Провадження № 1-кс/947/8806/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0000346 від 03.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, у провадженні слідчого відділу Одеського районного управління № 1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346 від 03.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється Київською окружною прокуратурою міста Одеси.
Так, 03.09.2020 до ЧЧ Київського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області надійшла ухвала Київського районного суду м. Одеси, щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (м.т. НОМЕР_1 ), який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом шахрайського заволодіння ОСОБА_6 коштами заявника у сумі 139480 грн..

За вказаним фактом 03.09.2020 сектором дізнання Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

13.01.2021 Одеською місцевою прокуратурою № 1 винесено постанову про зміну кваліфікації кримінального правопорушення, якою змінена кваліфікація на ч.2 ст. 190 КК України.

13.01.2021 Одеською місцевою прокуратурою № 1 доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході досудового розслідування з показів потерпілого ОСОБА_5 встановлено, що 19.07.2018 року між ним та ОСОБА_6 укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 . В порядку та за умовами договору він передав ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 139 480,00 гривень, що еквівалентно 5304 доларам США, а ОСОБА_6 зобов`язався повернути позичені кошти у строк не пізніше 19.07.2019 року. Грошові кошти були передані шляхом акту приймання-передачі від 19.07.2018 року. Надати позику наполегливо просили ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_8 , яка розповідала, що терміново потрібні кошти для невідкладної онкологічної операції племіннику.

На момент укладання договору позики ОСОБА_6 та ОСОБА_8 знаходились у шлюбі та проживали за адресою: АДРЕСА_2 . Після укладення договору позики йому стало відомо, що ОСОБА_8 розірвала шлюб з ОСОБА_9 .

Пізніше зі слів ОСОБА_8 йому стало відомо, що племінника із онкологічним захворюванням, який потребував лікування за кордоном у ОСОБА_6 ніколи не існувало.

ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_8 ввели його в обману стосовно мети позичення грошових коштів, повідомивши завідомо недостовірні обставини позичення грошових коштів.
Інші потреби, такі як придбання майна в інтересах сім`ї або інвестування у господарську, підприємницької діяльності виключаються.

Згідно пп. 9-10 договору позики 19.07.2018 року, грошові кошти отримувались в особисту власність ОСОБА_6 та на власні потреби ОСОБА_6 , не в інтересах сім`ї.

ОСОБА_6 не був зареєстрованим в якості суб`єкта підприємницької діяльності, або як учасник юридичної особи для того, щоб позичати кошти на розвиток бізнесу.

Пізніше йому стало відомо, що після розірвання шлюбу ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 у розмірі - 12000 доларів США а також шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами фізичної особи у розмірі 295 656,9 грн. у торгівельному центру « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
За пошуковими даним з сайту судової влади України йому стало відомо, що 30.06.2020 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_4 » до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.
Коли він дізнався про інших кредиторів від дружини ОСОБА_6 та спробував зателефонувати ОСОБА_6 , виявилось, що вказаний номер мобільного зв`язку більше не обслуговується.

Після вчинення злочинів ОСОБА_6 припинив спілкування за допомогою мобільного зв`язку та виходив на зв`язок зі своєю дружиною ОСОБА_8 за допомогою інтернет месенджера Telegram.

На даний час ОСОБА_6 переховується, з ним не має контактів, місце його перебування невідомо.

Після того, як ОСОБА_6 заволодів коштами та коштами інших громадян, ОСОБА_8 переоформила автомобіль Honda Civic НОМЕР_2 на свого батька ОСОБА_11 , але фактично знаходиться у постійному володінні та користуванні ОСОБА_8 .

На протязі приблизно десяти років ОСОБА_12 проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_8 .

ОСОБА_6 та його колишня дружина ОСОБА_8 ретельно підготувались до можливого звернення стягнення на їх майно за позовами постраждалих осіб.

ОСОБА_8 переоформила належний їй на праві власності автомобіль Honda Civic НОМЕР_2 , а також місце для зберігання автомобілю у паркингу за адресою: АДРЕСА_4 , на свого батька, ОСОБА_11 .

19.07.2018 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 було укладено нотаріально посвідчений договір про поділ майна подружжя, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , в порядку та на умовах якого ОСОБА_8 виділено в особисту власність квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_8 виділено в особисту власність квартиру за адресою: АДРЕСА_5

Для запобігання арешту та звернення примусового стягнення на нерухомо майно, ОСОБА_6 завчасно, на підставі договорів дарування переоформив належні йому об`єкти нерухомого майна на своїх родичів та знайомих.

На момент укладання договору позики у власності ОСОБА_6 перебувало три об`єкти нерухомого майна:

1. Квартира загальною площею 41,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 .

2. Квартира загальною площею 47,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_6 ;

3. 1/3 частка квартири загальною площею 42,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_7 .

