Справа № 308/8232/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Ужгород, об`єднане кримінальне провадження №308/8232/17 провадження №1-кп/308/841/17, про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого оператором на заводі «Jabil», не одруженого, раніше не судимого, -
у вчиненні злочинів передбачених ч.1, ч.2 ст.190, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.190 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

07.07.2017 року, близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом обману, попередньо виготовивши за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , за допомогою персонального комп`ютера рахунок на ім`я « ОСОБА_6 » за електроенергію № 1268417 від 01.07.2017 року, у якому замінив банківські реквізити ПАТ «Закарпаттяобленерго» на номер своєї банківської картки ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , зазначивши суму для оплати 300,35 грн., реалізовуючи свій злочинний умисел, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкає громадянин ОСОБА_7 , залишив даний рахунок за електроенергію у хвіртці, який ОСОБА_7 у подальшому оплатив через термінал ТОВ «Айбокс», що за адресою м. Ужгород, вул. Легоцького, 19А, перерахувавши грошові кошти в сумі 307 гривень, з яких 6,14 грн. комісійні.

08.07.2017 року, близько 13 год., ОСОБА_4 , умисно, повторно, шляхом обману, аналогічним способом, виготовив рахунок на ім`я « ОСОБА_8 » за електроенергію №1353847 від 01.07.2017 року, у якому замінив банківські реквізити ПАТ «Закарпаттяобленерго» на номер своєї банківської картки ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , зазначивши суму для оплати 278,56 грн., який в подальшому був оплачений ОСОБА_9 , шляхом перерахування суми в розмірі 290 грн., з яких 5,80 грн. комісійні.

09.07.2017 року, близько 10 год., ОСОБА_4 умисно, повторно, шляхом обману, аналогічним способом, виготовив рахунок на ім`я « ОСОБА_10 » за електроенергію №13934641 від 01.07.2017 року, у якому замінив банківські реквізити ПАТ «Закарпаттяобленерго» на номер своєї банківської картки ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , зазначивши суму для оплати 320,35грн., який в подальшому був оплачений ОСОБА_10 шляхом перерахування суми в розмірі 330 грн., з яких 6,60 грн. комісійні.

10.07.2017 року, близько 14 год., ОСОБА_4 умисно, повторно, шляхом обману, аналогічним способом, виготовив рахунок на ім`я « ОСОБА_11 » за електроенергію №1321458 від 01.07. 2017 року, у якому замінив банківські реквізити ПАТ «Закарпаттяобленерго» на номер своєї банківської картки ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , зазначивши суму для оплати 278,56 грн., який в подальшому був оплачений ОСОБА_11 шляхом перерахування суми в розмірі 280 грн., з яких 10 грн. комісійні.

17.07.2017 року, близько 13 год., ОСОБА_4 умисно, повторно, шляхом обману, аналогічним способом, виготовив рахунок на ім`я « ОСОБА_12 » за електроенергію №1390126 від 01.07.2017 року, у якому замінив банківські реквізити ПАТ «Закарпаттяобленерго» на номер своєї банківської картки ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , зазначивши суму для оплати 275,56 грн., який в подальшому був оплачений ОСОБА_13 шляхом перерахування суми в розмірі 282 грн., з яких 5,64 грн. комісійні.

18.07.2017 року, близько 12 год., ОСОБА_4 умисно, повторно, шляхом обману, аналогічним способом, виготовив рахунок на ім`я « ОСОБА_14 » за електроенергію №3429561 від 01.07. 2017 року, у якому замінив банківські реквізити ПАТ «Закарпаттяобленерго» на номер своєї банківської картки ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , зазначивши суму для оплати 270 грн., який в подальшому був оплачений ОСОБА_14 шляхом перерахування суми в розмірі 277 грн., з яких 5,54 грн. комісійні.

11.07.2017 року, близько 13 год., ОСОБА_4 умисно, повторно, шляхом обману, аналогічним способом, виготовив рахунок на ім`я « ОСОБА_15 » за електроенергію №2057611 від 01.07.2017 року, у якому замінив банківські реквізити ПАТ «Закарпаттяобленерго» на номер своєї банківської картки ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , зазначивши суму для оплати 422,35 грн., який в подальшому був оплачений ОСОБА_15 шляхом перерахування суми в розмірі 431 грн., з яких 8,62 грн. комісійні.

Крім цього, 25.07.2017 року, ОСОБА_4 умисно, повторно, шляхом обману, аналогічним способом, виготовив рахунок на ім`я « ОСОБА_16 » за електроенергію № 3429561 від 01.07.2017 року, де замінив банківські реквізити ПАТ «Закарпаттяобленерго» на номер своєї банківської картки ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , зазначивши суму для оплати 270 грн. який в подальшому був оплачений ОСОБА_16 шляхом перерахування суми в розмірі 271 грн., з яких 5,42 грн. комісійні.

17.07.2017 року ОСОБА_4 умисно, повторно, шляхом обману, аналогічним способом, виготовив рахунок на ім`я « ОСОБА_17 » за електроенергію № 1268417 від 01.07.2017 року, де замінив банківські реквізити ПАТ «Закарпаттяобленерго» на номер своєї банківської картки ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , зазначивши суму для оплати 260,35 грн., однак злочин не довів до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки вказаний рахунок ОСОБА_17 не був оплаченим.18.07.2017 року ОСОБА_4 умисно, повторно, шляхом обману, аналогічним способом, виготовив рахунок на ім`я « ОСОБА_18 » за електроенергію № 2057611 від 01.07.2017 року, де замінив банківські реквізити ПАТ «Закарпаттяобленерго» на номер своєї банківської картки ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , зазначивши суму для оплати 292,35 грн., однак злочин не довів до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки вказаний рахунок ОСОБА_18 не був оплаченим.

19.07.2017 року ОСОБА_4 умисно, повторно, шляхом обману, аналогічним способом, виготовив рахунок на ім`я « ОСОБА_19 » за електроенергію № 1353847 від 01.07.2017 року, де замінив банківські реквізити ПАТ «Закарпаттяобленерго» на номер своєї банківської картки ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , зазначивши суму для оплати 292,56 грн., однак злочин не довів до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки вказаний рахунок ОСОБА_19 не був оплаченим.

19.07.2017 року ОСОБА_4 умисно, повторно, шляхом обману, аналогічним способом, виготовив рахунок на ім`я « ОСОБА_20 » за електроенергію № 1390126 від 01.07.2017 року, де замінив банківські реквізити ПАТ «Закарпаттяобленерго» на номер своєї банківської картки ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , зазначивши суму для оплати 240,56 грн., однак злочин не довів до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки вказаний рахунок ОСОБА_20 не був оплаченим.

20.07.2017 року ОСОБА_4 умисно, повторно, шляхом обману, аналогічним способом, виготовив рахунок на ім`я « ОСОБА_21 » за електроенергію № 1321458 від 01.07.2017 року, де замінив банківські реквізити ПАТ «Закарпаттяобленерго» на номер своєї банківської картки ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , зазначивши суму для оплати 292,56 грн., однак злочин не довів до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки вказаний рахунок ОСОБА_21 не був оплаченим.

20.07.2017 року ОСОБА_4 умисно, повторно, шляхом обману, аналогічним способом, виготовив рахунок на ім`я « ОСОБА_22 » за електроенергію № 1268417 від 01.07.2017 року, де замінив банківські реквізити ПАТ «Закарпаттяобленерго» на номер своєї банківської картки ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , зазначивши суму для оплати 300,35 грн., однак злочин не довів до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки вказаний рахунок ОСОБА_22 не був оплаченим.

21.07.2017 року ОСОБА_4 умисно, повторно, шляхом обману, аналогічним способом, виготовив рахунок на ім`я « ОСОБА_23 » за електроенергію № 3429561 від 01.07.2017 року, де замінив банківські реквізити ПАТ «Закарпаттяобленерго» на номер своєї банківської картки ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , зазначивши суму для оплати 220 грн., однак злочин не довів до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки вказаний рахунок ОСОБА_24 не був оплаченим.

