справа № 156/54/21
Номер провадження: 1-кп/156/50/21
ВИРОК
Іменем України
16 липня 2021 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іваничі кримінальне провадження № 0000025 від 20 січня 2021 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель Волинська область, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, освіта неповна середня, раніше судимого:
-18.11.2020 року Іваничівським районним судом Волинської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт, яке відбув 21.04.2021 року;
-03.06.2021 року Іваничівським районним судом Волинської області за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 18 січня 2021 року близько 13 год. 30 хв. перебуваючи у будинку, що знаходиться в АДРЕСА_3 , умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу викрав з гаманця, який знаходився на ліжку під подушкою платіжну картку «Універсальна» ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 з якої в подальшому здійснив обготівкування грошових коштів.
Своїми умисними діями, направленими на викрадення офційного документу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.
Крім цього, 18 січня 2021 року о 14 год. 20 хв. ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим 18 листопада 2020 року Іваничівським районним судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, судимість за яке в установленому законом порядку не знята та не погашена, перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти», що знаходиться в с. Павлівка вул. Незалежності, 22 Іваничівського району (Володимир-Волинського району) Волинської області, умисно, таємно, повторно, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, викрав з картки ПАТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 500 грн., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Своїми умсними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненими повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім цього, 18 січня 2021 року о 16 год. 41 хв. ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим 18 листопада 2020 року Іваничівським районним судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, судимість за яке в установленому законом порядку не знята та не погашена, перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти», що в с. Павлівка по вул. Незалежності, 22 Іваничівського району (Володимир-Волинського району ) Волинської області, таємно, повторно, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, умисно викрав з картки ПАТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 500 грн., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Своїми умисними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненими повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Під час судового засідання обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 заявлено клопотання про те, що вони між собою примирилися та подали суду підписану угоду про примирення від 16 липня 2021 року.
Згідно з даною угодою сторони погодили строк відшкодування матеріальної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням
Крім того, ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди буде призначене покарання:
-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
-за ч. 2 ст. 185 КК України 2 (два) роки обмеження волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 03 червня 2021 року обвинувачений визнаний винним у вчиненні,16 березня 2021 року, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначено покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі з іспитовим строком 1 (один) рік. Вирок набрав законну силу. Виходячи з викладеного, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 просять призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Іваничівського районного суду від 03 червня 2021 року більш суворим за даним вироком, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування даного покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк та покласти обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Згідно ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 357 КК України , у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесене до категорії проступків, а кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, віднесені до категорії нетяжких злочинів.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші наслідки, які будуть застосовані до нього у разі затвердження судом угоди.
Потерпілій ОСОБА_6 зрозумілі права та наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Також, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу, Кримінального Кодексу України та інтересам суспільства.
Прокурор також вказав, що угода про примирення відповідає вимогам КК України та КПК України.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який є молодого віку, з постійним місцем проживання та реєстрації, раніше судимий, перебуває на обліку у нарколога, а також ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є призначення йому узгодженого між сторонами покарання в межах санкції ч.1 ст.357 та ч.2 ст.185 КК України із застосуванням статті 75 КК України.
Особі щодо якої було застосовано звільнення від покарання з іспитовим строком і яка вчинила до ухвалення вироку у першій справі інший злочин за який вона засуджується до покарання від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком, суд призначає остаточне покарання згідно з вимогами ч.4 ст.70 КК України, а також має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди під час судового засідання суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Речові докази слід повернути власникам.
Керуючись ч.3 п.1 ст. 314, ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду від 16 липня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000025 про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання:
- за ч. 1 ст. 357 КК України 1 (один) рік обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 03 червня 2021 року, більш суворим за даним вироком, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
-Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.
Речові докази згідно постанови про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 21 січня 2021 року, чоловічий чорний гаманець «Olico» та банківську картку «Універсальна» АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 повернути власникам.

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1