Справа № 573/1114/21
Номер провадження 1-кс/573/277/21
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2021 року м. Білопілля

Слідчий суддя Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника слідчого відділу Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на обліку в лікаря нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимого,

- запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
в с т а н о в и в :
08 липня 2021 року заступник начальника слідчого відділу ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що 04 липня 2021 року в точно не встановлений під час досудового розслідування час близько 01:00 години ОСОБА_4 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , вирішили скоїти крадіжку майна ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 разом з неповнолітнім ОСОБА_7 прибули за адресою: АДРЕСА_3 , де, згідно із заздалегідь розподілених обов`язків, перелізши через огорожу, проникли до вказаного подвір`я. Далі ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , підійшли до вхідних дверей будинку та шляхом ударів руками і ногами відчинили їх. У кімнаті будинку, побачивши власника господарства, у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, спрямований на вчинення вбивства ОСОБА_8 з корисливих мотивів.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, спільно з ОСОБА_7 збили з ніг потерпілого ОСОБА_8 та ОСОБА_4 умисно почав наносити удари кулаками в область тулуба та грудної клітини, в область сонячного сплетіння та серця потерпілого ОСОБА_8 . При цьому ОСОБА_7 тримав ОСОБА_8 не даючи йому змоги уникнути ударів. ОСОБА_9 діючи умисно та цілеспрямовано, розуміючи, що наносить удари в життєво важливі органи, що може призвести до смерті ОСОБА_8 , тобто маючи намір на заподіяння йому смерті, наніс множинні удари лежачому потерпілому ОСОБА_8 , у результаті чого останній від отриманих травм помер. Виконуючи вказані вище дії, ОСОБА_4 розумів суспільно-небезпечний характер своїх дій, бажав їх настання та передбачав настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій, тобто діяв з прямим умислом.

За вказаним фактом слідчим відділенням проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000204, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого пунктами 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

06 липня 2021 року о 18 годині 58 хвилин ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а о 21 годині 39 хвилин останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого пунктами 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

У ході досудового розслідування відносно ОСОБА_4 зібрано достатньо доказів, які свідчать про вчинення ним особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого пунктами 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

На існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків заступник начальника слідчого відділу зазначив те, що ОСОБА_4 усвідомлює, що за вчинений ним злочин передбачене особливо тяжке покарання, останній ніде не працює, місце проживання не зареєстроване, не одружений, немає сталих соціальних зв`язків, здатних забезпечити його правомірну поведінку, має негативну репутацію, а тому може переховуватися від слідства. Крім того, після вчинення злочину ОСОБА_4 і ОСОБА_7 перекидали речі в будинку потерпілого з метою інсценування вчинення іншого кримінального правопорушення, перенесли та заховали труп ОСОБА_8 , на даний час ОСОБА_7 не затриманий, всі речові докази через складність кримінального провадження не встановлені, допит усіх свідків не проведений, а тому, перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 може сховати або знищити речові докази, вплинути на свого спільника та свідків, чинити інші перешкоди в здійсненні досудового розслідування. Також на час вчинення вбивства на розгляді в Білопільському районному судді Сумської області перебувало та перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що свідчить про схильність останнього до вчинення злочинів.

Вбивство ОСОБА_8 викликало негативний резонанс у суспільстві, а отже перебування ОСОБА_4 на волі може призвести до загрози його життю та здоров`ю та інших негативних наслідків, які можуть вплинути на хід розслідування.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_4 свою винуватість за пред`явленою підозрою у вчиненні злочину, передбаченого пунктами 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України визнав частково. Проти задоволення клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, просив застосувати відносно нього домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Конституції України та п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як за вмотивованим рішенням суду і на підставах та в порядку, встановлених законом.

Як вбачається зі статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Щодо поняття «обґрунтована підозра» суд, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує позицію ЄСПЛ, відображену в п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року в справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення та в п. 32 рішення в справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, пред`явлена ОСОБА_4 підозра за пунктами 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України має місце та підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 06 липня 2021 року;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 06 липня 2021 року;

- протоколом огляду місцевості із застосуванням технічних засобів фіксування від 06 липня 2021 року;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 із застосуванням технічних засобів фіксування від 06 липня 2021 року;

- протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 06 липня 2021 року;

- протоколом огляду трупа від 06 липні 2021 року;

- лікарським свідоцтвом про смерть від 07 липня 2021 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів фіксування за участю підозрюваного ОСОБА_4 .

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме: питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів дійшов висновку, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, підозра в якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Також, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна. Віднесення вказаного злочину до категорії особливо тяжких свідчить про ступінь можливої суспільної небезпечності особи підозрюваного та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду.

До того ж, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, існує обґрунтований ризик незаконного впливу останнього на його спільника, свідків, вчинення перешкод слідству, що може вплинути на повноту та об`єктивність досудового розслідування кримінального провадження та судового розгляду.

При вирішенні клопотання суд також враховує практику Європейського суду з прав людини викладену в рішенні «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, відповідно до якої особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. При цьому обґрунтована підозра у тому, що особа вчинила тяжкий злочин, може на початку слугувати підставою для взяття її під варту. Крім того, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, зокрема, отримання доказів від свідків також є належною підставою для первинного взяття під варту (рішення від 15 вересня 2009 року у справі «Ямрозі проти Польщі», рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Плєшков проти України»).

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що вказані вище обставини свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на співучасника, свідків, а тому застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання заявленим ризикам, у зв`язку з чим вважаю за необхідне клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту необхідно задовольнити.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину з кваліфікацією його дій за пунктами 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, то слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
Клопотання заступника начальника слідчого відділу Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктами 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 18 години 58 хвилин 03 вересня 2021 року включно.

Виконання даної ухвали покласти на Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали слідчого судді по 03 вересня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя