Ухвала

26 квітня 2021 року

м. Київ
справа № 130/1007/18
провадження № 51-1958 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційні скарги потерпілої ОСОБА_4 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 вересня 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 03 лютого 2021 року щодо ОСОБА_5 .
У касаційних скаргах порушується питання про перегляд судових рішень

у касаційному порядку.
Перевіривши касаційні скарги на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що цих вимог кримінального процесуального закону не дотримано.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 цього Кодексу підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
З огляду на положення ч. 1 ст. 414 цього Кодексу, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром

є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Проте потерпіла у касаційних скаргах не наводить обґрунтування незаконності оскаржуваних судових рішень, у зв`язку з чим, на її думку, засудженому було призначено явно несправедливе покарання через м`якість.
Також у поданих скаргах не міститься обґрунтування істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та необхідності скасування ухвали суду апеляційної інстанції на підставах, передбачених указаною вище статтею,

з огляду на положення статей 404, 412, 414, 419 КПК.
Згідно з нормами ч. 1 ст. 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Потерпіла хоча і виклала свою вимогу у касаційних скаргах про зміну судових рішень щодо ОСОБА_5 та призначення більш суворого покарання, як це передбачено вказаною вище статтею цього Кодексу, проте її прохання про призначення покарання у виді довічного позбавлення волі виходить за межі санкції ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.
Допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішити питання

про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, як це передбачено ст. 428 КПК.
За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційні скарги без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційні скарги потерпілої ОСОБА_4 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 вересня 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 03 лютого 2021 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху

та надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі не усунення недоліків касаційних скарг в установлений строк, вони будуть повернуті.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3