Справа № 947/5437/21
Провадження № 1-кс/947/6670/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000954 від 27.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000954 від 27.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Кримінальне провадження розпочато за матеріалами, що виділені з кримінального провадження № 0001726 від 18.11.2017 відкритого за ч.ч. 4 та 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, в ході розслідування якого встановлена причетність до вчинення вказаних злочинів посадових осіб Одеського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та посадових осіб комунальної установи «Центр сталого розвитку та екологічних досліджень Дунайського регіону".
Під час досудового розслідування встановлено, що Одеське регіональне управління Держмолодьжитла є підрозділом Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" та є юридичною особою, що діє відповідно до Положення і надає у порядку, встановленому Положенням про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.05.2001р. № 584, пільгові довготермінові кредити молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, обслуговує ці кредити, забезпечує їх цільове використання та своєчасне погашення; забезпечує реалізацію механізму відшкодування частини відсотків у порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2003 р. № 853 та Постановою Кабінету міністрів України від 25.04.2012 року № 343, а також практичне виконання інших програм, виконання яких покладено на Держмолодьжитло або регіональне управління Держмолодьжитла розпорядчими та/або нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та/або рішеннями органів місцевого самоврядування чи виконавчої влади.
Одеське регіональне управління Держмолодьжитла у своїй діяльності підпорядковується, підзвітне та підконтрольне Держмолодьжитлу і діє на підставі Статуту Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2000 р. № 1604, Положення Про Одеське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», а також в межах наданих та делегованих йому повноважень.
В ході розслідування кримінального провадження встановлено, що посадовими особами Одеського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», шляхом складання завідомо неправдивих документів здійснюється розкрадання державних коштів, що виділяються державою для надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла.
Так, службовими особами Одеського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на пільгових умовах надали посадовим особам комунальних установ у м. Одесі, у т.ч. комунальної установи «Центр сталого розвитку та екологічних досліджень Дунайського регіону» пільговий кредит на придбання квартири.
Документи, по отриманню пільгового кредиту, з метою купівлі в подальшому квартири оформлюються на третіх осіб, які не відповідають умовам на отримання житла та, за попередньою змовою з вказаними особами подають завідомо неправдиві документи за для узгодження в отриманні державних грошових коштів на придбання житла.
Встановлено, що до скоєння даного кримінального правопорушення може бути причетна, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
21.04.2021 у період часу з 07 год. 10 хв. по 10 год. 30 хв. старшим слідчим слідчого управління ГУНП в Одеській області проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси, за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з метою відшукання документів, предметів, які мають значення для встановлення обставин скоєння кримінального правопорушення. В ході проведення обшуку виявлено та вилучено документи та предмети, перелік яких міститься в клопотанні.
Вилучені в ході обшуку документи, 21.04.2021 постановою слідчого визнаний речовим доказом в рамках кримінального провадження №0000954 від 27.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, оскільки інформація, що міститься у вилученому майні має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Ураховуючи, викладене, беручи до уваги, той факт, що є достатні підстави вважати, що вилучене майно може містити в собі ознаки кримінального правопорушення, є речовими доказом з метою проведення об`єктивного і неупередженого досудового розслідування.

Крім того, сторона обвинувачення просить поновити строк розгляду клопотання про арешт майна, у зв`язку з тим, що клопотання було повернуто для усунення недоліків.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник власника майна заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити, вказавши, що клопотання необґрунтоване, було подано з порушенням строків, жодній особі не повідомлено про підозру, кваліфікація не вірна.

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Слідчим суддею встановлено, що подане стороною обвинувачення клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів клопотання, досудове розслідування кримінального провадження №0000954 від 27.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, 29.04.2021 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси клопотання про арешт майна, вилученого при проведенні за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , поверталося прокурору для усунення відповідних недоліків.

Між тим не в повній мірі надано належної уваги недолікам, які були зазначені в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Одеси про повернення клопотання прокурору, що призвело до повторного подання клопотання про арешт майна, яке не відповідає вимогам КПК України.

Стороною обвинувачення, в порушення вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, в клопотанні не конкретизовано та необґрунтовано яким саме критеріям речових доказів відповідає майно.
Так, слідчий суддя зазначає, що у клопотанні сторони обвинувачення взагалі не розкрито, яке відношення наведені у клопотанні речі і документи мають саме до цього кримінального провадження, сторона обвинувачення лише формально зазначає, що вилучене майно може містити в собі ознаки кримінального правопорушення та має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, разом з тим, не вказує яке саме значення має вилучене майно.

Крім того, в клопотанні та долучених матеріалах не зазначено яке відношення до скоєння кримінального правопорушення має особа, у якої було вилучене майно.

На підставі викладеного, враховуючи необґрунтованість та вищевказані недоліки клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає повторному поверненню прокурору для усунення зазначених в ухвалі слідчого судді недоліків, з встановленням відповідного процесуального строку.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000954 від 27.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1