили цигарку. Під час розмови ОСОБА_7 , діючи умисно з метою заволодіння майном потерпілого, кулаком наніс йому один удар в область лівої частини обличчя та ока, від яких останній впав на землю, таким чином, застував до потерпілого насильство, що не є небезпечним для його життя та здоров`я. Після цього ОСОБА_7 обшукував ОСОБА_8 та, виявивши у внутрішній кишені куртки та лівій кишені джинсів грошові кошти в сумі 2500 грн., відкрито ними заволодів. В цей час ОСОБА_4 , діючи умисно з метою заволодіння майном потерпілого, наніс йому долонями три удари в область голови та один удар кулаком в область живота, таким чином застосував до потерпілого насильство, що не є небезпечним для його життя та здоров`я. Після цього ОСОБА_4 також обшукав ОСОБА_8 та, виявивши в кишені джинсових штанів мобільний телефон марки «Nomi s188s», вартістю 264 грн. згідно висновку товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-21/6322-ТВ від 03.06.2021, відкрито ним заволодів.
Після заволодіння вказаним майном ОСОБА_7 та ОСОБА_4 залишили місце скоєння злочину, а викраденим пізніше розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 2764 грн.
Відповідно до висновку судово-медичної експертиз №227 від 24.06.2021 у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: на час огляду рани на спинці носа та під лівим оком, під час госпіталізації до лікарні рана в ділянці носа, рана в лівій інфраорбітальній ділянці обличчя, множинні синці та садна в ділянці голови, знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП КНР «КЦРЛ» з 09 по 10.05.2021 з діагнозом: забійні рани обличчя. По ступеню тяжкості рани, синці, садна відносяться до легких тілесних ушкоджень.
30.07.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. Про існування вказаних ризиків свідчать такі обставини: ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого насильницького злочину, за який йому загрожує суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років. Усвідомлення підозрюваним невідворотності покарання за вчинення тяжкого злочину виключно у вигляді позбавлення волі, дає достатньо обґрунтованих підстав вважати, що перебуваючи на свободі, він може вчиняти дії направлені на уникнення покарання, зокрема шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду. В клопотанні також зазначено, що ОСОБА_4 ніде не працює, схильний до скоєння злочинів. Зокрема інкримінований злочин він вчинив у період умовно-дострокового звільнення, маючи ряд судимостей за 4 вироками за скоєння тяжких корисливих злочинів, які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, що свідчить про систематичний характер вчинення ним злочинів та про можливість повторного їх скоєння.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.
Підозрюваний ОСОБА_4 вважав, що пред`явлена підозра є обґрунтованою. Проте, прохав обрати більш м`який запобіжний захід, запевняючи, що від не буде переховуватися від слідства та суду. Прохав надати можливість працювати, щоб відшкодовувати заподіяні збитки. Пояснив, що проживає з цивільною дружиною та її дитиною, мають все необхідне для проживання, сусіди його постійно бачать. В нього є потреба здійснювати нагляд за будинком померлої матері.
Захисник ОСОБА_5 вважала, що прокурором не доведено ризики, зазначені у клопотанні. Пояснила, що підозрюваний визнає свою провину, не ухилявся від слідства і не має наміру робити це в подальшому. Зазначила, що сама по собі тяжкість злочину не є підставою для обрання заявленого запобіжного заходу. Інший ризик, на її думку також не доведений. При потребі прохала обрати запобіжний захід, не пов`язаний із обмеженням волі.
Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання і дослідивши представлені докази суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 30.07.2021 о 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна, грабежі, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Відповідно до ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (пункт 5 ч.2 ст.183 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З практики Європейського суду з прав людини, зокрема з рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вбачається, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, при цьому наявність доказів на даному етапі не повинна бути достатньою для забезпечення засудження, а повинна лише виправдовувати подальше розслідування.
З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається наявність кримінального провадження, в рамках якого слідчий звернувся до суду із клопотанням.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за викладених в клопотанні обставин.
Так, досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри, найпереконливіші з яких є: протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.07.2021, протокол допиту потерпілого від 08.07.2021 року, протоколи огляду речей від 08.07.2021, протокол огляду від 21.05.2021 року, протокол допиту свідка від 31.05.2021 року, висновок експерта № 227 від 24.06.2021 року.
При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Тому всі докази перевірялися лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків.
Отже, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Суд враховує практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч.2 ст. 186 КК України (від 4 до 6 років позбавлення волі), характер і ступінь суспільної небезпечності самого кримінального правопорушення, яке було вчинено у період умовно дострокового звільнення ОСОБА_4 від покарання у виді позбавлення волі призначеного ОСОБА_4 за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22.12.2014 року за ч.2 ст. 187 КК України. При цьому ОСОБА_4 об`єктивно підозрюється у вчиненні правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Слідчий суддя також враховує відомості про особу підозрюваного, який чотири рази засуджувався за вчинення умисних злочинів, зокрема і проти власності та реально відбував покарання в місцях позбавлення волі, вік підозрюваного, 1982 року народження та стан його здоров`я (має задовільний стан здоров`я, докази наявності захворювань в матеріалах справи відсутні), неодружений, зі слів періодично проживав з цивільною дружиною, офіційно не працює, був зареєстрований з матір`ю, яка зі слів підозрюваного померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; підозрюваний на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання.
У даному випадку тяжкість злочину, в поєднанні з наведеними відомостями про особу підозрюваного, має свій раціональний зміст і свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин в період умовно-дострокового звільнення, підвищує ризик того, що підозрюваний може як переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так і вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказане узгоджуюється з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Прокурором доведено, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в даному випадку є тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, передбаченим п.1), п.5) ч.1 ст. 177 КПК України .
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 , більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, але на підставі сукупності досліджених обставин, доведених прокурором, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
З вказаних підстав, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, що є перешкодою для визначення розміру застави.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 197 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на строк до 23 вересня 2021 року до 24 години 00 хвилин.
Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, прокурору.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1