У Х В А Л А
Справа № 285/1715/21
провадження № 1-кс/0285/424/21
07 квітня 2021 року м. Новоград-Волинський
Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

скаргу ОСОБА_3
на бездіяльність Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Житомирській області щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення,
ВСТАНОВИЛА:
05.04.2021ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаною скаргою та просив зобов`язати начальника сектору дізнання Новоград-Волинського районного відділу поліції внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі Реєстр) про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 299 КК України, згідно поданої ним заяви.

Свої вимоги мотивував тим, що 24.03.2021 року він звернувся до поліції із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.299 КК України. Однак вказана заява не була внесена до Реєстру та, відповідно, досудове розслідування не розпочато.

В судове засідання ОСОБА_4 не прибув, надав заяву, в якій просить скаргу слухати у його відсутність, просить її задовольнити.

Прокурор, слідчий в судове засідання не прибули. Про час та місце скарги повідомлені належним чином. Клопотань, заяв не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Одним із загальних засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, що можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед якого, зокрема є його бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру.

24.03.2021 року ОСОБА_4 звернувся до поліції з заявою про жорстокеповодження з тваринами, вчиненеТкачуком, яка внесена до Реєстру не була та перевірка не проведена.

Відповідно до змісту ч.1, ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Реєстру та розпочати розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Вказана стаття визначає безальтернативний порядок дій слідчого або прокурора в разі отримання ними заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, чинним законодавством України чітко встановлено обов`язок внесення до Реєстру тих відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто злочину або кримінального проступку.

Чинними кримінальним процесуальним законодавством не передбачено можливості передачі заяви про злочин, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення особою, уповноваженою на прийняття рішення щодо її реєстрації в Реєстрі, до іншого органу для прийняття рішення щодо внесення такої заяви до Реєстру, як і не передбачено можливості розгляду заяви про злочин в порядку звернення громадян.

Відповідно до ст.215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків у формі дізнання.

Згідно з ч.3 ст.214 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто, до внесення відомостей про злочин до Реєстру проведення органами досудового слідства чи прокуратурою жодних слідчих дій, перевірок, слідства, дізнання не вбачається можливим та допустимим.

Вирішене таким чином питання про наявність обставин, які можуть свідчити про вчинення злочину та наявність складу такого злочину суперечить порядку, визначеному ст. 214 КПК України.

Європейський суд у своєму рішенні «Ассенов та інші проти Болгарії» зазначає, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події.

Оскільки твердження ОСОБА_4 , зазначені ним у скарзі, знайшли своє підтвердження під час судового засідання, приходжу до висновку про обґрунтованість заявленої скарги.

Керуючись ст.ст. 3, 214, 217, 303-307, 376 КПК України слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Зобов`язати начальника Сектору Дізнання Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Житомирській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою керівника ОСОБА_3 від 24.03.2021 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України та розпочати досудове розслідування.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1