Номер провадження: 11-кп/813/1287/21
Номер справи місцевого суду: 500/2442/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження стосовно ОСОБА_8 строку тримання під вартою в рамках розгляду апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 08 травня 2018 року, у кримінальному провадженні № 0003334, внесеному до ЄРДР 23 грудня 2015 року, стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України

встановив:

Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 08 травня 2018 року ОСОБА_8 був визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України і йому було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 23 грудня 2015 року по 18 травня 2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Ухвалою Одеського апеляційного суду, від 10.09.2020 року апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 була частково задоволена, оскаржений вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 08 травня 2018 року був змінений. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення у строк відбутого покарання з 23.12.2015 року по 10.09.2020 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В іншій частині оскаржений вирок залишено без змін.
Постановою Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, від 11.03.2021 року касаційні скарги ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_9 задоволені частково, ухвала Одеського апеляційного суду, від 10.09.2020 року скасована та призначений новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Окрім того, вказаною постановою було ухвалено ОСОБА_8 залишити під вартою до вирішення судом апеляційної інстанції питання щодо обрання йому запобіжного заходу, проте на строк не більше ніж на 60 днів.

Суть питання, що вирішується ухвалою.
На адресу апеляційного суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 на строк 60 днів, яке прокурор обґрунтовує тяжкістю інкримінованих злочиныв і наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник і обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.
Прокурор підтримала клопотання в повному обсязі і просила його задовольнити.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи клопотання, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений зокрема ст. 348 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про існування ризику переховування від суду, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_8 в разі визнання його винуватим.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою та в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Приймаючи до уваги характер і специфіку інкримінованих злочинів, особу обвинуваченого, апеляційний суд вважає, що на теперішній час лише найбільш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись статями 176, 177, 178 ,182, 183, 194, 196, 197, 370-372, 376, 404, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ст.348 КК України, у кримінальному провадженні №0003334, внесеному до ЄРДР 08.05.2018, на шістдесят днів, тобто до 26.06.2021 включно.
Призначити судовий розгляд на 10.06.2021 на 11 годину, про що повідомити учасників судового провадження.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3