печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову Генерального прокурора ОСОБА_5 від 15.05.2020 про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:
адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову Генерального прокурора ОСОБА_5 від 15.05.2020 про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності. В обгрунтування скарги зазначає, що постанова є незаконною, оскільки при прийнятті рішення не враховано, що ОСОБА_4 , звернувся до Центрального міжрегіонального управління ДМС в місті Києві та Київській області, з заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. У той же час, до прийняття остаточного рішення по даній заяві Офісом Генерального прокурора прийнято оскаржувану постанову. Як вважає захисник, зазначене не відповідає положенням ст. 590 КПК України.

Адвокат в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини своєї неявки не повідомив.

Прокурор в судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки не повідомила.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що адвокат, слідчий, прокурор в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їхньої участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Вивчивши скаргу, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що до Офісу Генерального прокурора 07.02.2020 надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 , для притягнення до кримінальної відповідальності.

Оскаржуваною постановою Генерального прокурора ОСОБА_5 від 15.05.2020 прийнято рішення про видачу до Російської Федерації громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбачених ч.1 ст.210, ч. 3 ст. 30, п.п.а,г ч.4 ст.228.1(14 злочинів), ч.3 ст. 30, ч.5 ст.228.1 (9 злочинів), п.а, ч.4 ст.228.1 (2 злочини), п.п.а.г ч.4 ст.228.1 (3 злочини) КК Російської Федерації.

В обґрунтування постанови вказано, що у ході екстрадиційної перевірки, проведеної прокуратурою Київської області за дорученням Офісу Генерального прокурора, встановлено, що ОСОБА_4 , немає статусу біженця, не є громадянином України, на території України до кримінальної відповідальності не притягується.

Положеннями ч.1 ст. 590 КПК України передбачено, що після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 591 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) може бути оскаржено особою, стосовно якої воно прийняте, її захисником чи законним представником до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого така особа тримається під вартою. Якщо до особи застосовано запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, скарга на рішення про видачу такої особи (екстрадицію) може бути подана до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого розташований відповідний центральний орган України.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, протягом п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову можуть бути оскаржені в установленому законом порядку до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, а також до суду у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом з тим, слідчий суддя позбавлений можливості перевірити обставини на які посилається адвокат, оскільки до матеріалів скарги не надано доказів на їх підтвердження, а лише висновок наукового дослідження.

Враховуючи викладене, а також те, що до матеріалів клопотання не долучено доказів для обґрунтування обставин на які посилається скаржник на їх підтвердження, а також інших доказів, слідчий суддя позбавлений можливості перевірити обставини на які адвокат посилається, тому слідчий суддя не може зробити висновок, за яких обставин та з яких підстав прокурором було прийнято рішення про видачу особи, та чим обґрунтували таку необхідність та з яких даних виходили.

З огляду на те, що розгляд провадження відбувається на засадах змагальності, відсутні підстави для задоволення скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 392, 393, 532, 541, 589, 590, 591 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову Генерального прокурора ОСОБА_5 від 15.05.2020 про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1