Справа № 930/1973/20
Провадження № 1-кп/930/194/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2021 року Немирівський районний суду

Вінницької області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000265 від 30.07.2020 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Немирів Немирівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, українця, громадянина України у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_9
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності постановою Немирівського районного суду від 03.02.2020 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України та будучи позбавленим права керуванням транспортними засобами на строк 1 рік, 30 липня 2020 року близько 20:50 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «AUDI 80» з д/н НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю більше 70 км/год. по вул. Горького в м. Немирів Вінницької області в напрямку центру м. Немирів, будучи відповідно до п. 1.10 ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, учасником дорожнього руху, не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху та не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу контролювати автомобіль і безпечно керувати ним, порушуючи вимоги п. 12.4 ПДР України, відповідно до якого: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год» та п. 18.1 ПДР України, відповідно до якого: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», своєчасно не застосував термінове гальмування, у результаті чого здійснив наїзд на малолітнього ОСОБА_8 та його матір, ОСОБА_7 , які у момент наїзду знаходились на пішохідному переході та переходили проїзну частину зліва направо відносно керованого ним автомобіля.

Усвідомивши наслідки вчиненого, ОСОБА_3 , продовжуючи керувати автомобілем марки «AUDI 80» з д/н НОМЕР_1 , покинув місце дорожньо-транспортної пригоди та попрямував в напрямку вул. Шевченка в м. Немирів.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 56 від 19.08.2020 року, у результаті вищевказаної ДТП малолітній ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, травматичного розриву тонкої кишки, що ускладнилось розлитим серозно-фібрінозним перитонітом, множинних гематом шкіри голови, тулуба, верхніх кінцівок, попереку справа, які згідно цього ж висновку судово-медичного експерта відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя в момент їх спричинення (п.п. 2.1.3л «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).

Згідно висновку судово-медичного експерта № 59 від 25.08.2020 року, в результаті вищевказаної ДТП, ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, закритого уламкового перелому лівої лонної та поперечний перелом лівої сідничної кістки, забою тазу і нижніх кінцівок, саден в ділянці обличчя, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, які згідно цього ж висновку судово-медичного експерта відносяться: садна в ділянці обличчя, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я; закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, забій тазу і нижніх кінцівок до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; закритий уламковий перелом лівої лонної та поперечний перелом лівої сідничної кістки до середньої тяжкості тілесних ушкоджень з-за відсутності небезпеки для життя, які спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я (п. 2.2.1а та п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи № 561 від 21.08.2020, в діях водія автомобіля марки «AUDI 80» з д/н НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п. 12.4 ПДР України, відповідно до якого: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год» та п. 18.1 ПДР України, відповідно до якого: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Згідно цього ж висновку судової авто-технічної експертизи, дії водія автомобіля марки «AUDI 80» з д/н НОМЕР_1 ОСОБА_3 , які не відповідали вимогам п. 18.1 ПДР України, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно цього ж висновку судової авто-технічної експертизи, водій автомобіля марки «AUDI 80» з д/н НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля до смуги руху пішохода, тобто шляхом виконання вимог п. 18.1 ПДР України.

Окрім цього, після вчинення даної ДТП, водій автомобіля марки «AUDI 80» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що він скоїв наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_8 , тим самим поставивши його у небезпечний для життя стан, розуміючи, що можуть настати тяжкі для нього наслідки, маючи можливість для надання йому допомоги, не виконав свого громадянського обов`язку, що покладав на нього закон і загальновизнані норми моралі, не переконався, чи потребує малолітній ОСОБА_8 допомоги, не викликав карету швидкої медичної допомоги, не відвіз останнього до найближчого лікувального закладу, а умисно залишив його у небезпеці на проїзній частині дороги, з метою уникнення відповідальності за вчинення ДТП, зник з місця пригоди, чим порушив вимоги п.п. (г) 2.10 ПДР України, відповідно до якого: «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу» та вимоги п.п. (ґ) 2.10 ПДР України, відповідно до якого: «У разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , в інкримінованих йому злочинах вину визнав повністю, щиро розкаявся. Надав суду покази, що перед тим як сісти за кермо вживав алкоголь, а саме випив чотири чарки коньяку. Був раніше позбавлений права керувати транспортним засобом, за керування автомобілем в нетверезому стані. Цивільний позови визнав частково, в частині матеріальної шкоди в розмірі 18 000 грн., в частині моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.. Його батьки намагалися відшкодувати потерпілій завдану шкоду в розмірі 100000 грн., однак та відмовилася.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 , надала суду покази, що 30.07.2020 йшла з дитиною гуляти в парк. На пішохідному переході її з дитиною - ОСОБА_8 , збив обвинувачений ОСОБА_3 .. Після удару автомобіля, вона спочатку впала на капот, а потім на асфальт. Дитина ОСОБА_8 , після удару автомобілем, була прооперована в лікарні. Водій ОСОБА_3 залишив місце ДТП. Просить обвинуваченого покарати суворо, стягнути завдану матеріальну та моральну шкоду.

Крім показів потерпілої та визнавальних показів самого обвинуваченого, вина ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованих йому злочинів, підтверджується також наступними доказами.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.08.2020, свідком ОСОБА_10 , яка впізнала ОСОБА_3 , як особу, ява вчинила 30.07.2020 ДТП.

Протоколом огляду місця події від 30.07.2020 в м. Немирів, схемою з протоколу ОМП місця ДТП в м. Немирів від 30.07.2020 та фото таблицею до нього.

