Провадження № 11-сс/4820/148/21
Справа № 671/1690/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Волочиським районним судом Хмельницької області, Тернопільським апеляційним судом та ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор № 29» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03 листопада 2020 року за № 0000258 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 25 лютого 2021 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою клопотання задоволено. Застосовано щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, українця, непрацюючого, із незакінченою вищою освітою, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 25 квітня 2021 року включно.

Для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України, визначено йому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 34050 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Волочиського районного суду Хмельницької області.

Постановлено, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатись за межі населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Визначено термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави до 25 квітня 2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 24 жовтня 2020 року о 12 год. 22 хв. він, перебуваючи в приміщенні кафе «Смерічка», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, діючи умисно, скориставшись тимчасовою відсутністю сторонніх осіб та усвідомлюючи, що його дії не будуть помічені, таємно, повтороно викрав із барної стійки мобільний телефон марки «Xiaomi redmi 9A», вартістю 2566 грн. 67 коп. разом із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 100 грн., які належать потерпілій ОСОБА_9 , спричинивши останній майнової шкоди на загальну суму 266 грн. 67 коп.

03.11.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258 внесено відомості про кримінальне правопорушення, правова кваліфікація - ч. 2 ст. 185 КК України.

24.02.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Непогоджуючись з ухвалою, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити йому обраний запобіжний захід на інший, не пов`язаний із триманням під вартою.

Зазначає, що незадовго до обрання йому запобіжного заходу він перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: черепно-мозкова травма з внутрішнім крововиливом, перелом носа, скрізна колота рана правої щоки, що перешкоджає його подальшому лікуванню в умовах тримання під вартою.

Разом з тим, вказує, що має постійне місце проживання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в клопотанні слідчого та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вказує, що слідчий суддя жодним чином не мотивував свою відмову в задоволенні його клопотання та ОСОБА_7 про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, жодним чином недоведені.

Вказує, що при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя не врахував, що останній не з`являвся до слідчого на допити, оскільки у ті дні перебував на стаціонарному лікуванні в Тернопільській міській комунальній лікарні швидкої допомоги.

Разом з тим, слідчим суддею не враховано також і того, що підозрюваний ОСОБА_10 хворіє, перебуває на «Д» обліку та проходить стаціонарне лікування в психіатричному закладі з діагнозом: розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку; сприяв розкриттю злочину, повністю визнає вину та розкаюється, вчинив не тяжкий злочин, цивільного позову не заявлено, має постійне місце реєстрації та проживання, де позитивно характеризується, скрутний матеріальний стан сім`ї.

Окрім того, захисник зазначає, що в ухвалі слідчого суді не визначено з якого часу слід рахувати строк обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримку поданих апеляційних скарг, з посиланням на зазначені у них доводи, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 п. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Згідно положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , яке є нетяжким та за яке передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк. Перебуваючи на волі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_7 , незважаючи на належні виклики до СВ ВП № 2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області не з`являвся, про причини своєї неявки орган досудового розслідування не повідомляв; вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи його схильність до вчинення злочинів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, слідчий також врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: негативну репутацію підозрюваного, схильність його до вживання наркотичних засобів та перебування на обліку у лікаря-нарколога, притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, в тому числі і проти власності, відсутність у підозрюваного постійного місця роботи та навчання, утриманців, що свідчить про відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків.

Наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому був опитаний ОСОБА_7 , вислухана думка його захисника, прокурора, відібрані пояснення у слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Окрім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні повторно нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України; особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий за вчинення, в тому числі, умисних тяжких корисливих злочинів проти власності, має непогашену судимість, не має міцних соціальних зв`язків, оскільки неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працює, за місцем проживання в м. Тернополі характеризується негативно. Разом з тим, ОСОБА_7 перебуває на обліку в КНА «ТОМЦСНЗ» ТОР з 27.02.2007 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, перебував на стаціонарному лікуванні, востаннє з 24.04.2020 року по 15.05.2020 року з діагнозом: розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку.

Тому, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний тричі не з`являвся за викликами до СВ відділу поліції № 2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області для участі у проведенні слідчих та процесуальних дій і про причини своєї неявки орган досудового розслідування не повідомляв; вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи його схильність до вчинення таких.

