Справа № 132/1764/21
Провадження №1-кп/132/270/21
Вирок
Іменем України
14.07.2021р. місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 11.05.2021р., за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, вдівця, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 10.05.2021р. близько 18год.30хв. приїхав на автомобілі марки «ВАЗ-2109», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », на польову дорогу, що поблизу вулиці Привокзальна в селі Іванів Хмільницького (бувшого Калинівського) району Вінницької області, де зустрів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та під час спілкування з якими, в ході раптово виниклої суперечки, у нього виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_8 , ОСОБА_10 наніс удари кулаками в область голови потерпілого, тим самим спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді садна волосяної частини голови, садна лівої надбрівної ділянки, навколо орбітального синця лівого ока, синця нижньої повіки правого ока, синця спинки носа, садна слизової оболонки нижньої губи, садна нижньої губи, осадження шкіри підборіддя, рубця лівої брови, рубця верхнього повіка справа, які відповідно до висновку експерта № 43 від 20.05.2021р., належать до легких тілесних ушкоджень, які виникли від травматичної дії (удару, співударяння) тупого (их) твердого (их) предмета (предметів). У послідуючому, ОСОБА_10 попрямував до себе додому, залишивши місце вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_10 , в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, та пояснив, що дійсно умисно наніс потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив, що обвинувачений заподіяв йому тілесні ушкодження за обставин, викладених в обвинувальному акті, просив обвинуваченому призначити покарання згідно вимог закону.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.1 ст.125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, правильно кваліфіковані органом досудового розслідування.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 КК України, віднесено до кримінального проступку, не судимий, вдівець, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає, є щире каяття. Обставин, які обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Суд погоджується із позицією прокурора щодо призначення ОСОБА_10 покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вищевказане кримінальне правопорушення, а саме у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., оскільки дане покарання достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Дане покарання, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_10 під час досудового розслідування та судового розгляду, не застосовувався.

Цивільний позов під час досудового розслідування та судового розгляду в рамках цього кримінального провадження потерпілим ОСОБА_8 не пред`являвся.

Речові докази та витрати на проведення експертних досліджень в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Роз`яснити засудженому, що він має право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, про доставку в передбаченому законом порядку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя