Провадження № 11-кп/811/1088/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.06.2020 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, мешканця АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 14 та ст. 113, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 та ч. 2 ст. 194, ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:
цим вироком обвинуваченого ОСОБА_6 , визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 258; ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 263; ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 258 КК України дев`ять років позбавлення волі без конфіскації належного йому майна; за ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 263 КК України шість років позбавлення волі; за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України один рік обмеження волі; за ч. 4 ст. 358 КК України два роки обмеження волі.

На підставі частини 1 статті 70 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді дев`яти років позбавленням волі без конфіскації усього належного йому майна.

ОСОБА_6 визнано невинним та виправдано у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28 - ст. 113 КК України у зв`язку із недоведеністю того, що в його діянні є склад злочину.

ОСОБА_6 визнано невинним та виправдано у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 194 КК України у зв`язку із недоведеністю того, що в його діянні є склад злочину.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до набрання вироку законної сили залишено без змін.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 08.08.2018 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 зараховано в строк відбування покарання строк тримання під вартою під час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження з 08.08.2018 року по 30.06.2020 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_6 на початку лютого 2018 року ОСОБА_6 отримав від невстановлених досудовим слідством осіб завдання щодо необхідності здійснити підрив будівлі «Товариства угорської культури Закарпаття», яка розташована в м. Ужгород по вулиці Православна Набережна, 5, з метою провокації міжнародного ускладнення, оскільки вчинення таких дій по підриву офісу «Товариства угорської культури Закарпаття», як найбільш розвинутої в регіоні структури, що здійснює організаційну діяльність із забезпечення соціально-культурної сфери життєдіяльності національної меншини угорців Закарпаття та є посередником культурних зв`язків між угорцями України та Угорщини, втрачених із врахуванням об`єктивних історичних геополітичних змін в розрізі україно-угорських взаємовідносин, призведе до дискредитації нашої держави на міжнародній арені в частині невиконання основоположних міжнародних нормативно-правових актів, що стосуються прав, свобод та інтересів національних меншин, про що поставив до відома осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження.

В свою чергу, особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження з метою не бути викритими правоохоронними органами та усвідомлюючи характер та обсяг дій, які необхідно здійснити для досягнення бажаного злочинного результату, залучили до своєї злочинної діяльності як безпосереднього виконавця ще одну особу, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, якому довели план злочинних дій та який, переслідуючи корисливий мотив дав свою добровільну згоду на участь у вчиненні вказаного злочину, про що особа, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження поставив до відома ОСОБА_6 як організатора.

Надалі, 10.02.2018 особа, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, діючи на виконання вказівки ОСОБА_6 , спільно з двома іншими особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження на автомобілі, належному особі, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, марки «Mitsubishi Pajero Sport», державний номерний знак НОМЕР_1 , прибули в м. Ужгород, Закарпатської області, з метою безпосереднього вивчення будівлі «Товариства угорської культури Закарпаття», шляхів підходу і відходу, часу, способу вчинення злочину, з метою вжиття всіх можливих заходів конспірації спрямованих на унеможливлення їх викриття та затримання правоохоронними органами.

Під час проведення заходів по вивченню місця розташування та конструктивних особливостей будівлі «Товариства угорської культури Закарпаття» особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження за допомогою мобільного зв`язку отримали від ОСОБА_6 фотознімок зазначеної будівлі і поставили останнього до відома про те, що вони вже її вивчають. По завершенню вказаних підготовчих розвідувальних дій особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження повернулися до м. Кропивницький, а інша особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження в Молдову за місцем свого проживання.

По приїзду до м. Кропивницький, 12.02.2018 особа, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження зустрівся з ОСОБА_6 , якому повідомив, що вони виконали всі дії по підготовці до вчинення підриву будівлі «Товариства угорської культури Закарпаття», який планують вчинити в 20 числах лютого 2018 року, однак, з метою вжиття додаткових заходів, спрямованих на унеможливлення їх викриття правоохоронними органами, йому необхідний вибуховий пристрій та інший транспортний засіб, оскільки його власний автомобіль двічі фіксувався камерами спостереження, розташованими вздовж автошляхів в Закарпатській області під час їх попередніх поїздок в січні 2018 року в Закарпатську область.