21.07.2017 року ОСОБА_4 умисно, повторно, шляхом обману, аналогічним способом, виготовив рахунок на ім`я « ОСОБА_25 » за електроенергію № 3429561 від 01.07.2017 року, де замінив банківські реквізити ПАТ «Закарпаттяобленерго» на номер своєї банківської картки ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , зазначивши суму для оплати 220 грн., однак злочин не довів до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки вказаний рахунок ОСОБА_25 не був оплаченим.

22.07.2017 року ОСОБА_4 умисно, повторно, шляхом обману, аналогічним способом, виготовив рахунок на ім`я « ОСОБА_26 » за електроенергію № 1268417 від 01.07.2017 року, де замінив банківські реквізити ПАТ «Закарпаттяобленерго» на номер своєї банківської картки ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , зазначивши суму для оплати 260,35 грн., однак злочин не довів до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки вказаний рахунок ОСОБА_26 не був оплаченим.

23.07.2017 року ОСОБА_4 умисно, повторно, шляхом обману, аналогічним способом, виготовив рахунок на ім`я « ОСОБА_27 » за електроенергію № 1390126 від 01.07.2017 року, де замінив банківські реквізити ПАТ «Закарпаттяобленерго» на номер своєї банківської картки ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , зазначивши суму для оплати 240,56 грн., однак злочин не довів до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки вказаний рахунок ОСОБА_27 не був оплаченим.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч.1, ч.2 ст.190, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.190 КК України.
ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому та підтвердив обставини вчинених злочинів, що викладені в обвинувальних актах. Так, у 2017 році він на власному комп`ютері підробляв рахунки за електроенергію, шляхом зміни банківських реквізитів, зокрема вказував номер своєї банківської картки. В подальшому вказані рахунки він ставив у поштові скриньки людей, які ці рахунку оплачували, і відповідно грошові кошти зараховувалися не ПАТ «Закарпаттяобленерго», а на його власну карточку. На даний час усвідомлює, що вчинив злочин, просить суворо його не карати та зобов`язується в подальшому не вчиняти подібних дій.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , в судове засідання не з`явилися, однак надіслали на адресу суду заяви, в яких просять суд не викликати їх в судове засідання. Шкода спричинена злочином, обвинуваченим відшкодована у повному обсязі, і вони не мають до ОСОБА_4 жодних претензій.

Заслухавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, які правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності і істинності їх позицій не має, розуміючи при цьому, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За положеннями ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

У справах Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії від 06.12.1998 (пункт 253), Козинець проти України від 06.12.2007 (пункт 54), Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011 (пункт 150), Зякун проти України від 25.02.2016 (пункт 40) Європейський Суд неодноразово наголошує про те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи поза будь-яким сумнівом і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Отже, заслухавши сторін судового провадження, суд приходить, поза розумним сумнівом, до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), ч.2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, ч.2 ст.15 - ч.2 ст. 190 КК України - закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд ураховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, що відповідно до вимог ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості.

Обставинами, визначеними ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування спричиненої шкоди.

Відповідно до ч.2 ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 те, що останній свою вину визнав повністю, має постійне місце проживання та роботи, на обліку в лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

Обставини визначені ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище фактичні обставини справи, особу винного, тяжкість вчинених злочинів, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливим без відбування останнім покарання у вигляді позбавлення волі і у відповідності до вимог ст.75 КК України, звільняє його від покарання з випробовуванням, при умові виконання засудженим покладених на нього обов`язків передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, що на думку суду буде відповідати вимогам ст. 50 КК України, а саме буде сприяти виправленню засудженого, а також запобігати вчинення нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.
Цивільній позов у кримінальному провадженні не заявлений, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.7-29, 368-371,373,374,376,392,394,395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч.1, ч.2 ст.190, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі,

за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі,

за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.190 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1