справа № 208/5169/20
№ провадження 1-кп/208/165/21
УХВАЛА

05 травня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі у складі колегії суддів: головуючого, судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, на утриманні дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід обрано у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться вищезазначене кримінальне провадження. Обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, яке аргументовано наступним.

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, раніше неодноразово судимий, не має міцних соціальних зв`язків, не мав місця роботи, перебував у розшуку в іншому органі досудового розслідування. Обвинувачений може в будь-який момент залишити місце свого мешкання намагаючись уникнути покарання за вчинений злочин, особисто знайомий з потерпілою та свідками по кримінальному провадженню, що вказує на існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду, впливу на свідків та потерпілу, продовження злочинної діяльності. Окрім цього, ОСОБА_9 засуджений вироком іншого суду до позбавлення волі, на теперішній час фактично відбуває покарання.

Обвинувачений ОСОБА_9 , його адвокат, кожен окремо, не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що у даному випадку, доцільність зміни запобіжного заходу не перевищує суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що зазначається у справі ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ», «Летельє проти Франції».

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні саме такого запобіжного заходу, з часом змінились, не наводилось.

Оцінив в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України, відносно особи обвинуваченого ОСОБА_9 , який раніше неодноразово судимий за умисні злочини, на теперішній час засуджений до позбавлення волі та відбуває покарання, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_9 може незаконно впливати на свідків та потерпілу, переховуватись від суду з огляду на міру покарання яка йому загрожує у разі визнання винним, продовжувати злочинну діяльність, суд приходить до висновку про наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, і інший запобіжний захід не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер проти Австрії» та «Вемгофф проти Німеччини»

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом та належним елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також ЄСПЛ визнав, що враховуючи серйозність висунутого обвинувачення, державні органи можуть виправдано вважати про існування такого ризику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331, 350 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, продовжити, строком до 02.07.2021 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3