Справа № 203/2509/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження №0000100, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 червня 2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, маючого середньо - спеціальну освіту, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03.07.2017 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 18.01.2018 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. Згідно ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області ЗУ №2617-VIII від 22.11.2018 року визначено остаточний строк покарання у вигляді позбавлення волі 2 роки 7 місяців. Звільнений 06.04.2020 року;

- 22.02.2021 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт 200 годин. Вирок вступив в законну силу 25.03.2021 року,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , у травні 2021 року (більш точну дату та час під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим), знаходячись на пл. Вокзальній, біля будинку №5 в м. Дніпро, на землі біля зупинки громадського транспорту знайшов пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 , видане Пенсійним фондом України.

Усвідомлюючи той факт, що вказане посвідчення є документом, що видається і посвідчується уповноваженою на те установою, яке дає право безоплатного проїзду у громадському наземному транспорті, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на підробку даного посвідчення в особистих інтересах, з метою подальшого його використання для придбання безкоштовних квитків для проїзду у залізничному транспорті та посвідчення своєї особи.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 у травні 2021 року (більш точну дату та час під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел, направлений на підроблення пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Пенсійним фондом України, на ім`я ОСОБА_4 , діючи умисно, взяв фотокартку зі своїм зображенням та вклеїв її до вказаного посвідчення, поверх первинного зображення власника посвідчення. Таким чином, ОСОБА_3 підробив посвідчення, що видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права або звільняє від обов`язків з метою його подальшого використання.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-21/18713-ДД від 10.06.2021, бланк пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_4 , виготовлений поліграфічним способом із використанням форм плоского офсетного та високого друку, і містить спеціальні елементи захисту. Назви граф та внесені до них персональні дані, а також зображення підпису та номер посвідчення « НОМЕР_2 », нанесені електрофотографічним способом за допомогою копіювально-розмножувальної техніки (знакодрукуючого пристрою типу лазерного (або світлодіодного) принтера, багатофункціонального пристрою тощо). До первинного змісту реквізитів пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_4 , внесені зміни шляхом наклеювання фотокартки іншої особи чоловічої статі фрагмента паперу білого кольору поверх первинного зображення власника посвідчення з подальшою ламінацією бланка.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у підроблені посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права або звільняє від обов`язків з метою використання його підроблювачем, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , 07.06.2021 о 13:40 годині, знаходячись у приміщенні приміських кас залізничного вокзалу станції «Дніпро-Головний», діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу для придбання безкоштовного квитка на електропотяг, пред`явив касиру підроблене пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , видане Пенсійним фондом України, на ім`я ОСОБА_4 , після чого касир видала йому безкоштовний квиток, який є підставою для безкоштовного проїзду 07.06.2021 в електропотязі зі станції Дніпро-Головний до станції Депо-Вузол.

Далі, 07.06.2021 приблизно о 13:50 годині на вокзалі станції «Дніпро-Головний», який розташований за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 178 КУпАП, ОСОБА_3 на прохання працівників поліції пред`явити документ, що посвідчує його особу, на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу - пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Пенсійним фондом України, на ім`я ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , видане Пенсійним фондом України, на ім`я ОСОБА_4 , є підробленим, пред`явив його працівникам поліції ВП №12 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, з метою посвідчення своєї особи, тобто використав завідомо підроблений офіційний документ, що видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права або звільняє від обов`язків. Оглянувши посвідчення, у працівників поліції ВП №12 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області виник сумнів щодо його справжності, у зв`язку із чим, вони доповіли до чергової частини ВП №12 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

07.06.2021, в ході огляду місця події у присутності двох понятих слідчим вилучено у ОСОБА_3 пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , видане Пенсійним фондом України, на ім`я ОСОБА_4 , яке ОСОБА_3 використовував в якості завідомо підробленого документу для посвідчення своєї особи та залізничний квиток.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у використанні завідомо підробленого документу, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, де зазначено, що ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, про що мається відповідна заява, а тому, відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання провини в пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, за його відсутності.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист ОСОБА_3 було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви ОСОБА_3 у суду не викликало, у зв`язку з чим, перешкод для здійснення розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, судом не встановлено.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, згідно ст. ст. 381, 382 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення посвідчення, яке видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає право або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, а також, за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходить із загальних засад призначення покарання, та враховує ступінь тяжкості, вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про його особу, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, характеризується посередньо, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття, а також, відсутність обставин, що його обтяжує.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкцій частин статті, за якими кваліфіковано його дії.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 22.02.2021 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 190 КК України був засуджений до покарання у виді громадських робіт 200 годин. Станом на 17.06.2021 року ОСОБА_3 відпрацьовано 16 год. громадських робіт із призначених йому 200 год. Тому, суд призначає покарання із застосуванням ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, визначивши остаточне покарання шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання, призначеного за новим вироком у виді обмеження волі, враховуючи, при цьому, встановлені п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України правила складання покарань, згідно з якими 1 дню обмеження волі відповідають 8 годин громадських робіт.
Поряд із цим, оскільки обвинуваченому ОСОБА_3 остаточно призначається покарання у виді обмеження волі, враховуючи дані про його особу, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Саме таке покарання, на переконання суду, є достатнім, виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 122,124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 381-382, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2021 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки 23 (двадцять три) дні.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати на проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/104-21/18713-ДД від 10 червня 2021 рокув розмірі 1201 (однієї тисячі двохсот однієї) гривні 34 (тридцяти чотирьох) копійок.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , яке після проведення експертизи, було поміщено в спеціальний пакет №5356056, а також, залізничний квиток, який було поміщено у паперовий конверт, зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000100.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1