печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфер, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000922 від 28.09.2020 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфер, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000922 від 28.09.2020 про арешт майна, а саме: на земельну ділянку кадастровий номер: :18:017:0058 (3, 905 га), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також будівлі, недобудови, інші складські приміщення, які знаходяться на зазначеній земельній ділянці, з позбавленням права користування, розпорядження майном, а також із забороною проведення будівельних робіт на зазначеній земельній ділянці.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Заслухавши пояснення прокурора в обґрунтування заявленого клопотання, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, приходжу до наступного висновку.

Офісом Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000922 від 28.09.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 197-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи органів державної влади, місцевого самоврядування та суб`єктів господарської діяльності, діючи за попередньою змовою, зловживаючи службовим становищем в інтересах третіх осіб, всупереч інтересам служби, шляхом підробки офіційних документів, незаконно вивели із державної та передали в комунальну власність земельну ділянку та самовільно забудували зазначену земельну ділянку в зоні особливого використання режиму використання земель.

Так, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих № 1110 від 28.09.1944 року «Про закріплення за приймально-передавальним радіоцентром колишньої території передавальної радіостанції РВ-13» за приймально-передавальним радіоцентром закріплено земельну ділянку площею 26,2 га, що розташована по Люстдорфській дорозі у м. Одеса.

Наказом Народного Комісаріату зв`язку Союзу РСР №586 від 31.12.1945 «О вводе в постоянную експлуатацию Одесского Радиоцентра» зобов`язано прийняти на баланс Одеського управління НК зв`язку Одеський прийомно-передавальний центр.

У подальшому, наказом Міністерства зв`язку УРСР №212 від 14.12.1977 «Об обьединении радио-предприятий РУРТ» об`єднано Одеський радіоцентр с Технічним вузлом республіканських магістрлей звязку і телебачення РМС-І в єдине підприємство Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр.

Також, Наказом Міністерства зв`язку УРСР №22 від 09.03.1978 «О создании Одеского областного радио-телевизионного передающего центра» на базі Одеський радіоцентр і приєднаного до нього господарства ТУРИ-2 Республіканської мережі магістральних зв`язків і телебачення № І, створено єдине підприємство Одеський обласний радіо-телевізійний передавальний центр.

В часи незалежності України, а саме 04.07.2016 Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України видано наказ №418, яким реорганізовано ДП «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» шляхом приєднання його до Концерну радіомовлення радіозв`язку та телебачення.

Відповідно до п. 1.1. Статуту ДП «Одеський обласний радіотелевізійного передавальний центр», затвердженого наказом Адміністрації Держспецзв`язку №582 від 17.10.2012 ДП «ООРТПЦ» є державним унітарним комерційним підприємством, заснованим на державній власності, що належить до сфери управління Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України і є учасником державного господарського об`єднання Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення.

Згідно абз. 2 пункту 5 Постанови Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Земельного кодексу Української РСР» громадяни, підприємства, установи, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію Кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав власності на землю або землекористування.

Як вбачається з протоколу № 2 наради щодо виділення Одеському обласному радіотелевізійному передавальному центру земельної ділянки для будівництва нової радіотелевізійної вежі в м. Одеса від 19.10.2004, на виконання п.3 окремого доручення Прем`єр-Міністра України №4075/0/1-04 від 15.09.2004 прийнято рішення про будівництво нової телевізійної вежі у м. Одесі на території ДП «ООРТПЦ», площею 8 га, за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади.

Згідно ч.2 ст. 117 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.

Відповідно до п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції станом на 04.06.2004) до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно п.4 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо розмежування земель державної та комунальної власності» у державній власності залишаються: розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук, та які належать до земель оборони.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №228362770 від 16.10.2020 за адресою: Люстдорфська дорога, буд. 55 знаходяться об`єкти нерухомого майна, які перебувають на праві оперативного управління Управлінню Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Одеській області.

Враховуючи викладене, землі розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога (де розташовані об`єкти зв`язку) 55, мають належати державі в особі ДП «Одеський обласний радіотелевізійного передавальний центр», як правонаступника Одеського радіоцентру.

Однак, рішенням Одеської міської ради від 09.10.2013 №3906-VI затверджено «Детальний план території в районі Одеської ОРТПЦ по Люстдорфській дорозі, 55 в м. Одеса», яким передбачено демонтаж антенних полів та будівництво житлової та громадської забудови.

У подальшому, 21.09.2016 Одеська міська рада прийняла рішення №1166-VII відповідно до якого надано дозвіл прокуратурі Одеської області на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 6, 0000 га, за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського ( в районі буд. №54), для будівництва обслуговування та експлуатації багатоквартирних житлових будинків з вбудованими громадськими приміщення.

07.12.2016 Одеська міська рада прийняла рішення №1483-VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 3, 4605 га (кадастровий номер :18:017:0055), за адресою: м. Одесса, вул. Жаботинського, (в районі буд. 54), присвоєння нової адреси та надання її в постійне користування прокуратурі Одеської області.