В свою чергу, ОСОБА_6 з метою реалізації злочинного задуму отримав у невстановлений досудовим слідством час та у невстановлених досудовим слідством осіб саморобний вибуховий пристрій та попросив у свого знайомого, громадянина України ОСОБА_10 , мешканця м. Черкаси, в тимчасове користування автомобіль марки «Mitsubishi L200», державний номерний знак НОМЕР_2 .

13.02.2018 особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, прибули в м. Черкаси, де за вказівкою ОСОБА_6 отримали від невстановленої досудовим слідством особи вищевказаний автомобіль, з наявним у ньому саморобним вибуховим пристроєм.

26.02.2018 о 17 годині 14 хвилин, особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, діючи на виконання попередньої злочинної домовленості, спільно з двома іншими особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, на автомобілі марки «Mitsubishi L200», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись автодорогою «Київ-Чоп», заїхали на територію Закарпатської області в с. Нижні Ворота, Воловецького району та продовжили свій рух в сторону м. Ужгорода.

О 18 годині 04 хвилини цього ж дня особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, здійснили зупинку на автостоянці торгівельного центру «Епіцентр», що розташований за адресою: м. Мукачево, вул. Лавківська, 1«Д» та зайшли до вказаного торгівельного центру, де з метою завершення готування до вчинення вищезазначеного злочину та для підготовки вибухового пристрою, маскування безпосереднього виконавця злочину особи, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, придбали стрічку самоклейку («скотч»), чоловічі рукавички та термомаску у вигляді балаклави.

Після цього, перейшовши до торгівельного центру «SILVERLAND», (м. Мукачево, вул. Лавківська, 1А), що розташований поряд з ТЦ «Епіцентр», продовжуючи виконання завершального етапу підготовки до вчинення злочину, три особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, придбали обгортковий папір, після чого повернулись до свого транспортного засобу і продовжили рух до м. Ужгорода. При цьому, будучи добре обізнаними з методами роботи правоохоронних органів, з метою конспірації вимкнули наявні у них мобільні телефони, забезпечивши таким чином неможливість визначення їх місцезнаходження.

Близько 00 годин 30 хвилин 27 лютого 2018 року три особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, заїхали на територію м. Ужгорода та продовжили рух раніше обраним маршрутом до вул. Капітульної, де о 02 годині 44 хвилини, поряд з будинком № 2 вказаної вулиці зупинились та одна із осіб, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, вийшовши з транспортного засобу, продовжив рух пішки, пройшов від вул. Волошина через пішохідний міст до вул. Православна Набережна, де розміщена адміністративна будівля громадської організації «Товариство угорської культури Закарпаття», а дві інші особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, автомобілем продовжили рух по вул. Волошина та вул. Ольбрахта до перехрестя з вулиць Анкудінова та Шумної.

О 02 годині 49 хвилин цього ж дня одна із осіб, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, дійшовши до будівлі громадської організації «Товариство угорської культури Закарпаття», що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Православна Набережна, 5, встановив на підвіконні одного з вікон будівлі пакет з вибуховим пристроєм та продовжив рух по вул. Православна Набережна в напрямку вул. Анкудінова, де на нього чекали дві інші особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження

Через 6 хвилин 37 секунд після поміщення однією із осіб, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, пакету з вибуховим пристроєм, тобто о 02 годині 55 хвилин, відбулась детонація та пролунав вибух, яким пошкоджено будівлю громадської організації «Товариство угорської культури Закарпаття» та знищено майно, що в ній знаходилось, чим саме досягнуто бажаного злочинного результату.

В цей час всі три особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, з метою уникнення затримання, попрямували тим самим маршрутом в бік Львівської області та о 04 годині 27 хвилин 27 лютого 2018 року покинули територію Закарпатської області, а одна із осіб, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, виїхав в Республіку Молдова по місцю свого проживання.

Окрім цього, на початку лютого 2018 року, невстановлені досудовим слідством особи під час чергової зустрічі з ОСОБА_6 в місті Київ, довели до відома останнього щодо необхідності здійснити підрив будівлі «Товариства угорської культури Закарпаття», яка розташована в м. Ужгород по вулиці Православна Набережна, 5, з метою провокації міжнародного ускладнення.

ОСОБА_6 , діючи як організатор, відповідно надав вказівку співвиконавцям двом особам, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, здійснити підрив вищевказаної будівлі «Товариства угорської культури Закарпаття». Задля досягнення бажаного злочинного результату, а саме, підриву вищевказаної будівлі, ОСОБА_6 з метою забезпечення осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, засобами вчинення злочину, в невстановлений досудовим слідством час та місці всупереч вимогам «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України 21.08.1998 (в редакції від 15.05.2018) № 622, отримав у невстановлених досудовим слідством осіб саморобний вибуховий пристрій, який, 13.02.2018 передав особам, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, в м. Черкаси разом з транспортним засобом марки «Mitsubishi L200», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Цього ж дня дві особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, на вищевказаному транспортному засобі, прослідували в м. Кропивницький, де зберігали автомобіль та саморобний вибуховий пристрій до 26.02.2018 року, після чого помістили його в непрозорий поліетиленовий пакет, який в свою чергу розмістили в салоні наданого ОСОБА_6 автомобіля та вирушили у напрямку Закарпатської області.

27 лютого 2018 року о 00 годині 30 хвилин, три особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, постійно зберігаючи наданий ОСОБА_6 саморобний вибуховий пристрій у вищевказаному автомобілі, прибули на територію м. Ужгорода та продовжили рух раніше обраним маршрутом до вул. Капітульної, де о 02 годині 44 хвилин, поряд з буд. № 2 зупинились. Один із осіб, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, вийшовши з транспортного засобу, маючи в своєму розпорядженні вищевказаний саморобний вибуховий пристрій, продовжив рух пішки та прослідував від вул. Волошина через пішохідний міст, до вул. Православна Набережна, де розміщена адміністративна будівля громадської організації «Товариство угорської культури Закарпаття», і о 02 годині 49 хвилин цього ж дня, дійшовши до зазначеної будівлі, встановив на підвіконні одного з вікон, що виходить на сторону цієї набережної, пакет із зазначеним саморобним вибуховим пристроєм та продовжив рух по тротуару на вул. Православна Набережна в напрямку вул. Анкудінова, де на нього чекали дві інші особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження.

Через 6 хвилин 37 секунд, тобто о 02 годині 55 хвилин, відбулась детонація та пролунав вибух, яким пошкоджено фасад будівлі, два вікна, міжкімнатні двері громадської організації «Товариства угорської культури Закарпаття» та знищено майно, а саме, всі наявні у приміщенні офісні меблі, товарно-матеріальні цінності та документацію.

Згідно з висновку експерта Львівського НДЕКЦ МВС України № 3/233 від 05.04.2018 за результатами експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу на поверхнях, наданих на дослідження фрагментах металу неправильної геометричної форми, виявлено сліди бризантної вибухової речовини-гексогену.

У відповідності до висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України № 12/33 від 24.04.2018 27.02.2018 в приміщенні за адресою м. Ужгород по вул. Православна Набережна, 5, стався вибух саморобного вибухового пристрою.

Саморобний вибуховий пристрій був виготовлений з металевої труби (корпус), який був споряджений вибуховою речовиною на основі гексогена, детонатора та механізму приведення в дію.

Приблизна потужність саморобного вибухового пристрою складала до 1000 г. в тротиловому еквіваленті.

Також, ОСОБА_6 , перебуваючи в період з 12.03.2018 по 8.08.2018 в розшуку за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, з метою не бути викритим правоохоронними органами, в невстановлений досудовим слідством час вступив в злочинну змову з невстановленими досудовим слідством особами щодо підроблення паспорта громадянина України. З цією метою, ОСОБА_6 надав останнім свою кольорову фотокартку розмірами 3,5х4,5 см.

Надалі, в невстановлений досудовим слідством час та місці ОСОБА_6 отримав від невстановлених досудовим слідством осіб паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 виданий 6.10.2004 Красногвардійським РВУ МВС України в Дніпропетровській області на ім`я громадянина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак з вклеєною в ньому власною фотокарткою.

Згідно з висновку експерта № 4/254 від 23.08.2018 у паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 виданому 6.10.2004 Красногвардійським РВУ МВС України в Дніпропетровській області на ім`я громадянина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на першій сторінці проводилась заміна фотокартки власника із відокремленням попередньої фотокартки.

Згідно з висновку експерта № 1/289 від 07.11.2018 зображення особи на першій сторінці наданого на дослідження паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданому 6.10.2004 Красногвардійським РВУ МВС України в Дніпропетровській області на ім`я громадянина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зображення особи на першій сторінці наданого на дослідження дозволу на право зберігання вогнепальної зброї № НОМЕР_4 , виданого на ім`я ОСОБА_6 , належить одній і тій самій особі.

