Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

20 квітня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0000069 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 02 липня 2020 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначено покарання три роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком в один рік та покладенням обов`язків не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання і періодично з`являтися для реєстрації.

Судом вирішено питання щодо цивільного позову та постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн; на користь держави- 314,02 грн. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Як визнав доведеним суд, ОСОБА_5 06 лютого 2020 року близько 03:00 год. через незагороджений паркан потрапила на територію господарства ОСОБА_7 , що на АДРЕСА_2 , де, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом демонтажу дерев`яних дверей, проникла до господарського приміщення, звідки таємно викрала чотири мішки озимої пшениці, загальною вагою 166,4 кг, заподіявши шкоду на суму 777,09 грн, однак не доввела свої злочинні дії до кінця, будучи затриманою власником майна ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушенні та правильності кваліфікації її дій, вважає вирок незаконним в частині вирішення цивільного позову щодо відшкодування моральної шкоди та призначення обвинуваченій, яка хоча й визнала свою вину, однак, на її думку, не розкаялася у вчиненому, мінімального іспитового строку. Зазначає, що суд не врахував моральні страждання потерпілого внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5 , що виразилися в порушенні нормального ритму життя, у зв`язку з чим просить змінити вирок суду в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_7 , стягнувши з ОСОБА_5 на користь потерпілого в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн, та встановити їй, відповідно до положень ст. 75 КК України, максимальний трьохрічний іспитовий строк.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, і ОСОБА_7 не заперечує проти розгляду поданої в його інтересах апеляційної скарги у відсутність свого представника, з чим погодилися учасники провадження.

Заслухавши доводи потерпілого ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги, доводи прокурора, обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника, які вважають вирок законним та обґрунтованим і просять залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 не підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні за вказаних у вироку обставин кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у провадженні доказів, яким судом дана правильна юридична оцінка, що не заперечується в апеляційній скарзі самим апелянтом і не оспорюється ніким з учасників судового розгляду.

При призначенні покарання ОСОБА_5 у виді трьох років позбавлення волі суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України та розяснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно яких суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину ( класифікації, обставин і способу його вчинення, характеру і тяжкості наслідків), даних про особу винного (вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей, тощо), та обставин, що помякшують і обтяжують покарання, і призначив обвинуваченій покарання, яке є необхідним і достатнім для запобігання вчиненню особою інших злочинів.

Відповідно до положень ст.75 КК України, звільнення від відбування покарання можливе лише тоді, коли суд дійде висновку про виправлення засудженого без відбування покарання за наявності цілого комплексу обставин, що помякшують покарання.

Як видно з вироку, вирішуючи питання про обрання ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст.75 КК України, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла в розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, заподіяна шкода відшкодована, досудову доповідь органу пробації, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також другорядну роль кари, як мети покарання, яке є достатнім для того, щоб засуджена в умовах здійснення контролю за її поведінкою довела своє виправлення, що не оспорюється і апелянтом.

Іспитовий строк встановлено ОСОБА_5 в межах вимог ст.75 КК України, доказів, які б слугували підставою для встановлення максимального іспитового строку, матеріали провадження не містять, таких доказів не здобуто судом першої інстанції і не надано колегії суддів.

Що ж стосується тверджень апелянта та потерпілого про незаконність вироку в частині стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_7 , то такі твердження, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки судом правомірно, виходячи з вимог ст. 1166 та ч. 1 ст. 1167 ЦК України, згідно яких матеріальна і моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, вирішено позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 із врахуванням засад розумності, виваженості і справедливості.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю, розмір відшкодування якої визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), з урахуванням стану здоровя потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що шкода, заподіяна злочином, складає близько 800 грн, викрадене зерно повернуто ОСОБА_7 , і як ствердив потерпілий при апеляційному розгляді, продане ним за 1000 грн, а тому визначена судом сума 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди на часткове задоволення позовних вимог потерпілого, на думку колегії суддів, відповідає вимогам розумності та співрозмірності отриманим стражданням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 02 липня 2020 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена засудженою в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня вручення їй копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з моменту проголошення повного тексту ухвали.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
(підпис) (підпис) (підпис)
Суддя Рівненського
апеляційного суду ОСОБА_1 21.04.2021 року