Також, рішенням Одеської міської ради №2320-VII від 26.07.2017 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, зміну цільового призначення та передачу у постійне користування Прокуратурі Одеської області земельної ділянки, площею 0, 50000 г, за адресою: АДРЕСА_2 » затверджено проект землеустрою на земельну ділянку (кадастровий номер :18:017:0056), площею 0, 50000 га (категорія земель землі житлової та громадської забудови), надано Прокуратурі Одеської області зазначену земельну ділянку в постійне користування та зобов`язано прокуратуру виконати вимоги та умови землеустрою, зареєструвати право постійного користування.

Крім того, рішенням Одеської міської ради №2863-VII від 14.12.2017 «Про надання згоди Прокуратури Одеської області на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, площею 0, 5000 га, за адресою: АДРЕСА_2 та площею 3, 4605 га, за адресою: АДРЕСА_1 , яким надано згоду прокуратурі на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, а саме: земельна ділянка кадастровий номер :18:017:0056, площею 0, 5000 га та земельну ділянку кадастровий номер :18:017:0055, площею 3, 4605 га.

У подальшому, Одеська міська рада приймає рішення №3147-VII «Про погодження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок за адресою: м. Одесса, вул. Люстдорфська дорога, 55-Д, АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, які знаходяться в постійному користуванні Прокуратури Одеської області.

Тобто, в супереч вимогам ч. 2 ст.117 ЗК України Одеська міська рада своїми рішеннями №3906-VI від 09.10.2013, №1166-VII від 21.09.2016, №1483-VII від 07.12.2016, №2320-VII від 26.07.2017, №2863-VII від 14.12.2017 фактично позбавило державу в особі ДП «ООРТПЦ» земельної ділянки площею 3, 9605 га, за адресою: м. Одесса, вул. Люстдорфська дорога, 55, що дозволило незаконно забудувати її.

Згідно інформації ДКІБ СБ України встановлено, що на земельній ділянці із кадастровим номером :18:017:0058 (3,9605 га.) здійснюється будівництво 7-ми багатоквартирних будинків житлового комплексу «Альтаїр-3» (м. Одеса, вул. Жаботинського, 54А). Будівельні роботи здійснює КП «Будова» ().

Також встановлено, що проектувальником будівництва є ТОВ «Инжиринг-Жилстрой», а безпосереднє будівництво житлового комплексу «Альтаїр-3» на земельній ділянці із кадастровим номером :18:017:0058 (3,9605 га.) здійснюються КП «Будова» () із ймовірними грубими порушеннями будівельних норм, які закріпленні у нормативно-правових актах чинного законодавства.

Так, на зазначеному будівництві багатоквартирного та багатоповерхового житлового комплексу відсутній дозвіл Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі ДАБІ України) на початок будівельних робіт. Також, зазначене у паспорті будівництва ЖК «Альтаїр-3» повідомлення про початок підготовчих робіт серії ОД 25 від вересня 2017 року не дає права на виконання будівельних робіт. Окрім цього, зазначене повідомлення не перевіряється через офіційний сайт ДАБІ України.

Відповідно до містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва № 196, затверджених наказом управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 31.08.2018 № 01-06/176, які стосуються саме будівельних робіт на вищевказаній земельній ділянці, встановлено обмеження щодо граничної висоти будівель і вона не повинна перевищувати 50 метрів над рівнем денної поверхні землі (забезпечення безпеки польотів). Однак, висота уже збудованих житлових будинків ЖК «Альтаїр-3» становить близько 75 метрів.

Враховуючи вищевказане, є достатньо підстав вважати, що службові особи органів державної влади, місцевого самоврядування та суб`єктів господарської діяльності, діючи за попередньою змовою, зловживаючи службовим становищем в інтересах третіх осіб, всупереч інтересам служби, шляхом підробки офіційних документів, незаконно вивели із державної та передали в комунальну власність земельну ділянку та самовільно забудували зазначену земельну ділянку в зоні особливого використання режиму використання земель.

В клопотанні прокурор вказує, що на даний час виникла необхідність в накладенні арешту на земельну ділянку кадастровий номер: :18:017:0058 (3, 905 га), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також будівлі, недобудови, інші складські приміщення, які знаходяться на зазначеній земельній ділянці, з позбавленням права користування, розпорядження майном, а також із забороною проведення будівельних робіт на зазначеній земельній ділянці.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 04.12.2020 земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , із кадастровим номером: :18:017:0058 (3, 905 га), було визнано речовим доказом у кримінальну провадженні №0000992, про що винесено відповідну постанову.

Прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер: :18:017:0058 (3, 905 га), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також будівлі, недобудови, інші складські приміщення, які знаходяться на зазначеній земельній ділянці, з позбавленням права користування, розпорядження майном, а також із забороною проведення будівельних робіт на зазначеній земельній ділянці.

Заборонити відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися таким нерухомим майном, у тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб та інше.

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти реєстраційні дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, стосовно вищевказаних об`єктів нерухомості.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1