Окрім цього, ОСОБА_6 , будучи в розшуку за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, з метою не бути викритим правоохоронними органами, маючи у своєму розпорядженні підроблений паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 6.10.2004 Красногвардійським РВУ МВС України в Дніпропетровській області на ім`я громадянина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вклеєною в ньому власною фотокарткою, використав його, надавши 8.08.2018 співробітникам УСБУ в Дніпропетровській області під час затримання, як документ, що посвідчує його особу.

Згідно з висновку експерта № 4/254 від 23.08.2018 у паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 , виданому 6.10.2004 Красногвардійським РВУ МВС України в Дніпропетровській області на ім`я громадянина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на першій сторінці проводилась заміна фотокартки власника із відокремленням попередньої фотокартки.

Згідно з висновку експерта № 1/289 від 07.11.2018 зображення особи на першій сторінці наданого на дослідження паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданому 6.10.2004 Красногвардійським РВУ МВС України в Дніпропетровській області на ім`я громадянина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зображення особи на першій сторінці наданого на дослідження дозволу на право зберігання вогнепальної зброї № НОМЕР_4 виданого на ім`я ОСОБА_6 , належить одній і тій самій особі.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 , також обвинувачується у тому, що на початку січня 2018 року отримав від невстановлених досудовим слідством осіб завдання по збору та підготовці детальної інформації щодо віадуків та залізничних мостів, розташованих в адміністративних межах Закарпатської та Львівської областей, які мають важливе народногосподарське і оборонне значення та критичної інфраструктури, розташованої в межах області, з метою в подальшому вчинення пошкоджень шляхом підриву вибуховими пристроями вищевказаних об`єктів, що призвело б до спричинення тяжких наслідків.

Діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою досягнення єдиного бажаного злочинного результату, усвідомлюючи обсяг та характер дій, ОСОБА_6 на початку січня 2018 року підшукав та вступив в злочинну змову з особою, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, колишнім військовослужбовцем, учасником бойових дій в зоні проведення антитерористичної операції на Сході країни, який, переслідуючи корисливий мотив, дав свою добровільну згоду на участь у вчиненні вказаних вище злочинів.

В свою чергу, особа, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, усвідомлюючи, що для вчинення запланованих з ОСОБА_6 злочинів необхідно залучити додаткові сили та засоби, на початку січня 2018 року вступив в злочинну змову з своїм військовим побратимом, іншою особою, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, колишнім військовослужбовцем, учасником бойових дій в зоні проведення антитерористичної операції на Сході країни, колишнім працівником органів внутрішніх справ, який, переслідуючи корисливий мотив, також погодився на пропозицію останнього прийняти участь у вчиненні вищевказаних злочинів, про що особа, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, поставив до відома ОСОБА_6 .

Учасниками зазначеної злочинної групи був розроблений детальний план діяльності групи, об`єднаний єдиним умислом, відповідно до якого кожному з них, як члену групи, була визначена конкретна роль у здійсненні та реалізації цього плану.

Згідно з розробленим планом злочинної діяльності та розподілом ролей в обов`язки ОСОБА_6 як організатора входило керування діями двох інших осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, під час вчинення злочинів, фінансування групи, надання транспортних засобів та засобів для вчинення злочинів. В обов`язки осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, як співвиконавців входило безпосереднє вчинення злочинів та вжиття всіх можливих заходів конспірації з метою не бути викритими правоохоронними органами.

Діючи на виконання попередньої злочинної домовленості та вказівок ОСОБА_6 особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, в період з 18 по 25 січня 2018 року з метою підготовки до вчинення диверсії - пошкодження шляхом підривів вибуховими пристроями віадуків та залізничних мостів, розташованих в адміністративних межах Закарпатської та Львівської областей, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, на автомобілі особи, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, марки «Mitsubishi Pajero Sport», державний номерний знак НОМЕР_1 здійснили ряд поїздок до Закарпатської області, під час яких ними були зроблені детальні фотознімки залізничних та автомобільних мостів і віадуків, в тому числі, належних до стратегічно важливих та оборонного значення, розташованих у Воловецькому, Міжгірському та Великоберезнянському районах Закарпатської області по маршруту руху автошляхами «М-06 Київ-Чоп», «Н-13 Львів-Самбір-Ужгород» та «Т 0718 Нижні Ворота Воловець Міжгір`я», частину з яких особа, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, за допомогою мобільного зв`язку надіслав на мобільний телефон особи, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, з метою підготовки останнім детального звіту.

