Справа № 624/64/21
провадження № 1-кп/624/18/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року Кегичівський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кегичівського районного суду Харківської області кримінальне провадження № 0000228 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кегичівка, Кегичівського району, Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немаючого, офіційно не працевлаштованого, невійськовозобов`язаного, інвалідності не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення: прокурора Кегичівського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5

- захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , 06.11.2019, близько 09 години, керуючи технічно справним автомобілем марки Mitsubishi outlander, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом по автодорозі вул. Будівельників, поблизу будинку №5, смт. Кегичівка, Кегичівського району, Харківської області, діючи зі злочинною самовпевненістю, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді дорожньо-транспортної пригоди, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не впевнився в безпеці своїх дій, проявив неуважність, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , чим грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), згідно з якими: відповідно до п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; відповідно до п. 10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

В результаті даної дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи №12-14/34-КР/20 від 26.03.2020 отримав тілесні ушкодження: закрита тупа травма тазу у вигляді переломів сідничних кісток з обох сторін, розриву лобкового зрощення, розриву крижово-клубового зчленування з права, закритий перелом зовнішнього виростку лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, забій передньої черевної стінки. По ступеню тяжкості вказана закрита тупа травма тазу, закритий перелом лівої великогомілкової кістки відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я, згідно п.п. 2.2.1. в, 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17.01.1995». Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №7/1660 СЕ-20 від 18.12.2020, своїми діями водій автомобіля Mitsubishi outlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху. У даній дорожній обстановці водій автомобіля Mitsubishi outlander, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху. У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Mitsubishi outlander, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 скоїв злочин передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі, вказав що він примирився із обвинуваченим ОСОБА_3 , дійшов з ним згоди з приводу дорожньо-транспортної пригоди і він не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, так як обвинувачений відшкодував йому матеріальну та моральну шкоду в повному обсязі, про що надав письмову заяву.

Обвинувачений підтримав клопотання потерпілого та просив закрити зазначене кримінальне провадження на підставі ст. 46 КК України, в зв`язку з примиренням з потерпілим, пояснивши, що він вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому, що виразилося в негативному ставленні до свого вчинку, активно сприяв розкриттю злочину, в ході досудового розслідування вину визнав повністю, матеріальну та моральну шкоду, завдану потерпілому, відшкодував у повному обсязі. Інших кримінальних та адміністративних правопорушень не вчиняв. Вказав, що розуміє суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, наслідки закриття кримінального провадження, надані йому законом права на проведення судового провадження в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні вважав за можливе закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 та звільнити останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що клопотання потерпілого підлягає задоволенню, оскільки є всі підстави, передбачені ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Згідно ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

За змістом ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до п.п.2,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

У Загальній частині КК України передбачено випадки звільнення особи від кримінальної відповідальності, одним з яких є звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим (ст.46) - лише за наявності визначених у КК України умов і підстав.

З огляду на положення ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Зі змісту вказаної статті слідує, що необхідною підставою звільнення від кримінальної відповідальності є примирення сторін, тобто законом встановлено факт прощення потерпілим кривдника, що заподіяв йому шкоду, досягнення з ним згоди та миру. Результатом цього є угода між ними, відповідно до якої потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду.

Будь-яких інших умов для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України - законом не передбачено.

Ухвалюючи рішення про застосування ст. 46 КК України, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнає повністю, раніше не судимий, вчинив злочин невеликої тяжкості вперше, примирився з потерпілим і повністю відшкодував завдану шкоду.

Так, зі змісту ст. 46 КК України вбачається, що передумовою звільнення від кримінальної відповідальності може бути лише такий злочин невеликої тяжкості, яким шкода заподіяна певному потерпілому, тобто фізичній особі, якій заподіяна моральна, матеріальна, або фізична шкода і яка визнана потерпілою відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України.

За ч. 1 ст. 286 КК України кримінальна відповідальність особи настає в разі порушення нею правил безпеки руху й експлуатації транспорту тільки за умови, якщо в результаті цих порушень настали суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння особі тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості та наявності причинного зв`язку між діянням та цими наслідками.

При розв`язанні клопотання, суд враховує, що ст. 46 КК України не містить будь-яких обмежень в її застосуванні щодо кола осіб чи конкретних складів злочину за умови наявності зазначених в самій нормі цього закону підстав та умов її застосування, а, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вчинений ОСОБА_3 злочин, згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, обвинувачений вперше вчинив злочин, свою вину визнав в повному обсязі, щиросердно розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відшкодував моральні та матеріальні збитки потерпілому, дав в судовому засіданні згоду на закриття справи з відповідної підстави. Згідно з досудової доповіді ОСОБА_3 готовий до зміни способу життя та мислення, має всі соціальні, моральні ресурси для цього, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як низький.

Таким чином, викладені вище обставини свідчать про те, що виправлення ОСОБА_3 можливо без застосування заходів кримінального покарання, тому він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження за ч.1 ст. 286 КК України - закриттю на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що при розгляді питання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Накладений арешт на автомобіль ВАЗ Mitsubishi Оutlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно ухвали слідчого судді Кегичівського районного суду Харківської області від 13.11.2019, підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

В зв`язку з тим, що провадження у кримінальному провадженні закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.

Згідно ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані із проведенням автотехнічної експертизи №7/1660 СЕ-20 від 18.12.2020 в розмірі 1634 (тисяча шістсот тридцять чотири) гривні 50 копійок - стягнути на користь держави з обвинуваченого.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання потерпілого ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кегичівка, Кегичівського району, Харківської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 від 06 листопада 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь держави (код доходів: 24060300, отримувач платежу: ГУК Харків обл/МТГ Харків/24060300, п/рахунок: UA0020649, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947, банк: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998) судові витрати за проведення автотехнічної експертизи №7/1660 СЕ-20 від 18.12.2020 в розмірі 1634 (тисяча шістсот тридцять чотири) гривні 50 копійок.

Скасувати арешт, накладений на майно на підставі ухвали слідчого судді Кегичівського районного суду Харківської області від 13 листопада 2019 року, а саме на ВАЗ Mitsubishi Оutlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Речові докази:

- автомобіль Mitsubishi Оutlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні на майданчику заарештованого майна Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУ НП в Харківській області (теперішня назва Сектор поліції діяльності №1 відділення поліції №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області), а також ключі від автомобіля Mitsubishi Оutlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ, на ім`я ОСОБА_3 , що передані ОСОБА_3 на зберігання повернути ОСОБА_3 як законному володільцю;

Долю речових доказів вирішити після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в семиденний строк з дня проголошення ухвали, а якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали, негайно, після її проголошення вручити учасникам судового провадження. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1