Справа № 686/8146/21
Провадження № 1-кп/686/1041/21
«25» травня 2021 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні неповнолітню доньку 2013 року народження, колишнього військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_2 ), старшого сержанта, водія-хіміка 2 відділення радіаційної, хімічної, біологічної розвідки, учасника бойових дій, в силу ст.89 КК України не судимого,
за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Старший сержант військової служби за контрактом ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, всупереч вимог ст. ст. 11, 16, 49, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах особливого періоду, вчасно на службу до військової частини НОМЕР_2 , яка розташована у АДРЕСА_1 , без поважних причин, 02 жовтня 2020 року о 8 годині 00 хвилин не з`явився та по 19 жовтня 2020 року, тобто до моменту добровільного з`явлення до розташування військової частини НОМЕР_2 , обов`язків військової служби не виконував, проводивши службовий час на власний розсуд.
Вищевказаними протиправними діями військовослужбовець ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті ст. 407 КК України військовослужбовцем, крім строкової служби.
Дані фактичні обставини справи ніким з учасників судового розгляду не оспорюються і підтверджуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 , який повністю визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні та підтвердив суду вищезазначені обставини вчинення кримінального правопорушення. При цьому, показав, що дійсно 02 жовтня 2020 року, о 08 годині, він, без поважних причин, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, на військову службу до розташування військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не з`явився та став проводити час на власний розсуд не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків. І лише 19.10.2020 року, він добровільно з`явився до військової частини НОМЕР_2 . Свою поведінку пояснює розчаруванням у військовій службі після повернення з АТО, оскільки на відміну від участі в бойових діях тривалий час змушений був займатись господарськими роботами. В скоєному щиро розкаюється. Правову кваліфікацію інкримінованого йому кримінального правопорушення не оспорює.
Таким чином, оцінюючи послідовні, зізнавальні показання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, поза розумним сумнівом, приходить до висновку, що винуватість останнього у вчиненні нез`явлення вчасно на службу без поважних причин вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану доведена, а дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.4 ст.407 КК України.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
При цьому, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, проти встановленого порядку несення військової служби, в умовах особливого періоду.
Разом з тим, суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 являється не судимим, за місцем проходження військової служби характеризується з негативної сторони, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває з 2012 року на обліку у лікаря нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, з приводу чого пройшов лікування у 2012 році. Згідно медичної характеристики начальника медичної служби в/ч НОМЕР_2 від 19.10.2020 року ОСОБА_4 має діагноз: застарілий розрив передньої хрестоподібної зв`язки, разом з тим за станом здоров`я може виконувати функціональні обов`язки в повному обсязі.
Крім того, суд враховує суспільно корисну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 що передувала вчиненню кримінального правопорушення та посткримінальну поведінку останнього, пов`язану із добровільним вступом в особливий період на військову службу, участю в бойових діях по захисту суверенітету та територіальної цілісності України в період 2015-2017 років, що підтверджується відповідною довідкою №172 від 29.01.2018 року ТВО командира військової частини НОМЕР_3 та посвідченням учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_4 . В судовому засіданні ОСОБА_4 засудив свою протиправну поведінку, жалкував про вчинене та зобов`язувався в майбутньому не допускати правопорушень, офіційно працевлаштуватись і утримувати дитину, у зв`язку з чим він вже зареєструвався у Хмельницькому центрі зайнятості.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність статусу учасника бойових дій, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.
За таких обставин, враховуючи думку прокурора, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання в межах, передбачених санкцією ч.4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі.
При цьому, враховуючи тяжкість злочину, відомості про особу винного, в тому числі висновки органу пробації, зазначені в досудовій доповіді, а також конкретні обставини справи, зокрема відсутність обтяжуючих покарання обставин та наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, позицію прокурора, який не заперечував, суд, приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та звільнення його на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків передбачених ст.76 КПК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368, 370, 373, 374-376 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); 5) виконувати заходи за пробаційною програмою «Зміна посткримінального мислення».
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1