КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу представника Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 , та накладено арешт майно у кримінальному провадженні № 0000098 від 13 липня 2020 року, виявлене 18 грудня 2020 року в ході проведення обшуку приміщення за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 120-А, а саме на: штатний розпис ДП «Український фармацевтичний інститут якості» вводиться в дію з 23.07.2020; флешнакопичувач біло-червоного кольору SP Silicon Power 8GB; копію схеми оповіщення працівників Держлікслужби, затверджений Головою 27.08.2020; електропристрій G-model 58G receiver Support IOS and Android; штатний розпис на 2020 рік Держлікслужби; штатний розпис на 2019 рік Держлікслужби; резюме ОСОБА_8 ; резюме ОСОБА_9 ; резюме ОСОБА_10 ; резюме ОСОБА_11 ; наказ від 30.11.2020 про стажування ОСОБА_8 із заявою; наказ від 30.11.2020 про стажування ОСОБА_9 із заявою; наказ від 30.11.2020 про стажування ОСОБА_12 із заявою; наказ від 30.11.2020 про стажування ОСОБА_11 із заявою; копію телефонної книжки Держлікслужби України від 21.11.2019; копію телефонної книжки Держлікслужби України від 15.09.2020; копію телефонної книжки Держлікслужби України від 01.02.2020; положення про управління ліцензування виробництва імпорт лікарських засобів, контролю за дотриманням ліцензійних умов та сертифікації; положення про відділ ліцензування виробництва лікарських засобів та контролю за дотриманням ліцензійних умов; положення про сектор адміністрування баз даних; положення про управління комунікацій; посадову інструкцію головного спеціаліста відділу зв`язків зі ЗМІ та роботи з громадськістю; посадову інструкцію головного спеціаліста сектору адміністрування баз даних; табелі обліку робочого часу за 2019 рік Держлікслужби України; табелі обліку робочого часу за 2020 рік Держлікслужби України; відео реєстратор Digital videorecоrd model DH DVR 16.04. HF-9 S/N TZA2G127200004; роздуківку файлу «ключ сотрудников 18-12-20» СБУ.doc; роздруківку файлу «список перепусток співробітників ДЛС.xls, що містить інформацію щодо доступу співробітників ДЛС в адміністративу будівлю за магнітними ключами Держлікслужби України; скопійований файл на флеш накопичувач Transcend 32 GB Access mdb (368 mb), що містить логи (журнали) щодо використання магнітних ключів та програму ZК Teco.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що органом досудового розслідування доведено наявність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі представник Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, адвокат ОСОБА_6 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Згідно доводів апеляційної скарги, ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, а також такою, яка постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства.

Так, апелянт вказує на те, що в ухвалі слідчого судді не наведено жодних обставин, які б свідчили про те, що існує можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, на яке було накладено арешт.

Також, як вбачається з апеляційної скарги, органом досудового розслідування пропущено строк на звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Крім того, адвокат звертає увагу на ту обставину, що розгляд вказаного клопотання було проведено з порушенням вимог чинного кримінального процесуального законодавства, а саме правил територіальної підсудності.

Разом з тим, автор апеляційної скарги зазначає і про порушення права на захист, оскільки судовий розгляд здійснено без виклику представників Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази належного повідомлення останніх про судове засідання.

З цієї ж підстави адвокат ОСОБА_6 ставить питання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, а також вказує, що копію постановленого судом рішення вони не отримували.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання прокурора про арешт майна відбувся без повідомлення особи, яка подала апеляційну скаргу, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо поважності пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим він підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо незаконності і необґрунтованості ухвали слідчого судді, то колегія суддів, дослідивши надані їй матеріали приходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
На переконання колегії суддів, вказаних вимог закону слідчий суддя, під час розгляду клопотання про арешт майна, дотримався.
Слідчим відділом Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000098 від 13 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ДП «Український фармацевтичний інститут якості», всупереч інтересам служби, оформили на роботу в організаційно-штатну структуру 4 особи, які фактично працюють в Державній службі України з лікарських засобів та контролю за наркотиками та безпідставно з 2019 року отримують заробітну плату.

Так, згідно інформації ГУ контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБ України, службові особи ДП «Український фармацевтичний інститут якості», зловживаючи службовим становищем, всупереч інтересам служби, оформили на роботу в організаційно-штатну структуру 4 особи, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , яким з 2019 року по теперішній час нараховано заробітної плати понад 2 млн. грн.

Проте вказані працівники роботи та послуги для ДП «Український фармацевтичний інститут якості» не виконують, приміщення вказаного державного підприємства не відвідують та робочих місць не мають.

Разом з тим встановлено, що вказані особи фактично працюють в Державній службі України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, приміщення якої відвідують щодня та мають там свої робочі місця.

Так, 18 грудня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва проведено обшук в приміщенні Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, що знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 120-А, в ході якого було виявлено і вилучено речі та документи, що мають статус тимчасово вилученого майна.