Протоколом огляду місця події від 30.07.2020 в м. Немирів, з фото таблицею до нього, відповідно до якого, оглянуті та вилучені автомобіль марки «AUDI 80» синього кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 12.08.2020 року до відеозапису з камер відеоспостереження на перехресті вул. Соборна з вул. Шевченка в м. Немирів Вінницької області за 30.07.2020 та CD-R диском до нього.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 13.08.2020 в м. Немирів та план-схемою до протоколу слідчого експерименту з ОСОБА_7 № 1.

Висновком експерта № 1997, відповідно до якого при судово-медичній експертизі крові громадянина ОСОБА_3 , 1993 року народження, методом газово-рідинної хроматографії, виявлено етиловий спирт у концентрації 2,0 проміле. Наявність метилового спирту, а також пропілового, бутилового, алілового спиртів та їх ізомерів не виявлено. Наявність у крові похідних барбітурової кислоти, 1,4-бензодіазепіну та феонотізину, алкогоїдів групи опію, тетрагідроканабінолу, а також ефедрину та ефедрону не виявлено.

Висновком експерта № 560 від 27.08.2020, відповідно до якого, на момент експертного огляду рульове керування, гальмівна система автомобіля «Аиді-80», держ.номер НОМЕР_1 знаходяться у працездатному стані. У деталях та вузлах рульового керування, гальмівної системи автомобіля «Ауді-80», держ.номер НОМЕР_1 на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено.

Висновком експерта № 561 від 21.08.2020 відповідно до якого, водій автомобіля Ауді-80 ОСОБА_3 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля до смуги руху пішохода, тобто шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху; в діях водія Ауді-80 ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п.п.12.4,18.1 Правил дорожнього руху. Дії водія автомобіля Ауді ОСОБА_3 які не відповідали вимогам п.18.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди; діях пішоходів не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди, для чого спеціальних пізнань в галузі авто техніки не потрібно.

Висновком експерта № 56, відповідно до якого, у неповнолітнього ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, травматичного розриву тонкої кишки, що ускладнилось розлитим серозно-фібрінозним перитонітом, множинні гематоми шкіри голови, тулуба, верхніх кінцівок, попереку справа.

Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета(предметів), що могло бути в термін та за обставин на які вказано у постанові на проведення судово-медичної експертизи, тобто при шляхово-транспортній пригоді, і по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя в момент їх спричинення.

Висновком експерта № 59, відповідно до якого, у гр. ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку; забій тазу і нижніх кінцівок; садни в ділянці обличчя, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета (предметів), що могло бути в термін і за обставин на які вказано в постанові на проведення судово-медичної експертизи по медичним документам, тобто при ДТП, і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Закритий уламковий перелом лівої лонної та поперечний перелом лівої сідничної кістки по тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня за відсутністю небезпеки для життя, які спричинили тривалий (більш як 21 день) розлад здоров`я.

На підставі наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України, повністю знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості та тяжке тілесне ушкодження та за ч.1 ст.135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо малолітньої дитини.
Згідно ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У пункті 3 зазначеної постанови Пленуму ВСУ вказано, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення ( форма вини, мотив, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень ), склад сім`ї , його матеріальний стан, тощо.

На підставі викладеного, враховуючи особу обвинуваченого, суспільну небезпеку скоєних ним злочинів, те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання суд вважає за необхідне призначити йому покарання за скоєння злочинів передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України у виді реального позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 , на думку суду, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд вважає за необхідне повністю задовольнити позовні вимоги потерпілої і стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11 37 602,69 грн. матеріальної шкоди (кошти потрачені на лікування позивачки та її малолітнього сина ОСОБА_8 ); 25 000 грн. витрат понесених позивачкою за надання правової допомоги (10 000 грн. на стадії досудового слідства, 15000 на стадії судового провадження), а також частково задовольнити позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди і стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по 50 000,00 грн. кожному в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Так, внаслідок вчинення ОСОБА_3 злочину, позивачка отримала середньої важкості тілесні ушкодження, її малолітній син ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження, змушені були проходити стаціонарне лікування, перенесли моральні страждання, погіршився їх стан здоров`я, докорінно змінився їх звичайний спосіб життя.

Однак, задовольняючи цивільний позов частково (в частині стягнення моральної шкоди), суд враховує, те що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи. (ВП/ВС у справі № 752/17832/14-ц від 15.12.2020).

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Документально підтверджені витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню, слід стягнути з обвинуваченого відповідно ч .2 ст.124 КПК України.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складення призначених покарань, призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 3(трьох) місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня взяття під варту, тобто з 31.07.2020 .

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 його строк попереднього ув`язнення з 31.07.2020, з розрахунку один день позбавлення волі відповідає одному дню попереднього ув`язнення.

До вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 2 2885 грн. 30 коп. витрат за проведення експертиз.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди заподіяної злочином задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11 , матеріальну шкоду у самі - 37 602,69 грн., моральної шкоду у сумі - 100 000 грн. та витрати понесених за надання правової допомоги у сумі - 25 000 грн.

Зняти арешт та повернути власнику - ОСОБА_12 автомобіль марки «AUDI 80» з д/н НОМЕР_1 (номер шасі, кузова, рами: НОМЕР_3 ), свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_2 та вилучені 30.07.2020 під час проведення огляду місця ДТП в м. Немирів, уламки скла, металеву частину фари автомобіля.

Речові докази по справі: історії хвороби № 3063 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та історію хвороби № 3065 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які приєднанні до матеріалів кримінального провадження № 0000265 повернути до КНП «Немирівська міська лікарня».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору

Суддя: ОСОБА_1