Справа № 296/2634/21
УХВАЛА

Іменем України

25 березня 2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника заявника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до суду із вказаним клопотанням, у якому просить суд скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 19.01.2021р. по справі № 296/277/21, в частині передачі для подальшого зберігання та можливого використання транспортного засобу Аudi, н.з. НОМЕР_1 . Також адвокат просить зобов`язати орган досудового розслідування передати ОСОБА_5 для подальшого зберігання майно, а саме транспортний засіб Аudi, н.з. НОМЕР_1 .
В обґрунтування клопотання вказує, що 10.01.2021р. працівниками поліції було проведено обшук транспортного засобу Аudi, н.з. НОМЕР_1 , в ході якого вказаний транспортний засіб було вилучено до ГУНП в Житомирській області. Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 19.01.2021р. задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 та накладено арешт, зокрема, на т/з Ауди н.з. НОМЕР_1 на підставі положень ч.1 ст.170 КПК України. Посилаючись на те, що на території Житомирської області введено карантинні обмеження, пов`язанні з «червоним» рівнем епідемнебезпеки, рух транспорту обмежений, громадянка ОСОБА_6 немає змоги вчасно прибувати до місця несення служби, оскільки обмеження у користуванні транспортним засобом. Адвокат зазначає, що з транспортним засобом проведено усі необхідні слідчі дії . На думку заявника, передача вказаного майна на відповідальне зберігання ОСОБА_5 не завадить виконанню завдання кримінального провадження. ОСОБА_5 не має наміру приховувати, пошкодити, псувати, знищити, відчужити у будь-який спосіб транспортний засіб.
Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор в засіданні суду не заперечував щодо задоволення клопотання адвоката в частині користування майном.
Дослідивши надані матеріали, заслухавши учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19.01.2021р. у рамках кримінального провадження № №000025 від 21.01.2020, накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку автомобіля Ауди н.з. НОМЕР_1 , з встановленням заборони власнику (володільцю) або будь-якій особі на відчуження, розпорядження та користування наступними предметами: грошові кошти 7005 грн; 200 дол. США; ювелірні ваги сріблястого кольору; ювелірні ваги чорно-сірого кольору; прозорий зіппакет з нашаруванням порошкоподібної речовини білого кольору; фольговий згорток із подрібненою рослинною масою зеленого кольору; т/з Ауди н.з. НОМЕР_1 .
Вбачається, що арешт накладався з метою збереження речових доказів.
Згідно свідоства про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля Ауди н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
При вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст.94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.
Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах Sperrong v Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).
Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту майна в частині заборони користування транспортним засобом.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на відсутність будь-яких заперечень з боку прокурора щодо скасування арешту в частині заборони користування транспортним засобом, зважаючи на позбавлення власника можливості використовувати автомобіль, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню в частині скасування арешту позбавлення права користування автомобілем.
Клопотання в частині передачі майна для подальшого зберігання задоволенню не підлягає, оскільки у відповідності до приписів ст.174 КПК України до повноважень слідчого судді не належить вирішення питання щодо передачі майна для подальшого зберігання, відносно якого скасовано арешт.
Зважаючи на те, що слідчим суддею не встановлено порушень зі сторони слідчого чи уповноважених осіб СУ ГУНП в Житомирській області щодо непередачі майна власнику, при навності такого обов"язку, в задоволенні вимоги про зобов"язання передати майно для подальшого зберігання слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись статтями 170 -175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 19.01.2021р. по справі № 296/277/21, в частині заборони користування майном транспортним засобом Аudi, н.з. НОМЕР_1 .
В решті клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1