Після повернення в м. Кропивницький, за результатами проведених підготовчих до злочину дій, особа, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, за допомогою комп`ютерної техніки підготував електронний файл із детальним звітом, в якому описав автошляхи та об`єкти дорожньої інфраструктури розташовані на них, особливу увагу приділивши об`єктам Ужоцького (7 тунелів та 5 мостів) та Воловецького перевалів (4 тунелів та 7 мостів), зазначивши їх точні GPS- координати, детально описавши їх охорону та наслідки підриву.

Надалі, 26.01.2018 особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, зустрілись з ОСОБА_6 в ресторанному комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( АДРЕСА_2 ), де особа, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, передав ОСОБА_6 флеш-накопичувач із вищевказаним електронним звітом, за що ОСОБА_6 передав останньому грошові кошти в сумі 1000 доларів США, частину з яких одна із осіб, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження передав іншій особі, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження (500 доларів США).

В свою чергу, ОСОБА_6 , маючи в своєму розпорядженні згаданий флеш-накопичувач із вищевказаним електронним звітом, на початку лютого 2018 року, перебуваючи в місті Київ, на виконання попередньої злочинної домовленості передав його невстановленій досудовим слідством особі і таким чином підтвердив можливість та готовність і надалі виконувати злочинні вказівки.

Відповідно до інформації Регіональної філії «Львівська залізниця» за №НЗІ/10/1992 розташовані на Ужоцькому перевалі 4 великі мости та 2 середні мости мають важливе народногосподарське та оборонне значення, оскільки розташовані на залізничному напрямку Львів-Самбір-Ужгород, який забезпечує пасажирське та вантажне сполучення ряду населених пунктів Львівської та Закарпатської областей, зокрема міст Самбір, Турка, Великий Березний, Перчин та ін.

У межах с. Гукливе, Воловецького району Закарпатської області розміщені 4 віадуки, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, оскільки це залізничне сполучення, окрім з`єднання населених пунктів Стрий, Сколе, Воловець, Свалява, Мукачево, входить до складу п`ятого міжнародного транспортного коридору, який з`єднує Україну, Угорщину, Австрію та Італію.

Згідно з інформацією Служби автомобільних доріг у Закарпатській області за №58/6/1423 від 27.03.2018, на автомобільній дорозі «М-06 Київ-Чоп» розташовані мости державного значення національної транспортної системи України, які підлягають охороні та обороні в умовах надзвичайного стану і особливого періоду.

ОСОБА_6 по вказаному обвинуваченню визнано невинним та виправдано у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28 - ст. 113 КК України у зв`язку із недоведеністю того, що в його діянні є склад злочину.

В мотивах прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що стороною обвинувачення не доведена попередня змова обвинуваченого з іншими особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, на спільне вчинення диверсії, не доведена об`єктивна сторона готування до диверсії, що мала б проявитись у вчиненні суспільно-небезпечних дій, вибухів, підпалів, тощо спрямованих на масове знищення людей, не доведена така мета дій, як ослаблення держави та не доведено вороже ставлення ОСОБА_12 до держави.
Також, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з трьома особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, в період з 17 години 14 хвилин 26 лютого 2018 року по 04 годину 27 хвилин 27 лютого 2018 року, попередньо підготувавшись, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вибуху, здійснили умисне пошкодження адміністративної будівлі громадської організації «Товариство угорської культури Закарпаття», що розташована в м. Ужгороді по вул. Православна Набережна, 5, яка являє собою двоповерховий будинок, вікна двох кабінетів, на першому поверсі якого виходять на вулицю Православна Набережна, та знищення майна, що в ній знаходилось за наступних обставин.

Так, 26 лютого 2018 року о 17 годині 14 хвилин три особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, на автомобілі марки «Mitsubishi L200», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись автодорогою «Київ-Чоп», заїхали на територію Закарпатської області в с. Нижні Ворота, Воловецького району, та продовжили свій рух в сторону м. Ужгорода.