Так в ході обшуку тимчасово вилучено наступні речі та документи: штатний розпис ДП «Український фармацевтичний інститут якості» вводиться в дію з 23.07.2020; флешнакопичувач біло-червоного кольору SP Silicon Power 8GB; копію схеми оповіщення працівників Держлікслужби, затверджений Головою 27.08.2020; електропристрій G-model 58G receiver Support IOS and Android; штатний розпис на 2020 рік Держлікслужби; штатний розпис на 2019 рік Держлікслужби; резюме ОСОБА_8 ; резюме ОСОБА_9 ; резюме ОСОБА_10 ; резюме ОСОБА_11 ; наказ від 30.11.2020 про стажування ОСОБА_8 із заявою; наказ від 30.11.2020 про стажування ОСОБА_9 із заявою; наказ від 30.11.2020 про стажування ОСОБА_12 із заявою; наказ від 30.11.2020 про стажування ОСОБА_11 із заявою; копію телефонної книжки Держлікслужби України від 21.11.2019; копію телефонної книжки Держлікслужби України від 15.09.2020; копію телефонної книжки Держлікслужби України від 01.02.2020; положення про управління ліцензування виробництва імпорт лікарських засобів, контролю за дотриманням ліцензійних умов та сертифікації; положення про відділ ліцензування виробництва лікарських засобів та контролю за дотриманням ліцензійних умов; положення про сектор адміністрування баз даних; положення про управління комунікацій; посадову інструкцію головного спеціаліста відділу зв`язків зі ЗМІ та роботи з громадськістю; посадову інструкцію головного спеціаліста сектору адміністрування баз даних; табелі обліку робочого часу за 2019 рік Держлікслужби України; табелі обліку робочого часу за 2020 рік Держлікслужби України; відео реєстратор Digital videorecоrd model DH DVR 16.04. HF-9 S/N TZA2G127200004; роздуківку файлу «ключ сотрудников 18-12-20» СБУ.doc; роздруківку файлу «список перепусток співробітників ДЛС.xls, що містить інформацію щодо доступу співробітників ДЛС в адміністративу будівлю за магнітними ключами Держлікслужби України; скопійований файл на флеш накопичувач Transcend 32 GB Access mdb (368 mb), що містить логи (журнали) щодо використання магнітних ключів та програму ZК Teco,

Постановою прокурору Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 від 21 грудня 2020 року вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000098.
Звертаючись з клопотанням про арешт вилученого майна прокурор зазначив, що метою застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження є збереження речових доказів.
Встановивши вище зазначені обставини, дослідивши доводи клопотання і матеріали, які були надані прокурором на обґрунтування своїх вимог, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, дотримався вимог ст. 170 КПК України і прийшов до обґрунтованого висновку з приводу наявності підстав для його задоволення та накладення арешту на майно.
З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає, що стороною обвинувачення доведено необхідність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Доводи клопотання прокурора та додані до нього матеріали містять достатньо відомостей, які вказують, що вилучене в ході обшуку майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність критеріям ст. 98 КПК України.
Таким чином, доводи апеляційної скарги з приводу того, що стороною обвинувачення не доведено тих обставин, що майно може бути використано як доказ у даному кримінальному провадженні, є безпідставними.

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи і доводи апеляційної скарги щодо порушення прокурором строку на звернення до суду з клопотанням про арешт майна.

Також, є безпідставними і посилання представника на ті обставини, що клопотання прокурора про арешт майна було розглянуто з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки згідно наданих суду матеріалів, проведення досудового розслідування у згаданому кримінальному провадженні було доручено Дніпровському управлінню поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу того, що розгляд клопотання прокурора про арешт майна відбувся без повідомлення власника цього майна, то слід зазначити, що положення ст. 172 КПК України, надають слідчому судді право на розгляд клопотання про арешт майна без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, інших власників майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
При цьому, слідчий суддя на даній стадії кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів його забезпечення, одним із яких і є арешт майна.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді та вважає, що вона постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані прокурором матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання представника Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, адвоката ОСОБА_6 , про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року, задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 , та накладено арешт майно у кримінальному провадженні № 0000098 від 13 липня 2020 року, виявлене 18 грудня 2020 року в ході проведення обшуку приміщення за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 120-А, а саме на: штатний розпис ДП «Український фармацевтичний інститут якості» вводиться в дію з 23.07.2020; флешнакопичувач біло-червоного кольору SP Silicon Power 8GB; копію схеми оповіщення працівників Держлікслужби, затверджений Головою 27.08.2020; електропристрій G-model 58G receiver Support IOS and Android; штатний розпис на 2020 рік Держлікслужби; штатний розпис на 2019 рік Держлікслужби; резюме ОСОБА_8 ; резюме ОСОБА_9 ; резюме ОСОБА_10 ; резюме ОСОБА_11 ; наказ від 30.11.2020 про стажування ОСОБА_8 із заявою; наказ від 30.11.2020 про стажування ОСОБА_9 із заявою; наказ від 30.11.2020 про стажування ОСОБА_12 із заявою; наказ від 30.11.2020 про стажування ОСОБА_11 із заявою; копію телефонної книжки Держлікслужби України від 21.11.2019; копію телефонної книжки Держлікслужби України від 15.09.2020; копію телефонної книжки Держлікслужби України від 01.02.2020; положення про управління ліцензування виробництва імпорт лікарських засобів, контролю за дотриманням ліцензійних умов та сертифікації; положення про відділ ліцензування виробництва лікарських засобів та контролю за дотриманням ліцензійних умов; положення про сектор адміністрування баз даних; положення про управління комунікацій; посадову інструкцію головного спеціаліста відділу зв`язків зі ЗМІ та роботи з громадськістю; посадову інструкцію головного спеціаліста сектору адміністрування баз даних; табелі обліку робочого часу за 2019 рік Держлікслужби України; табелі обліку робочого часу за 2020 рік Держлікслужби України; відео реєстратор Digital videorecоrd model DH DVR 16.04. HF-9 S/N TZA2G127200004; роздуківку файлу «ключ сотрудников 18-12-20» СБУ.doc; роздруківку файлу «список перепусток співробітників ДЛС.xls, що містить інформацію щодо доступу співробітників ДЛС в адміністративу будівлю за магнітними ключами Держлікслужби України; скопійований файл на флеш накопичувач Transcend 32 GB Access mdb (368 mb), що містить логи (журнали) щодо використання магнітних ключів та програму ZК Teco, залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи: 755/15073/20 Категорія ст. 170 КПК України
Номер апеляційного провадження: 11-сс/824/1303/2021
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_15
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1