Справа №175/2080/21
провадження №1-кс/175/549/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2021 року смт. Слобожанське
Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області рядового поліції ОСОБА_4 погоджене з прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000181 від 03.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло погоджене з прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання слідчого про арешт майна вилученого під час огляду місця події, а саме: монітор «НР», монітор «НР», монітор «SAMSUNG», монітор «SAMSUNG», монітор «Philips», системний блок без назви, системний блок без назви, системний блок без назви, системний блок без назви, системний блок без назви.

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначає, що в провадженні слідчого відділу ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження за №0000181 від 03.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України.
Також слідчим зазначено, що слідчим СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, в період часу з 16:20 години по 16:45 годину 02 червня 2021 року, без відповідної ухвали суду, було проведено невідкладну слідчу дію в порядку ч.3 ст. 233 КПК України, а саме огляд місця події приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено вищевказане майно.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що вищевказані речі, мають значення по кримінальному провадженню в якості речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.
Прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього документи, встановив наступне.
Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.
Як вбачається з ч.1 і 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити вилучення чи арешт майна.
Документального підтвердження на відповідність вищевказаного до суду не надано.
Згідно з частинами 1 і 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
У матеріалах клопотання не зазначені підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт саме техніки вилученої під час огляду, а також відсутні відомості щодо особи, якій належать вказана техніка, та яка, в силу закону, несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Крім того, судом встановлено, що слідчим вилучено майно під час огляду приміщення без відповідної ухвали слідчого судді, і слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на проведення такого огляду, що також унеможливлює арешт вилученого майна
До того ж, до матеріалів справи не долучено постанову про визнання речовими доказами вилученого майна.
Відповідно до ч.3 ст. 171 КПК України у клопотанні про арешт майна слідчий, прокурор повинні зазначити: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Статтею 41 Конституції України передбачений виключно судовий порядок позбавлення права власності.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя вважає, що слідчим у клопотанні, не було доведено суду необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, про який йдеться в клопотанні, що він не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, якій належить майно, що є правові підстави для такого арешту, а також можливі наслідки здійснення арешту, а саме, що обмеження прав, є розумними і співмірними із завданням кримінального провадження.
Отже, за невідповідності клопотання вимогам ч.1 ст. 170 КПК України, та ненадання до клопотання доказів безальтернативності заходу забезпечення про який йдеться у клопотанні, в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 167, 168,170-173 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області рядового поліції ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000181 від 03.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України ухвала суду оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1