О 18 годині 04 хвилини цього ж дня особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, здійснили зупинку на автостоянці торгівельного центру «Епіцентр», що розташований за адресою: м. Мукачево, вул. Лавківська, 1«Д» та зайшли до вказаного торгівельного центру, де з метою завершення готування до вчинення вищезазначеного злочину та для підготовки вибухового пристрою, маскування безпосереднього виконавця злочину особи, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, придбали стрічку самоклейку («скотч»), чоловічі рукавички та термомаску у вигляді балаклави.

Після цього, перейшовши до торгівельного центру «SILVERLAND», (м. Мукачево, вул. Лавківська, 1А), що розташований поряд з торговим центром «Епіцентр», продовжуючи виконання завершального етапу підготовки до вчинення злочину, три особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, придбали обгортковий папір, після чого повернулись до свого транспортного засобу і продовжили рух до м. Ужгорода. При цьому, будучи добре обізнаними з методами роботи правоохоронних органів, з метою конспірації вимкнули наявні у них мобільні телефони, забезпечивши таким чином неможливість визначення їх місцезнаходження та прослуховування.

Близько 00 годин 30 хвилин 27 лютого 2018 року три особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, заїхали на територію м. Ужгорода та продовжили рух раніше обраним маршрутом до вул. Капітульної, де о 02 годині 44 хвилини, поряд з будинком № 2 вказаної вулиці зупинились та одна особа, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, вийшовши з транспортного засобу, продовжив рух пішки, прослідувавши від вул. Волошина через пішохідний міст до вул. Православна Набережна де розміщена адміністративна будівля громадської організації «Товариство угорської культури Закарпаття», а інші дві особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, автомобілем продовжили рух по вул. Волошина та вул. Ольбрахта до перехрестя з вулиць Анкудінова та Шумної.

О 02 годині 49 хвилин цього ж дня особа, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, дійшовши до будівлі громадської організації «Товариство угорської культури Закарпаття», що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Православна Набережна, 5, встановив на підвіконні одного з вікон будівлі, пакет з саморобним вибуховим пристроєм та продовжив рух по вул. Православна Набережна в напрямку вул. Анкудінова, де на нього очікували дві особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження.

Через 6 хвилин 37 секунд після поміщення особою, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, пакету з вибуховим пристроєм, тобто о 02 годині 55 хвилин, відбулась детонація та пролунав вибух, яким пошкоджено будівлю громадської організації «Товариство угорської культури Закарпаття» та знищено майно, що в ній знаходилось, чим саме досягнуто бажаного злочинного результату.

В цей час особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, з метою уникнення затримання попрямували тим самим маршрутом в бік Львівської області та о 04 годині 27 хвилин 27 лютого 2018 року покинули територію Закарпатської області.

По вказаному обвинуваченню ОСОБА_6 визнано невинним та виправдано у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 194 КК України у зв`язку із недоведеністю того, що в його діянні є склад злочину.

Обґрунтовуючи своє рішення суд першої інтонації прийшов до висновку, що пошкодження майна, а саме офісу «Товариства угорської культури Закарпаття» шляхом підриву саморобного вибухового пристрою цілком охоплюється диспозицією ч. 2 ст. 258 КК України, як більш тяжкого і суспільно-небезпечного злочину, вина ОСОБА_6 у вчиненні якого доведена у повному обсязі. Тому вказані дії ОСОБА_6 не потребують додаткової кваліфікації за ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 194 КК України.

На вказаний вирок апеляційні скарги подали обвинувачений ОСОБА_6 , прокурор прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі обвинувачений не погоджується із вироком суду та просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування скарги покликається на те, що показання свідка ОСОБА_13 є недопустимим доказом, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які процесуальні документи, що свідчать про застосування заходів забезпечення безпеки до нього. Звертає увагу на тому, що під час судового розгляду було порушено його право на захист. Зазначає, що захист його інтересів здійснювали адвокати ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , які не були залучені судом на окремі процесуальні дії. Вказує, що у вироку суду вказаний лише захисник ОСОБА_8 , проте під час розгляду справи його захист здійснював ще і захисник ОСОБА_14 . Покликається на те, що він не відмовлявся від послуг адвоката ОСОБА_14 .

Прокурор у апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати в частині виправдання обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 14 ст. 113 КК України та не застосуванні конфіскації майна та ухвалити новий вирок, яким визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 14 ст. 113 КК України та призначити покарання з врахуванням положень ч. 2 ст. 68 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28-ч. 2 ст. 258 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді 2 років обмеження волі, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді 2 років обмеження волі. Відповідно до ст. 70 КК України та із застосуванням вимог ст. 72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор покликається на те, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 14 ст. 113 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження. Крім того, його вина підтверджується показаннями допитаного у суді першої інстанції свідка ОСОБА_13 , та свідка ОСОБА_15 . Звертає увагу на тому, що суд першої інстанції не зазначив у мотивувальній частині вироку підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення. Суд першої інстанції також безпідставно не призначив обвинуваченому додаткове покарання у виді конфіскації майна за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України. Суд не надав оцінку доказам заподіяння значної майнової шкоди потерпілому. Крім того, суд визнав відсутність у обвинуваченого майна, що суперечить висновкам суду про повернення обвинуваченому у порядку ст. 100 КК України належних йому матеріальних благ.

Захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати частині визнання обвинуваченого винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 258; ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 263; ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України та закрити в цій частині кримінальне провадження. В решті вирок суду залишити без змін.

В мотивах апеляційної скарги захисник зазначає, що під час досудового розслідування обвинувачений визнав вину у вчиненому під тиском працівників органу досудового розслідування. Показання обвинуваченого під час судового розгляду про те, що він себе оговорив підтверджуються і іншими доказами, що містяться у матеріалах справи. У матеріалах справи відсутні будь-які про дані про особу ОСОБА_16 , так званого замовника злочину, матеріали щодо даної особи у окреме провадження не виділялися. У протоколі пред`явлення особи для впізнання від 09.08.2018 року ОСОБА_6 зазначив, що особа ОСОБА_17 йому не відома. Натомість, суд першої інстанції визнав вказаний доказ таким, що підтверджує вину обвинуваченого у вчиненні злочинів. В судовому засіданні ОСОБА_17 , не був допитаний. Свідок ОСОБА_18 , за участі його проводився слідчий експеримент від 30.03.2018 року, та був відтворений маршрут руху 10.02.2018 року у м. Ужгороді, також не був допитаний судом першої інстанції. Зазначає, що відеозапис з камер спостереження, де зафіксований рух автомобіля «Мітсубіші Л200» р. н. НОМЕР_2 , є неналежним доказом, оскільки при перегляді вказаного відеозапису у суді першої інстанції було неможливо встановити марку та реєстраційний номер транспортного засобу. Суд першої інстанції не взяв до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що вказаний автомобіль він надавав у користування ОСОБА_18 та ОСОБА_17 . У матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази наявності у обвинуваченого у користування номера мобільного телефону НОМЕР_5 , з якого здійснювались дзвінки на мобільні телефони ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . В ході судового розгляду не доведено, що обвинувачений був організатором злочину, а саме підриву будівлі «Товариства угорської культури Закарпатття». У вироку не зазначено жодного доказу вини обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, лише показання свідка ОСОБА_13 . Щодо обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, то обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що паспорт з іншим іменем йому видали у відділі кадрів добровольчого батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_4 » для оперативної роботи в зоні проведення АТО. Зазначає, що ОСОБА_6 від органу досудового розслідування не переховувався і в розшук був оголошений незаконно. Вказує, що доказів використання обвинуваченим підробленого паспортна у матеріалах справи немає. Показання свідка ОСОБА_19 викладені у вироку суперечать показанням, які він давав під час судового розгляду. Зазначає, що протоколи огляду місця події від 27.02.2018 року є недопустимими доказами, оскільки дозвіл на проведення обшуку надавався особою, яка не має на це права.

Обвинувачений подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просить залишити її без задоволення. Зазначає, що стороною обвинувачення не надано доказів вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28 ст. 113 КК України. Вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про недопустимість як доказу флеш-накопичувача марки Кінгстон DTSE 16 Gb, оскільки такий отриманий незаконним шляхом. Вважає, що прокурором не доведено вчинення ним злочину за попередньою змовою групою осіб. Крім того, прокурором не доведено, що своїми діями він мав на меті ослаблення держави.

