Справа № 308/764/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт із угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000911, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 липня 2020 року, за обвинуваченням громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Батьово Берегівського району Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 343 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2020 року інспектор прикордонного контролю 3 категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 1 категорія (тип Б) сержант ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконував обов`язки «Вартового-шлагбаума тил-термінал» на пункті пропуску «Чоп (Тиса)».

Того ж дня, близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою позачергового пропуску через державний кордон України, тобто реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на надання неправомірної вигоди, під час розмови надав працівнику прикордонної служби ОСОБА_6 грошові кошти, закручені в клаптик паперу, на якому містився напис « НОМЕР_1 8 чоловік», а саме: одну купюру номіналом 20 євро з серійним номером «WA » (що станом на 29 липня 2020 року згідно з офіційним курсом Національного банку України становить 649 гривень), тобто неправомірну вигоду, достовірно розуміючи, що ОСОБА_6 є службовою особою Державної прикордонної служби України, який виконує службові обов`язки в прикордонному наряді «Вартовий шлагбаума» та уповноважений на виявлення та запобігання правопорушень, пов`язаних з незаконним перетинанням державного кордону України.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, тобто надання неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

Того ж дня, близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою позачергового пропуску через державний кордон України, тобто на вчинення дії з використанням влади, достовірно розуміючи, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_6 , який перебував у однострої прикордонника, на якому розміщені нарукавні знаки, нашивки, погони, є працівником правоохоронного органу, який виконує службові обов`язки, а також відповідно до закону та посадової інструкції наділений повноваженнями з охорони державного кордону та здійснення прикордонного контролю, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на втручання в діяльність працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконного рішення, діючи всупереч вимогами ч. 3 ст. 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», відповідно до якого ніхто інший, за винятком уповноважених посадових осіб державних органів у передбачених Конституцією та законами України випадках, не вправі втручатися у законну діяльність військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, під час розмови шляхом надання неправомірної вигоди, а саме: грошових коштів - однієї купюри номіналом 20 євро з серійним номером «WA », здійснив вплив на ОСОБА_6 для позачергового пропуску через державний кордон України, тобто з метою добитися прийняття незаконного рішення.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 343 КК України, тобто вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконного рішення.

Обвинувальний акт надійшов до суду із угодою про визнання винуватості від 20.08.2020 року, яка була укладена між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000911 від 30.07.2020 року, та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 . Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто у наданні неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто дає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України, тобто у впливі у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконного рішення.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу в розмірі тисячі (1000) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та за ч. 1 ст. 343 КК України у вигляді штрафу розміром п`ятдесят (50) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення меншу суворого покарання більш суворим, сторони дійшли згоди призначити остаточне покарання у вигляді тисячі (1000) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання у відповідності до ч. 4 ст. 474 КПК України було з`ясовано в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

На всі запитання обвинувачений ОСОБА_4 відповів «так».

Після роз`яснення ст. 63 Конституції та ст. 18 КПК України, судом встановлено, що ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 369 КК України та за ч. 1 ст. 343 КК України за обставин, викладених вище, цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання ним угоди, передбачені ст. 476 КПК України, і наслідки умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 389-1 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства.

Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду від 20.08.2020 року на укладення угоди про визнання винуватості. Справу було розглянуто у його відсутності, оскільки він подав заяву про розгляд справи без його участі.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття у вчиненні злочинів та активне сприяння у їх розкритті.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

У якості даних, які характеризують особу обвинуваченого суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 народився в селищі Батьово Берегівського району Закарпатської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам КПК України.

Захисник обвинуваченого також наполягав на її затвердженні.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення узгодженої міри покарання та наполягав на затвердженні угоди судом.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 20.08.2020 року і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не встановлено.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Витрати на залучення експерта відсутні.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати арешт, накладений за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.08.2020 року.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 20 серпня 2020 року у кримінальному провадженні № №0000911 від 30 липня 2020 року, укладену між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень:

- за ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

- за ч. 1 ст. 343 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого порання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Скасувати арешт майна, накладений за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.08.2020 року у кримінальному провадженні №0000911 від 30 липня 2020 року.

Речові докази:

- купюри номіналом 20 євро з серійним номером «WA» - конфіскувати в дохід держави;

-клаптик паперу розміром 10*4 сантиметри, на якому міститься надпис шариковою ручкою синього кольору: " НОМЕР_1 8 чоловік", який упакований в паперовий конверт НПУ ГСУ - знищити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1