Врахувавши наведені ризики, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в їх сукупності слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, про необхідність обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор та слідчий довели, що застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Твердження підозрюваного та його захисника про те, що ОСОБА_7 не з`являвся на допит до слідчого, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні в Тернопільській міській комунальній лікарні швидкої допомоги, де потребує і подальшого стаціонарного лікування, колегія суддів до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Так, як вбачається із виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 564/47, ОСОБА_7 з 10.02.2021 року по 18.02.2021 року перебував на лікуванні у КНП «Тернопільська міська лікарня швидкої допомоги» з діагнозом: забій головного мозку легкого ступеня важкості, забої м`яких тканин обличчя, різана рана щоки.

Однак, 18.02.2021 року ОСОБА_7 був виписаний з медичного закладу. Згідно витягу з медичної картки, при виписці, загальний стан ОСОБА_7 задовільний, відмічає покращення. Хворий самовільно покинув відділення. Виписаний за порушення лікарняного режиму.

Враховуючи задовільний стан здоров`я ОСОБА_7 , а також його самовільне припинення лікування, апеляційний суд вважає, що посилання останнього про необхідність обрання іншого запобіжного заходу з метою продовження його стаціонарного лікування безпідставним.

Разом з тим, неявка підозрюваного до слідчого через перебування його на стаціонарному лікуванні не підтверджує того, що останній в майбутньому не буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на те, що ОСОБА_7 неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працює, за місцем проживання в м. Тернополі характеризується негативно, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків та наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Посилання захисника на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення недоведені, апеляційний суд до уваги не приймає.

Так, наявність вищезазначених ризиків, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених слідчим у поданому клопотанні та доведених як в судовому засіданні суду першої інстанції, так і в апеляційному суді.

Окрім того, запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду ухвали, стороною обвинувачення такі ризики відповідно до ст. 177 КПК України доведені, що стало підставою для продовження запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Що стосується доводів захисника про те, що відмова слідчого судді в задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не мотивована, колегією суддів до уваги не приймаються, з огляду на наступне.

Так, як вбачається зі змісту ухвали, слідчий суддя належним чином врахувавши всі ризики, визначені ст. 177 КПК України та проаналізувавши обставини, передбачені ст. 178 КПК України, прийшов до вмотивованого та обґрунтованого висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не зможе запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Посилання захисника на відсутність цивільного позову та скрутний матеріальний стан сім`ї підозрюваного, а також на те, що ОСОБА_7 сприяв розкриттю злочину, повністю визнає свою вину та розкаюється, вчинив нетяжкий злочин, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вказані обставини самі по собі не можуть бути підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Слідчий суддя, врахувавши всі ризики та обставини, визначені ст. 178 КПК України в їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку, що лише найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, з чим погоджується апеляційний суд.

Що стосується перебування ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні в психіатричному закладі, то слід зазначити наступне.

Як вбачається з відповіді КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради № 03-7/3810 від 09.11.2020 року, наданої на запит слідчого, ОСОБА_7 неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні. Востаннє, з 24.04.2020 року по 15.05.2020 року з діагнозом: розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку.

Відомостей про подальше перебування ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні з вказаним діагнозом матеріали не містять.

Разом з тим, відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту (далі Порядок), затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, цей Порядок визначає взаємодію закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту.

Відповідно до п. 2.1. зазначеного Порядку усі особи, які прибули до слідчих ізоляторів, у тому числі особи, які переміщуються під вартою (конвоюються), проходять первинний медичний огляд з метою виявлення осіб, яким заподіяно тілесні ушкодження та які становлять епідемічну загрозу для оточення або потребують невідкладної медичної допомоги.

Згідно п. 2.3. Порядку медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Відповідно до п.п. 2.6., 2.7. Порядку особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Враховуючи вищевикладене, особи, які перебувають під вартою, та є хворими, отримують медичну допомогу в амбулаторних умовах в медичних частинах та в спеціально визначених закладах охорони здоров`я.

З огляду на вказане, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 не позбавлений можливості отримати медичну допомогу, в разі її необхідності, перебуваючи під вартою.

Що стосується не зазначення в ухвалі часу, з якого слід рахувати ОСОБА_7 строк обраного запобіжного заходу, то вимогами КПК України не передбачена вказівка такого в ухвалі.

Враховуючи вищевикладене, потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного шляхом обрання останньому найсуворішого запобіжного заходу є виправданою.

За таких обставин колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 25 лютого 2021 року, якою застосовано щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави на строк по 25 квітня 2021 року включно, залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4