Захисник ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просить її залишити без задоволення. Вказує, що у матеріалах справи відсутні докази того, що обвинувачений отримував від невстановлених осіб завдання щодо збору інформації про віадуки, залізничні мости та іншу інфраструктуру в межах Закарпатської та Львівської областей. Крім того, не доведено, що обвинувачений вступив у злочинну змову з ОСОБА_17 , який у свою чергу вступив у злочинну змову з ОСОБА_18 . Не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні факт передачі обвинуваченому від ОСОБА_17 флеш накопичувача з електронним звітом щодо об`єктів інфраструктури в Закарпатській та Львівській областях. Зазначає, що не в ході судового розгляду не доведено, що обвинувачений давав вказівки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 щодо підриву будівлі ГО «Товариство угорської культури Закарпаття». Вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку показанням свідка ОСОБА_13 . Звертає увагу на тому, що у транспортному засобі не виявлено жодних слідів перевезення у ньому вибухового пристрою.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого та захисника, які підтримали свої апеляційні скарги та заперечили проти апеляційної скарги прокурора, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та заперечив проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, дослідивши матеріали судового провадження, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону не дотримався.

Підставою для скасування вироку суду при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 409 КПК України, є неповнота судового розгляду .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.410 КПК України, неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишились недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Так, згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 258; ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 263; ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, які він вчинив з особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження. Виправдано за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 14 - ст.113 та ч. 2 ст. 194 КК України у зв`язку з недоведеністю його участі з особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження.

Однак, колегією суддів встановлено, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000655 від 27.02.2018 про обвинувачення ОСОБА_17 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 14 - ст. 113, ч.2 ст. 28 - ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 258, ч. 2 ст.28 - ч.2 ст. 194 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 14 - ст. 113, ч.2 ст. 28 - ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 258, ч. 2 ст.28 - ч.2 ст. 194 КК України.

Згідно обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , інкриміновані йому злочини вчинені за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , тобто з особами, обвинувальні акти відносно яких перебувають на розгляді в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області.

09.10.2020 р. до суду надійшло письмове клопотання голови ГО «Товариство угорської культури Закарпаття» ОСОБА_21 , яке підтримане представником потерпілого ОСОБА_22 , в якому він просив розглянути питання про об`єднання вищевказаних кримінальних проваджень.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.06.2020 року у задоволенні клопотання відмовлено.

На переконання колегії суддів, у даній конкретній справі, зазначене рішення суду не узгоджується з положеннями ч.1 ст.334 КПК України, яка передбачає можливість об`єднання на стадії судового розгляду в одне провадження матеріалів кримінального провадження щодо декількох осіб підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення.

Вимогами ст.23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо

Як вбачається із вироку, суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 дослідив протоколи проведення слідчого експерименту від 15.03.2018 року, від 05.04.2018 року за участі підозрюваного ОСОБА_17 , протокол проведення слідчого експерименту від 30.03.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_18 , згідно з якими останні відтворювали дії, обстановку та обставини вчинення злочинів, інкримінованих їм та ОСОБА_6 .

Натомість, суд першої інстанції, дослідивши вказані докази та поклавши їх в основу обвинувального вироку, як такі, що підтверджують вину ОСОБА_6 , а також виправдовують його у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28 - ст. 113, ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 194 КК України, в порушення положень ст. 23 КПК України не допитував безпосередньо ОСОБА_18 та ОСОБА_17 щодо вказаних обставин, не встановивши причинного зв`язку між діяннями кожного з них та злочинними наслідками.

Колегія суддів вважає за необхідне вказати на те, що покликання обвинуваченого у апеляційній скарзі, що під час судового розгляду було порушено його право на захист, оскільки такий проводився за відсутності захисника ОСОБА_14 , від послуг якого він не відмовлявся, є необґрунтованими, оскільки договір між ОСОБА_6 та ОСОБА_23 був розірваний в односторонньому порядку з ініціативи адвоката, що відповідає вимогам ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та не є порушенням. Крім того, у всіх судових засіданнях інтереси обвинуваченого представляв захисник ОСОБА_8 про що обоє ствердили в суді апеляційної інстанції.

Не підлягає зміні обвинуваченому запобіжний захід тримання під вартою у зв`язку з тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не відпали та продовжують існувати.

Таким чином, враховуючи допущену судом першої інстанції неповноту судового розгляду, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило йому ухвалити законний, обґрунтований та вмотивований вирок, унеможливлює, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, перевірку цих обставин судом апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що вирок суду слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду суду першої інстанції необхідно ретельно перевірити в судовому засіданні доводи, викладені в апеляційних скаргах та ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 410, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.06.2020 року відносно ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 тримання під вартою залишити без змін до проведення підготовчого судового засідання, але на строк не більше 60 днів.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4