Справа № 344/9796/21
Провадження № 1-кс/344/3894/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 від 15.03.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка, Ямницької сільської територіальної громади, Івано-Франківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий ОСОБА_7 , звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено прокурором ОСОБА_3 , в якому просить обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання вказано про те, що 18 червня 2021 року близько 21 год. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , за попередньою змовою групою осіб, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, через не зачинені вхідні двері проникли у квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , де напали на ОСОБА_11 , умисно нанесли йому удари руками і ногами в різні ділянки голови та тіла, спричинивши, тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, підшкірної гематоми лобної ділянки, забою спинки носа, забою обличчя, перелому спинки носа, забою органів грудної клітки, погрожуючи подальшим застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_11 - 5365,00 грн., 16 доларів США, що згідно даних НБУ становило 434,72 грн., 100 чеських крон, що згідно даних НБУ становило 127 грн., та 25 дирхам ОАЕ, що згідно даних НБУ становило 185,75 грн, а також намагались заволодіти майном ОСОБА_11 грошовими коштами на суму 40000 доларів США, що згідно даних НБУ становило 1086800 грн.

Під час розбійного нападу ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 заволоділи майном ОСОБА_11 грошовими коштами на загальну суму 6112, 47 грн. та намагались заволодіти його майном грошовими коштами на суму 1086800 грн., що є особливо великим розміром.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 .

19.06.2021 о 01 год. 37 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 187 КК України та 19.06.2021 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України йому повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив клопотання задоволити.

Слідчий підтримав клопотання.

Захисник у судовому засіданні заперечив проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив обрати більш м`який запобіжний захід з врахуванням, поряд з тим того, що ОСОБА_5 є особою молодого віку, раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, перебуває у стосунках, та невдовзі має стати батьком. Документальних доказів на підтвердження такому на даний час не дати не в змозі, у в`язку з коротким проміжком між затриманням та розглядом даного клопотання, який припав на вихідний день.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника, просив врахувати, що обставини викладені у клопотанні не відповідають дійсності, однак його затримали на місці події. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, оскільки проживає з дівчиною ОСОБА_12 , яка вагітна на шостому місці, він невдовзі стане батьком, тому не хоче залишати її саму. Тривалий час перебував за кордоном, де працював, повернувся тільки у березні 2021 року, тому вважає, що це також спростовує факт участі його у нібито організованій групі. Має заощадження, тобто зароблені кошти за кордоном, частину яких позичив під відсоткову ставку, тому має постійний дохід. Зазначив, що його рідний брат хворіє на ДЦП, він допомагає батькам з його доглядом. Також проходив військову службу, де позитивно характеризувався.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000132 від 15.03.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України.

19 червня 2021 року, ОСОБА_5 затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Цього ж дня, ОСОБА_5 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Вирішуючи дане клопотання слідчий суддя, враховує також вагомість наявних доказів, які містяться: заяву ОСОБА_11 , повідомлення СБУ, протокол обшуку приміщення, протоколи затримання ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , постанову про визнання речовими доказами, протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 , довідку № 4030 від 18.06.2021 видану КНП «Міська клінічна лікарня №1» про тілесні ушкодження ОСОБА_11 , протокол допиту свідка, а також інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких, за вчинення якого відповідно до ч. 4 ст. 187 КК України, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Разом з тим слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, слідчим суддею визначено, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Прокурор у судовому засіданні довів, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме найбільш значним ризиком є те, що підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, про що свідчить той факт, що ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення такого злочину. Окрім цього, ОСОБА_5 усвідомлює, що санкція ч. 4 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, а тому є імовірність, що він може покинути територію місця свого проживання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєне ним кримінальне правопорушення. Оскільки, у даному кримінальному провадженні є потерпілі особи, слідчий суддя вважає обґрунтованим ризик наведений прокурором, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя дійшов висновку, що на даний час існує ризик, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки він підозрюється у скоєнні злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в свою чергу, ОСОБА_5 знаючи співучасників, перебуваючи на волі може розголошувати останнім інформацію про хід досудового розслідування та приховувати докази їхніх злочинних дій.

Слідчий суддя погоджується, що вказані ризики існують, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин та всіх причетних осіб.

Разом з тим, одного лише твердження, прохання сторони захисту обрати інший більш м`який запобіжний захід, не достатньо для переконання, що ОСОБА_5 буде дотримуватися відповідних процесуальних обов`язків за наявності загрози у покаранні за вчинення кримінального правопорушення.

Поряд з цим, не ставлячи під сумнів довіру, на яку заслуговує особа, яка звертається з проханням, слідчий суддя зазначає, що з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування такого запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу. Слідчий суддя вважає, що нічний домашній арешт, про який просить підозрюваний, так й цілодобовий арешт, з огляду на наведені вище ризики є недостатнім запобіжним заходом, який би зміг забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Згідно п.36 рішення у справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010 року (заява №37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (п.58 рішення від 04 жовтня 2005 року у справі «Бекчиєв проти Молдови, заява №9190/03).

Згідно практики Європейського суду з прав людини серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (п.40 рішення у справі «Клоот проти Бельгії» від 12 грудня 1991 року, заява №12718/87). Наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (п.34 рішення у справі «Сельчук проти Туреччини» від 10 січня 2006 року, заява № 21768/02; п.9 рішення від 10 листопада 1969 року у справі «Мацнеттер проти Австрії»).

Враховуючи вище зазначені ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Нормою ст. 183 КПК України, констатовано право суду на визначення застави, тобто таке є виключною дискрецією суду в кожному конкретному випадку.

Вирішуючи питання щодо визначення чи не визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя враховує : характеризуючі особу підозрюваного дані, його молодий вік, раніше не судимий, проходив військову службу, де позитивно характеризувався, те, що він офіційно не працевлаштований, однак тривалий час до березня 2021 року перебував за кордоном та має заощадження, зі слів. Також слідчий суддя бере до уваги, що у підозрюваного наявні стійкі соціальні зв`язки: допомагає батькам з утриманням рідного брата, який хворіє на ДЦП, проживає із своєю дівчиною ОСОБА_12 однією, яка вагітна та хвилюється за її стан.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне в рамках даного кримінального провадження визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Разом з тим згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.

Частиною 5 ст. 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховую практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , а інкриміноване кримінальне правопорушення, характер та обставини його вчинення.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати до ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, строк тримання під вартою рахувати з 19 червня 2021 року, дати затримання підозрюваного в порядку 208 КПК України, з визначенням застави 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження. А розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні і стимулюватиме його подальшу поведінку.

За змістом ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-194, 196-197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задоволити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 серпня 2021 року включно з визначенням розміру застави.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту в залі суду, а тримання його під вартою здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Строк тримання під вартою рахувати з 19 червня 2021 року, тобто з дати затримання в порядку 208 КПК України.

Строк дії ухвали до 17 серпня 2021 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити заставу 220 ( двісті двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі чотириста дев`яносто дев`ять тисяч чотириста гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

У разі внесення застави, зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки на строк до 17 серпня 2021 року включно, але не більше як в межах строку досудового розслідування:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Про прийняте рішення негайно повідомити заінтересованих осіб, родичів.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали складено 20.06.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1