Першу квартиру ОСОБА_6 переоформив на підставі договору дарування від 16.10.2018 на дехто ОСОБА_14 , тобто через три місяці після укладення договору позики та за два тижня до заволодіння грошовими коштами у потерпілої в Торгівельному центрі « ОСОБА_15 ».
Іншу квартиру та 1/3 частку квартири ОСОБА_6 переоформив в один день 13.02.2019 на підставі договорів дарування, на свою мати ОСОБА_16 та свого брата ОСОБА_17 .
Всі три угоди дарування об`єктів нерухомого майна ОСОБА_6 посвідчував у одного і того же нотаріуса ОСОБА_18 .
До матеріалів кримінального провадження долучені витяги з інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, згідно яких встановлено, що

1)ОСОБА_14 є власником об`єкту нерухомого майна, а саме: квартири, загальною площею 41,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101);

2)ОСОБА_19 є власницею об`єкту нерухомого майна, а саме: квартири, загальною площею 47,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01);

3)ОСОБА_17 є власником об`єкту нерухомого майна, а саме 1/3 частки квартири, загальною площею 42,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Так, в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження встановлені об`єктивні та розумні підстави вважати, що ОСОБА_6 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та запобігання при цьому можливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, між останнім та ОСОБА_14 , після отримання грошових коштів від потерпілого, які не збирався у майбутньому повертати (фактична дата укладання договору позики 19.07.2018), 16.10.2018 уклав договір дарування, згідно якого подарував ОСОБА_14 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 .

Крім того, 13.02.2019 ОСОБА_6 уклав договір дарування, згідно якого подарував своїм матері ОСОБА_19 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_6 .

Крім того, 13.02.2019 ОСОБА_6 уклав договір дарування, згідно якого подарував своєму братові ОСОБА_17 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_7 .

Вказаний факт свідчить про те, що ОСОБА_6 були укладені формальні договори дарування нерухомості з метою запобігання майбутнього арешту та звернення примусового стягнення на нерухомо майно та уникнення майбутнього стягнення грошових коштів, отриманих від потерпілого.

Беручи до уваги вищевикладене, в ході досудового розслідування з метою аналізу та надання правової оцінки діям ОСОБА_6 , а також майбутнього звернення примусового стягнення нерухомого майна з метою відшкодування шкоди потерпілим, виникла необхідність вилучити завірені належним чином копії документів, які містяться в реєстраційних справах щодо об`єктів нерухомості, а саме:

-об`єкту нерухомого майна - квартири, загальною площею 41,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), яка належить ОСОБА_14 ;

-об`єкту нерухомого майна, а саме: квартири, загальною площею 47,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), яка належить ОСОБА_19 ;

-об`єкту нерухомого майна, а саме 1/3 частки квартири, загальною площею 42,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), яка належить ОСОБА_17 ..

Зазначені вище документи перебувають в ІНФОРМАЦІЯ_5 розташованого за адресою: АДРЕСА_8 .

З урахуванням того, що вказані документи як самі по собі, так і в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зокрема майбутнього відшкодування матеріальної шкоди заподіяним злочином, шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, а також той факт, що зазначені документимають обмежений термін зберігання, та їх не вилучення може призвести до знищення у зв`язку із закінченням строку зберігання необхідно отримати тимчасовий доступ.

До суду надійшла заява про розгляд клопотання у відсутність слідчого.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно приписів ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Частиною 6 ст. 163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України, якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим в клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри щодо можливого вчинення зазначених кримінальних правопорушень, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей та документів.

Слідчий суддя враховує, що відомості, які містяться в зазначених у клопотанні речах та документах як самі по собі, так і в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та підтверджують скоєння кримінального правопорушення.

Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, може бути досягнуто в результаті застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що інформація, яка перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 в інший спосіб отримана бути не може, разом з тим, така інформація є необхідною для встановлення обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, зокрема для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та підтверджують скоєння кримінального правопорушення, в цілях також забезпечення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування, слідчий суддя приходить до переконання про можливість задоволення клопотання слідчого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 93, 132, 160, 163, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0000346 від 03.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України - задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 надати (забезпечити) слідчому слідчого відділу Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 тимчасовий доступ до інформації як на електронних, так і на паперових носіях відомостей з реєстраційних справ щодо об`єктів нерухомості у вигляді:

-квартири, загальною площею 41,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), яка належить ОСОБА_14 ;

-квартири, загальною площею 47,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), яка належить ОСОБА_19 ;

-1/3 частки квартири, загальною площею 42,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), яка належить ОСОБА_17 ,

із можливістю ознайомлення та вилученням завірених належним чином копій документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_8 .
Строк дії ухвали встановити один місяць з дня її постановлення.

Попередити посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 , що у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1