Справа № 309/2444/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали контрольного провадження 11-кп/4806/118/21 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 25. 02. 2021.
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та задоволено клопотання прокурора і продовжено строк тримання під вартою до 30. 04. 2021, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 187 КК України.
Із матеріалів вбачається, що кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 27. 02. 2015 за №0000266 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 187 КК України, знаходиться в провадженні Хустського районного суду Закарпатської області. Згідно журналу судового засідання від 25. 02. 2021 в судовому засіданні по кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 оголошено перерву у зв`язку з необхідністю витребування додаткових матеріалів.
Відмовляючи в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 про скасування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу та задовольняючи клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , суд першої інстанції вказав на те, що судове провадження щодо обвинуваченого за ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 187 КК України ОСОБА_5 триває, підстав для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою не має, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з якими відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід - тримання під вартою, не зменшилися та не змінилися. Також суд першої інстанції врахував те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, відповідно, на строк до семи років та дванадцяти років, обвинувачений ніде не працює, не має постійного джерела доходів, а отже відсутні міцні соціальні зв`язки, які б
-2-

утримували його за місцем проживання, також судом констатовано, що обвинувачений ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились і не відпали, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
В апеляційній скарзі, поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , захисник адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу суду від 25. 02. 2021 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні клопотання прокурора. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ухвала є незаконною, необґрунтованою і такою, що не відповідає практиці Європейського суду з прав людини, оскільки не містить жодних доказів про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, чи з`явлення нових даних, які підтверджують існування вказаних ризиків. На її думку, немає жодних підстав, які б вказували на існування ризиків, які б виправдовували подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою і такі не були встановлені в судовому засіданні. При цьому судом першої інстанції проігноровано доводи сторони захисту про необхідність врахування при розгляді клопотання прокурора про необґрунтованість оголошеної ОСОБА_5 підозри. Також, судом прийнято рішення про продовження строку тримання під вартою з порушеннями строків, встановлених ст. 197 КПК України. Окрім того, судом не взято до уваги і те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, де проживає зі своєю матір`ю, яка потребує постійного піклування, що свідчить про міцність соціальних зв`язків, а також перебуває на лікуванні у лікаря-психіатра з діагнозом легка розумова відсталість з емоційно-вольовими порушеннями.
Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також те, що від нього не надходила заява чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки. Крім того апеляційний суд враховує заяву прокурора про розгляд апеляційної скарги у його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали контрольного провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_6 не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

-3-

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання захисника та продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються зі здобутими доказами та обставинами кримінального провадження.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував те, що обставини, які були підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінились, наведені прокурором ризики не зменшились і продовжують існувати.
Тому, апеляційний суд також погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжким та особливо тяжким, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, відповідно на строк до 7 та 12 років , тому є обґрунтовані підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання, може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. З цих підстав колегія суддів вважає, що продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним з метою забезпечення дієвості кримінального провадження (ст. 131 КПК), та належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
При цьому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до належного висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із чим погоджується й колегія суддів, вважаючи, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а також дієвості кримінального провадження.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів зазначає, що тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 та покарання, яке передбачено за їх вчинення, а також дані про особу обвинуваченого, дають обґрунтовані підстави вважати про наявність вищезгаданих ризиків, запобіганню яких, на переконання апеляційного суду, буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Матеріали контрольного провадження не містять переконливих відомостей, в тому числі щодо стану здоров`я ОСОБА_5 , які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою. Не були вони надані стороною захисту і під час судового та апеляційного розгляду.

З урахуванням вищенаведеного, як такі, що не спростовують висновку суду про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і в свою чергу не можуть визнаватися підставами для скасування

-4-

законного та обґрунтованого судового рішення, постановленого на стадії судового розгляду кримінального провадження, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції не з`ясував та не навів переконливі аргументи на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

На будь-які інші факти у підтвердження доводів про можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, в апеляційній скарзі захисника не вказується, і на такі сторона захисту не посилалася в ході розгляду апеляційної скарги.
Тому, апеляційний суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 й у свою чергу, відхиляє і доводи апеляційної скарги про необхідність відмови у задоволенні клопотання прокурора, вважаючи, що інші більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання встановленим ризикам.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом не в повній мірі враховані дані про особу обвинуваченого, - апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі жодним чином не впливають на висновок суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не дають підстав для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу. При цьому, апеляційний суд враховує і те, що в матеріалах контрольного провадження відсутні відомості про те, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 унеможливлює тримання його під вартою.
З ухвали суду також вбачається, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, і що судом таким дана належна оцінка.
В ухвалі суду також вірно зазначено, що у вказаному кримінальному провадженні на даний час триває судовий розгляд.
Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість оголошеної ОСОБА_5 підозри апеляційний суд вважає такими, що не спростовують висновків суду про наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а також про те, що запобіганню їх настання достатнім буде лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При оцінці доводів апеляційної скарги колегія суддів також зазначає, що на цій стадії судового розгляду, суд не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини чи кваліфікації дій обвинуваченого, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті, а виходить лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах кримінального провадження, які на переконання апеляційного суду свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінально протиправних дій.
Окрім того, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про недоведеність наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів відхиляє, оскільки такі спростовуються матеріалами контрольного провадження.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про порушення судом першої інстанції вимог ст. 197 КПК України колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.
Питання щодо обрання, скасування або зміни запобіжного заходу в суді врегульовано статтею 331 КПК України, частиною першою якої передбачено, що суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а частиною третьою вказаної статті встановлено порядок розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

-5-

Відповідно до вимог ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження у порядку, передбаченого цим Кодексом.
Отже, із змісту ст. 203 КПК України, ухвала суду про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу, у тому числі, і у вигляді тримання під вартою в межах визначеного у ній строку, не припиняє своєї дії у зв`язку із постановленням нової ухвали про продовження строку тримання під вартою.
Суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначив такий строк тривалістю шістдесят днів з 02. 03. 2021 по 30. 04. 2021 включно,
Згідно ч. 4 ст. 199 КПК, слідчий суддя (суд) зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали про тримання особи під вартою не може перевищувати двох місяців.
Суд першої інстанції ухвалюючи своє рішення 25. 02. 2021 в резолютивній частині ухвали обґрунтовано вказав, що такий строк повинен обчислюватись з 02. 03. 2021 та вказав про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів з 02. 03. 2021 до 30. 04. 2021 включно, оскільки до 02. 03. 2021 діяла ухвала суду від 24. 12. 2020.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження, і не впливають на висновки суду першої інстанції, задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів контрольного провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 25. 02. 2021 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 187 КК України, без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: