Провадження № 1-кс/750/1387/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора Чернігівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004426 від 27.07.2019 р.,

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , звернулась до суду зі скаргою на постанову прокурора Чернігівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_5 від 29.04.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004426 від 27.07.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, посилаючись на її незаконність та порушення вимог КПК України.
У судовому засіданні особа, яка подала скаргу адвокат ОСОБА_3 , скаргу підтримала та просила її задовольнити з підстав, викладених у скарзі. Вказала, що постанова є незаконною, оскільки проведені судово-медичні експертизи встановили відсутність у потерпілої тілесних ушкоджень, а тому прокурор повинен був винести постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення. Проте, прокурор, отримавши докази на підтвердження відсутності тілесних ушкоджень у потерпілої, виніс рішення про закриття провадження у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення, а тому закриття провадження щодо ОСОБА_4 з нереабілітуючих підстав вважає незаконним, оскільки при такому закритті порушуються права підозрюваного, про що було зазначено апеляційною інстанцією при скасуванні попередньої постанови. Крім того, прийняту постанову, яка містить неправдиві відомості щодо спричинення підозрюваним тілесних ушкоджень, потерпіла використовує при розгляді цивільної справи щодо визначення часу спілкування з дітьми. Висновки, які містяться в постанові, суперечать встановленим обставинам. Також вказала, що постанова винесена поза межами строків досудового розслідування, та порушений порядок проведення досудового розслідування після його відновлення.
Підозрюваний ОСОБА_4 скаргу підтримав та просив задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні не погодився зі скаргою, вказавши, що прийняте ним рішення є законним та обґрунтованим. Постанова винесена в межах строку досудового розслідування, який, відповідно до даних ЄРДР, продовжений до 01.05.2021, після відновлення, проведення досудового розслідування доручалось дізнавачу, який прийняв рішення про недоцільність проведення такого, враховуючи заяву потерпілої про відмову від обвинувачення. У випадку відмови потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення слідчий, прокурор зобов`язані безальтернативно прийняти рішення про його закриття, і подальше здійснення досудового розслідування у справі за відсутності заяви потерпілого є неможливим. 26.06.2020 потерпілою подано заяву про відмову від обвинувачення у зв`язку з обмеженими строками його розслідування, на підставі цієї заяви і було прийнято рішення про закриття провадження, яке було скасоване. При винесенні оскаржуваної постанови у потерпілої не з`ясовували її позицію на цей час, про прийняті рішення потерпілу повідомляли, проте даних про належне повідомлення у матеріалах кримінального провадження немає. Також пояснив, що йому невідомо, чи роз`яснювались потерпілій наслідки відмови від обвинувачення та закриття провадження з цих підстав.

Заслухавши доводи учасників провадження, дослідивши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0004426, доходжу висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що така постанова має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами провадження, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Так, відповідно до наданих матеріалів, 27.07.2019 ОСОБА_6 звернулась із заявою Чернігівського відділу поліції про те, що її колишній чоловік ОСОБА_4 завдав їй тілесних ушкоджень.

27.07.2019 вказані відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004426 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.
14.02.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.2 ст. 125 КК України.
В ході досудового розслідування було призначено та проведено ряд експертиз - судово-медичну, повторну судово-медичну, комісійну судово-медичну. Наявні п`ять висновків судово-медичних експертиз, що містять протилежні заключення в частині наявності чи відсутності у потерпілої тілесних ушкоджень відповідного ступеня тяжкості.
Як слідує з наданих матеріалів кримінального провадження, прокурором військової прокуратури Чернігівського гарнізону 26.06.2020, 22.09.2020, 25.02.2021 були винесені постанови про закриття кримінального провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення, які були скасовані судом з посиланням на те, що оскаржувана постанова винесена передчасно, без з`ясування всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Так, Чернігівський апеляційний суд 17.02.2021, скасовуючи постанову прокурора від 22.09.2020, вказав, що постанова є передчасною, оскільки прокурором не у повному обсязі встановлені всі обставини кримінального провадження.
Як слідує з матеріалів справи, висновком комісійної судово-медичної експертизи №08-145/2020пп від 19.06.2020 встановлено, що за аналізом медичної документації та матеріалів провадження будь-яких зовнішніх тілесних ушкоджень (синець, садно), пов`язаних із подіями 27.07.2019, у ОСОБА_6 встановлено не було, що не дозволяє висловитися стосовно можливих травматичних впливів у ділянку її голови і лівого стегна.
Після цього, 26.06.2020 потерпілою ОСОБА_6 подано заяву про відмову від обвинувачення за ч.2 ст. 125 КК України, у зв`язку з обмеженими строками його розслідування.
У вказаній вище ухвалі апеляційного суду зазначається про те, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення, порушує принцип правової визначеності, що є складовим принципу верховенства права, звужує права обвинуваченого. І колегія суддів вважає, що будучи достеменно обізнаним про відсутність у потерпілої тілесних ушкоджень, прокурор дійшов хибного висновку про необхідність закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення, належним чином не перевіривши інші обставини для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 . Оскільки досудове розслідування проведено не в повному обсязі, постанова прокурора була скасована, а кримінальне провадження направлено для проведення досудового розслідування.
У подальшому, 29.04.2021 прокурором винесена постанова про закриття кримінального провадження за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України постанова слідчого, прокурора має ґрунтуватися на всебічному, повному і неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, яким слідчий, прокурор повинен надати належну правову оцінку.

Так, прокурор, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження саме на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, вказуючи при цьому, що наявність заяви потерпілої про відмову від обвинувачення виключає можливість подальшого здійснення дізнання, наводить висновки експертиз, не надаючи цим доказам належної правової оцінки та одночасно зазначає, що не виключаються обставини вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, зокрема передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, що є незрозумілим у даному випадку. Більш того, одночасно зазначається і про те, що зібраних доказів достатньо для констатації факту вчинення ОСОБА_4 протиправного діяння, підтвердження часу, місця, способу, мотивів його вчинення, що не відповідає підставам, з яких прийнято остаточне рішення. Тоді як, аналіз питань, що досліджувались у кримінальному провадженні з питаннями, поставленими стороною захисту у кримінальному провадженні, не проведений, докази на підтвердження викладених обставин у повному обсязі не досліджені та не наведені. Проте, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, закон покладає на слідчого та прокурора.
Суд погоджується з твердженням особи, яка подала скаргу, про те, що під час досудового розслідування не були з`ясовані у повному обсязі обставини, які підтверджують або спростовують факти, викладені у їхніх клопотаннях, чого потребують обставини кримінального провадження. При наявності таких обставин необхідно більш детально з`ясувати усі обставини, в тому числі й ті, на які вказують у своїй скарзі та у судовому засіданні заявник та підозрюваний, з метою правильної та належної їх оцінки.

Також, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 26.06.2020 потерпілою ОСОБА_6 подано заяву про відмову від обвинувачення за ч.2 ст. 125 КК України, у зв`язку з обмеженими строками його розслідування. Проте, у наданих матеріалах кримінального провадження відсутні жодні дані про те, що потерпілій роз`яснювались наслідки відмови від обвинувачення та закриття провадження з вказаних підстав. Також, з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що потерпіла належним чином повідомлялась про прийняті рішення, як щодо закриття кримінального провадження, так і щодо скасування таких рішень, оскільки жодні відомості цього відсутні. Вказане може свідчити про порушення прав потерпілої.
Оскільки, в оскаржуваній постанові стосовно всіх зазначених у скарзі доводів відсутнє належне правове судження, такі доводи заявника суд вважає слушними, вони свідчать про порушення засад кримінального провадження, передбачених главою 2 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість викладених висновків в постанові прокурора, а тому вважає недотриманими при винесенні оскаржуваної постанови вимоги ст. ст. 2, 284 КПК України, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України,

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити.
Постанову прокурора Чернігівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_5 від 29.04.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004426 від 27.07.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, скасувати.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1