Справа № 524/2572/21
Провадження № 1-кп/524/359/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000358 від 17.03.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука, Полтавської області, українки, громадянки України, з середньо- спеціальною освітою, не працюючої, військовозобов,язаної, не заміжньої, раніше судимої 19.11.2020 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ст..190 ч.1 КК України до покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 389 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 19.11.2020 року була засуджена Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ст.. 190 ч.1 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт та перебуває на обліку в Автозаводському районному відділі Державної установи «Центр пробації» з 18.01.2021 року , як особа, засуджена до покарання у виді громадських робіт. 18.01.2021 року ОСОБА_4 була ознайомлена з порядком та умовами відбуття покарання у виді громадських робіт, попереджена про кримінальну відповідальність за порушення порядку та умов відбуття покарання, а також за ухилення від відбуття покарання у виді громадських робіт. Того ж дня, ОСОБА_4 отримала направлення до комунального підприємства «АКВА-СЕРВІС КРЕМЕНЧУК» для подальшого розподілення на підприємство, де повинна була відбувати покарання у виді громадських робіт з 01.02.2021 року.
Однак, у зв`язку з карантинними обмеженнями та на прохання самої засудженої, ОСОБА_4 перенаправлено до комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг», де 18.02.2021 року в присутності останньої, складено графік відпрацювання покарання у вигляді громадських робіт, з яким ОСОБА_4 була ознайомлена та повинна була відбувати покарання з 19.02.2021 року.

Однак ОСОБА_4 маючи умисел направлений на ухилення від відбування покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а саме покарання у вигляді громадських робіт, у період часу з 19.02.2021 року по 12.03.2021 року допустила грубе порушення порядку та умов відбування покарання, а саме не з`явилася на відпрацювання без поважних причин 19.02.2021 року, 22.02.2021 року, 25.02.2021 року, 26.02.2021 року, 27.02.2021 року, 04.03.2021 року, 05.03.2021 року, 06.03.2021 року, 09.03.2021 року, 10.03.2021 року, 11.03.2021 року, 12.03.2021 року. Разом з тим, у період часу з 19.11.2020 року по 25.03.2021 року ОСОБА_4 із призначених судом 200 годин, фактично відбула 6 годин та допустила невихід на роботу два або більше разів протягом місяця, без поважних причин.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю , від дачі показань по справі відмовилася, підтвердила обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті і на питання суду пояснила , що вона була інспектором органу з питань пробації ознайомлена з умовами та порядком відбування покарання у виді громадських робіт , попереджена про кримінальну відповідальність. Дійсно вона не з`явилася на відпрацювання громадських робіт без поважних причин 19.02.2021 року, 22.02.2021 року, 25.02.2021 року, 26.02.2021 року, 27.02.2021 року, 04.03.2021 року, 05.03.2021 року, 06.03.2021 року, 09.03.2021 року, 10.03.2021 року, 11.03.2021 року, 12.03.2021 року і в цей час вона також не відвідувала училище , так як неофіційно працювала на іншій роботі. В червні 2021 року вона відпрацювала 23 години , не заперечує що всього відпрацьовала 29 годин громадських робіт. У скоєному щиро кається, просить її суворо не карати, надати ій час для відпрацювання громадських робіт.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, вважає, доказаним у судовому засіданні скоєння обвинуваченою кримінального проступку і кваліфікує її дії за ст.. 389 ч.2 КК України, як ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.
При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особистість обвинуваченої, яка негативно характеризується за останнім місцем навчання в Кременчуцькому професійному ліцеї ім.А.С.Макаренка, що підтверджується характеристикою директора КПЛ ім.А.С.Макаренка ОСОБА_5 , класного керівника ОСОБА_6 , майстра виробничого навчання ОСОБА_7 , стан здоров`я обвинуваченої , яка на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.
У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Наведені приписи закону стосуються призначення, як основного так і додаткового покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлені.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винної, яка рініше притягалась до кримінальної відповідальності , на шлях виправлення не встала , суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, по якій кваліфіковані дії обвинуваченої у вигляді арешту, але не на максимальний строк. Також покарання обвинуваченій ОСОБА_4 повинно бути призначено із застосуванням вимог ст. 71 ч.1 КК України, так як вона раніше засуджена 19.11.2020 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ст..190 ч.1 КК України до покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт, і до повного відбуття покарання за попереднім вироком скоїла нове кримінальне правопорушення, тому суд вважає до призначеного покарання частково приєднати за вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 19.11.2020 року покарання у вигляді 80 годин громадських робіт, що відповідно до вимог ст.72 КК України відповідає 10 дням арешту.
Суд вважає, що призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 не застосований . Клопотань про застосування запобіжного заходу від учасників судового провадження не надходило.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 389 ч.2 КК України та призначити їй покарання у вигляді 1 ( одного ) місяця арешту.
Відповідно до ст.. 71 ч.1 КК України до призначеного покарання частково приєднати за вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 19.11.2020 року покарання у вигляді 80 годин громадських робіт, що відповідно до вимог ст. 72 КК України відповідає 10 дням арешту і остаточно призначити покарання 1 ( один ) місяць 10( десять ) днів арешту.
Строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_4 рахувати з моменту її фактичного затримання в порядку виконання вироку .

Вирок може бути оскаржений в Полтавський апеляційний суд, через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженою у той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Головуючий суддя: