КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУНС 107/3217/13 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Справа № 11-кп/824/567/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 , який приймає участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ "Катеринівська виправна колонія №45",
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу засудженого
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Керч АР Крим,
на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року повернуто заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку Керчинського міського суду Автономної Республіки Крим від 01 липня 2013 року за нововиявленими обставинами.
Судове рішення мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_8 не усунув недоліки заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, які зазначалися в ухвалі Оболонського районного суду м. Києві від 12 серпня 2020 року, що з урахуванням положень п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України є підставою для повернення заяви засудженому, як такої, що не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 КПК України.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року скасувати та прийняти нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ухвалюючи рішення про повернення заяви, суд першої інстанції фактично здійснив розгляд його заяви по суті та надав оцінку викладеним у заяві нововиявленим обставинам без відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заперечення прокурора щодо апеляційних вимог, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими є: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно з ч. 2 ст. 464 КПК України не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам ст. 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначені у ст. 462 КПК України. Зокрема, згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Таким чином, системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінального провадження в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлено обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі собою або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

За приписами ч. 3 ст. 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яку не оформлено згідно з вимогами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу, відповідно до яких заява повертається, якщо особа не усунула недоліків заяви, яку залишено без руху, в установлений строк.

З матеріалів провадження вбачається, що до Оболонського районного суду м. Києва була направлена для розгляду заява засудженого ОСОБА_8 від 16 липня 2020 року про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 01 липня 2013 року, яким він був засуджений за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, ст. 70, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років 30 днів.

В заяві ОСОБА_8 просив поновити строк на перегляд вироку за новоиявленими обставинами, здійснити перегляд вироку Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 01 липня 2013 року за нововиявленими обставинами, скасувати його та ухвалити нове судове рішення.

Що стосується підстав перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, то ОСОБА_8 зазначив, що суд, ухвалюючи відносно нього вирок, виходив із того, що відсутні сумніви у правдивості показань потерпілого ОСОБА_9 , оскільки його свідчення були послідовні і логічні в судовому засіданні та узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами, а підстав для обмови потерпілим ОСОБА_8 не встановлено. Але 14 жовтня 2013 року ОСОБА_9 написав заяву про те, що всі свідчення він давав під тиском зі сторони оперативних співробітників, що, на думку засудженого, є нововиявленою обставиною.

До заяви засуджений також долучив ксерокопію заяви ОСОБА_9 від 14 жовтня 2013 року, яка була адресована останнім "Симферопольському апеляційному суду".

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року було задоволено клопотання ОСОБА_8 про поновлення строку подання заяви, але безпосередньо заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Разом з цим засудженому було роз`яснено, що: заява та додатки, подані в її обґрунтування, не містять відомостей або судового рішення щодо притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за дачу завідомо неправдивих показань, при тому, що завідомо неправдиві показання потерпілого повинні бути установлені вироком суду або матеріалами розслідування щодо дачі таких показань, проте аж ніяк не заявою ОСОБА_9 ; в заяві та додатках відсутня інформація з приводу оскарження або набрання законної сили вироком Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 01 липня 2013 року.

У подальшому 05 вересня 2020 року ОСОБА_8 , на виконання ухвали від 21 вересня 2020 року, звернувся до суду з клопотання про усунення недоліків, до якого долучив роздруковані із офіційного сайту Судової влади ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2015 року, якою ОСОБА_8 було відмовлено в поновленні строку апеляційного оскарження вироку Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 01 липня 2013 року, та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07 червня 2016 року, якою засудженому було відмовлено у поновленні строку на касаційне оскарження цього ж вироку.

Що стосується нововиявлених обставин, що ОСОБА_8 з посиланням на п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК України виклав аналогічні доводи, що і в первинній заяві, та зазначив про те, що саме неправдиві показання ОСОБА_9 були використані при винесенні вироку. Такі обставини існували під час винесення вироку і самі по собі доводять його неправильність.

Однак суд першої інстанції, встановивши, що заява не відповідає вимогам ч. 2 ст. 462 КПК на підставі ч. 3 ст. 464 КПК повернув її, аргументуючи своє рішення тим, що засуджений не усунув недоліки заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, які були вказані в ухвалі суду від 12 серпня 2020 року.

З таким рішенням суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки, як убачається зі змісту заяви та додаткового клопотання засудженого, всупереч вимогам пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України в них не міститься обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких, зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК, які не були відомі та не могли бути відомі суду та заявнику під час розгляду судом кримінальної справи. Водночас посилання засудженого на неправдиві показання потерпілого не підтверджено належними доказами, якими з огляду на висновок щодо застосування п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК України, який міститься у постанові колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21 січня 2020 року (провадження № 51-3062км19), є процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би було встановлено факт надання в суді потерпілим завідомо неправдивих показань.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що засуджений ОСОБА_8 не усунув недоліків заяви про перегляд вироку Керчинського міського суду Автономної Республіки Крим від 01 липня 2013 року за нововиявленими обставинами та відповідно до ч. 3 ст. 429 КПК України повернув таку останньому.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції вийшов за рамки перевірки, передбаченої нормами ст. 462 КПК України, оскільки розглянув заяву по суті та надав оцінку його доводам стосовно нововиявлених обставин без відкриття кримінального провадження та здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, то як убачається з ухвали, суд першої інстанції не входив в оцінку доводів, а лише констатував відсутність у заяві обґрунтування щодо існування нововиявлених обставин.

За відсутності істотних порушень вимог кримінального процесуального закону колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування не вбачає.

Таким чином, апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року, якою заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку Керчинського міського суду Автономної Республіки Крим від 01 липня 2013 року за нововиявленими обставинами повернуто особі, яка її подала без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4