КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1398/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 179 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер справи: 757/3517/21-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 січня 2021 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строк дії яких визначено до 23 березня 2021 року, щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Херсоні, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не одруженого, який офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання мотивовано тим, що при вирішенні цього питання слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначених кримінальних правопорушень та про існування ризиків з боку підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя визнав необґрунтованими доводи прокурора, що застосування відносно ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні. При цьому слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного, а тому вирішив застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Зокрема, прокурор звертає увагу, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, з конфіскацією майна.

На думку апелянта, без застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неможливо запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний матиме змогу переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на співучасників вказаних злочинів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, автор апеляції стверджує, що ці ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_8 не співпрацює зі слідством, не викриває походження вилучених заборонених речовин, а також не викриває інших співучасників злочину.

Звертає увагу прокурор і на те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має законних джерел доходу, а також у останнього відсутні сталі зв`язки або будь-яке житло на території міста Києва та Київської області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення підозрюваного і його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргапрокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СУ ГУ СБ України у місті Києві та Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000019, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 січня 2021 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України.

21 січня 2021 року о 23 год. 45 хв. ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, про що 22 січня 2021 року о 03 год. 10 хв. був складений відповідний протокол.

22 січня 2021 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України.

23 січня 2021 року (клопотання датоване 22 січня 2021 року) старший слідчий в ОВС СУ ГУ СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 січня 2021 року в задоволенні приведеного клопотання старшого слідчого було відмовлено, а відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строк дії яких визначено до 23 березня 2021 року.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України.

Таким чином, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, а також з огляду на характер і ступінь суспільної небезпечності самих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому слідчий суддя з посиланням на практику Європейського суду з прав людини та конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , вмотивовано визначив, що ступінь реалізації цих ризиків є незначним, тобто вони фактично є мінімізованими.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , в тому числі і наявність у нього постійного місця реєстрації та проживання, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Тому колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що жодним чином є недоведеними та необґрунтованими ствердження сторони обвинувачення про наявність обставин, які свідчать, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні старшого слідчого. При цьому колегія суддів виходить з того, що посилання прокурора в апеляційній скарзі на відсутність у підозрюваного будь-якого житла на території міста Києва і Київської області та сталих зв`язків, як і не співпраця зі слідством, не викриття походження вилучених заборонених речовин та інших співучасників злочину, не може бути підставою для обрання підозрюваному найсуворішого запобіжного заходу з огляду на положення ст. 63 Конституції України.

Що ж стосується стверджень апелянта, що у підозрюваного не має законних джерел доходу, то вони є голослівними, оскільки така обставина ніким не перевірялася, а той факт, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований не може слугувати доказом того, що підозрюваний отримує заробіток від незаконної діяльності.

Отже, слідчий суддя, за переконанням колегії суддів, обґрунтовано застосував щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням на останнього обов`язків, передбачених п. п. 1, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, так як цей запобіжний захід, всупереч ствердженням прокурора, здатен буде забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 і виконання ним зазначених обов`язків, строк дії яких з огляду на строки досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні правильно визначено до 23 березня 2021 року.

Таким чином, доводи прокурора щодо незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, при цьому вислухавши і врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду, а також врахувавши, що на підозрюваного, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, за ухвалою слідчого судді можуть бути покладені обов`язки на строк не більше двох місяців.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 179, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого Печерського районного суду міста Києва від 23 січня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_9 , погодженого із прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строк дії яких визначено до 23 березня 2021 року, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4