Справа № 128/1167/21
УХВАЛА
Іменем України

08 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції заяву засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 12.07.1999 вироком Вінницького обласного суду за п. «б» ст. 93, ст. 17, п. «г» ст. 93, ст.42 КК України (1960 року) до 10 років позбавлення волі;

2) 06.05.2016 вироком Вінницького районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі,

3) 10.08.2018 вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту затримання - 18.08.2015 до 21.06.2017, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 22.06.2017 до набуття вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02.04.2019 вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2018 змінено, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 18.08.2015 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в решті вирок суду залишено без змін,

про умовно-дострокове звільнення, згідно положень ст. 81 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення, згідно положень ст. 81 КК України, в якій він просить звільнити його умовно-достроково від подальшого відбуття покарання, оскільки він характеризується позитивно в установі відбування покарання, стягнень не має, дотримується ввічливих відносин з персоналом установи, вину у скоєному злочині визнає та на даний час відбув 3/4 строку покарання, а тому просить звільнити його умовно-достроково.

На виконання вимоги суду, зазначеної в ухвалі суду про призначення судового розгляду заяви, установою відбування покарання ДУ «Стрижавська ВК (№81)» було надано особову справу засудженого ОСОБА_6 , довідку характеристику на засудженого та довідку щодо стягнень та заохочень.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав свою заяву та просив її задовольнити. Суду пояснив, що подав заяву, так як втомився відбувати покарання, вважає, що виправився, пі час відбування покарання займався спортом, робив благоустрій спортзалу установи. В установі не працевлаштований, так як вважає, що має іншу спеціальність, а саме водій, тому на його думку в установі відсутні роботи, де б він міг бути працевлаштований, крім цього, для праці він не мав часу. Пояснив, що вину у вчинених злочинах визнає, але не згоден, що злочини були умисні, вважає, що умислу на їх вчинення він не мав, в тому числі не знав, що здійснює збут наркотичних засобів. Чому не має заохочень він не знає, завдану шкоду за вироком суду не відшкодував. Бере участь в релігійних зібраннях в установі, спілкується з мамою і братом. На майбутнє планує працювати, проживати в мами, так як його будинку, де він зареєстрований, вже немає, але точної адреси проживання матері не пам`ятає.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити з огляду на встановлені відомості про особу засудженого.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що він є представником релігійної громади, проводить Богослужіння в «Стрижавській ВК (№ 81)», які регулярно відвідує засуджений, та знає, що ОСОБА_6 займався ремонтом спортзалу в установі для всіх засуджених, оскільки він допомагав привезти будівельні матеріали для спортзалу в установі за ініціативи ОСОБА_6 .

Представник установи відбуття покарання в судовому засіданні при вирішенні клопотання засудженого підтримав подану установою характеристику на засудженого та просив в задоволенні заяви відмовити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви засудженого, враховуючи дані про його особу та відсутність працевлаштування в установі, тому вважає, що ОСОБА_6 на даний час не довів своє виправлення.

Вивчивши заяву засудженого, вислухавши його пояснення, з`ясувавши позицію захисника, прокурора та представника установи відбування покарань, дослідивши матеріали даної справи та особової справи ОСОБА_6 , вислухавши пояснення свідка,суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 є засудженим вирокомВінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2018 за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту затримання - 18.08.2015 до 21.06.2017, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 22.06.2017 до набуття вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02.04.2019 вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2018 змінено, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 18.08.2015 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в решті вирок суду залишено без змін. Початок строку засудженому ОСОБА_6 рахується з 18.08.2015, кінець строку відбування покарання 03.01.2022.

З характеристики засудженого ОСОБА_6 , наданої установою виконання покарань, вбачається, що ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 18.08.2015, під час тримання у «Вінницькій УВП (№1)» характеризувався негативно, 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не мав.

В державну установу «Стрижавська ВК (№ 81)» прибув 22.04.2019, де за час відбування покарання 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не має. Засуджений ОСОБА_6 не працевлаштований за власним бажанням та під час бесід висловлював небажання щодо працевлаштування на виробництві установи. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, з метою поблажливого ставлення до себе. Намагається утримувати у чистоті і порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Водночас не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не завжди використовує їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться безвідповідально, не вбачає необхідності у їх виконанні та перекладає їх виконання на інших засуджених.

Зарахований до участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». Підтримує зв`язки з матір`ю, братом та сестрою шляхом телефонних розмов. Згідно вироку суду має цивільний позов на загальну суму 105 602 грн, однак виконавчі листи до установи не надходили.

З позиції установи відбування покарань, викладеної в характеристиці засудженого ОСОБА_6 , вбачається, що засуджений ОСОБА_6 не проявив готовності до самокерованої і правослухняної поведінки та не досяг ступеня виправлення відповідно ст. 81 КК України, тому адміністрація установи вважає, що застосування ст. 81 КК України до нього є недоцільним.

06.05.2019 комісією установи було відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації, як особі, що не стає на шлях виправлення.

06.05.2019 комісією установи було відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України як особі, що не стала на шлях виправлення.

06.05.2019 комісією установи відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України як особі, що не довела своє виправлення.

На профілактичному огляді не перебуває.

З довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі засудженого від 26.04.2021, вбачається, що засуджений отримав 3 дисциплінарних стягнення, а саме карцер та 2 догани, до засудженого не було застосовано жодного заохочення.
З наданих довідок про працевлаштування встановлено, що засуджений ОСОБА_6 на оплачуваних роботах не був працевлаштований, заробітна плата йому не нараховувалась.

Згідно з довідкою відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)», виконавчі листи за засудженим станом на 27.04.2021 в установі не рахуються.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки та ресоціалізація засудженого - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не лише виправлення засуджених, але також запобігання вчиненню ними та іншими особами нових злочинів та безпосередньо кару засудженого.

Суд бере до уваги, що, ОСОБА_6 перебуваючи в місцях позбавлення волі з 18.08.2015 та безпосередньо у ДУ «Стрижавська ВК (№81)» з 22.04.2019, отримав три дисциплінарних стягнення, заохочень не отримував. При цьому, суд звертає увагу, що сумлінна поведінка засудженого повинна бути послідовною та тривалою, та при визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. При цьому, ОСОБА_6 в установі на даний час та за весь час відбування покарання не був працевлаштований за власним бажанням, будь-яких перешкод для його працевлаштування в судовому засіданні не встановлено. Також суд враховує позицію адміністрації ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)», комісія якої відмовила в застосуванні ст. 82 КК України як особі, що не стала на шлях виправлення та в застосуванні ст. 81 КК України як особі, що не довела свого виправлення. Крім цього, з огляду на пояснення засудженого про ставлення до вчинених діянь, за які він відбуває покарання, а саме за вчинення умисних тяжких злочинів, зокрема злочину проти життя та здоров`я особи та злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотиків, щодо яких він заперечує наявність умислу на вчинення таких діянь, в нього не сформована критика до вчиненого.

А тому враховуючи неодноразові судимості ОСОБА_6 , тяжкість вчиненого ним злочину, та його невідворотні наслідки, його поведінку під час відбування покарання, що свідчить про нестабільність поведінки засудженого, відсутність офіційного працевлаштування, в зв`язку з чим відсутність будь-якого відшкодування завданої шкоди, стягнутої за рішенням суду, відсутність щирого каяття щодо встановлених вироками суду дій засудженого, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_6 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і свідчить про можливість звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково. Таким чином, суд вважає передчасним вирішення питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 , тому в задоволенні заяви засудженого слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: