Справа № 524/7059/20
Провадження № 1-кп/524/195/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0000463 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, гр. України, українця, освіта середньо - спеціальна, не працюючого, не одруженого, маючого статус учасника АТО та учасника бойових дій з 2016 року, інвалідом не являється, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
27.08.2020 року близько 22 год. 30 хв. у ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні вагової ПрАТ «КЗТВ», яка розташована за адресою: м. Кременчук, вул. Свіштовська, 4 виник словесний конфлікт з ОСОБА_4 , внаслідок чого у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_6 на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, обвинувачений ОСОБА_6 умисно наніс потерпілому ОСОБА_4 правою та лівою руками зігнутими в кулак удари по обличчю, повалив його на підлогу, частково потиличною частиною голови на залізну батарею опалення, після чого наніс 3-4 удари руками зігнутими в кулак по обличчю, чим спричинив останньому тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку експерта № 822 від 19.10.2020 року у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно мозкова травма зі струсом головного мозку, рана в потиличній ділянці голови та гематома нижньої губи, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Свою вину у скоєні інкримінованого йому кримінального проступку ОСОБА_6 визнав повністю та не заперечував викладені в обвинувальному акті фактичні обставини вчинення злочину. По суті обвинувачення ОСОБА_6 пояснив, що станом на 27.08.2020 року він працював водієм на ПП «Приватбудіндустріал» та по роботі приїхав на підприємство ПрАТ «КЗТВ» привіз вантаж. Вигрузивши вантаж, обвинувачений приїхав на вісову ПрАТ «КЗТВ», де у нього виник конфлікт, а в подальшому словесна перепалка з вісовщицею та охоронцем, а саме потерпілим ОСОБА_4 . Під час конфлікту обвинувачений повалив потерпілого на підлогу, від чого останній вдарився головою об батарею опалення та наніс приблизно 3-4 удари кулаками рук по обличчю.
Потерпілий ОСОБА_4 під час його допиту дав суду свідчення про те, що він працює охоронцем на ПрАТ «КЗТВ». 27.08.2020 року він заступив на чергування. Обвинувачений приїхав на вантажну вісову та влаштував скандал. Після цього потерпілий ОСОБА_4 запропонував йому покинути приміщення. На це зауваження обвинувачений почав бити потерпілого, поваливши на землю. Внаслідок побиття обвинуваченим потерпілий лікувався в третій міській лкарні протягом місяця в стаціонарі, а потім ще місяць лікувався амбулаторно. На лікування потерпілий затратив близько 7 тисяч гривень, а також йому завдана моральна шкода, яку він оцінює у 10 000 грн. так як потребує протезування зубів.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні того кримінального проступку, який йому інкримінується підтверджується його власними показаннями, показаннями потерпілого ОСОБА_4 , а також висновком судово-медичної експертизи № 822 від 19.10.2020 року та протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, за згодою учасників судового розгляду, суд розглянув справу щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням висновку судово-медичної експертизи, протоколу слідчого експерименту та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку ті обставини, які не досліджувалися судом першої інстанції.
При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку в судовому засіданні доведена повністю.
Умисні дії ОСОБА_6 , які виразились в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України.
Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, є учасником бойових дій, його сімейний стан, стан здоров`я та вік.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає повне визнання вини та щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 , попередження нових кримінальних правопорушень, йому має бути призначене необхідне й достатнє покарання у виді штрафу, в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.
Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 не працює та є учасником бойових дій в зоні проведення АТО, суд вважає за доцільне розстрочити йому виплату штрафу на строк десять місяців з оплатою певними частинами.

Потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду з цивільним позовом про стягнення матеріальної шкоди в сумі 7139,49 грн. та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.
При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 в частині відшкодування матеріальної шкоди на суму 7139 грн. 49 коп., суд вважає, що на підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України, цей позов підлягає до задоволення повністю, оскільки він підтверджується наявними у справі доказами.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 в частині моральної шкоди, суд враховує таке.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Ч.3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п.9 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має право виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що внаслідок злочину, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 була спричинена моральна шкода, яка полягає в моральних та душевних стражданнях, пов`язаних із отриманими травмами, в зв`язку з якими він змушений був звертатися за медичною допомогою до лікарів, а також у моральних стражданнях внаслідок приниження завданого потерпілому внаслідок злочину, вчиненого щодо нього.

Такі обставини свідчать про завдання потерпілому моральної шкоди в розумінні положень ст.23 ЦК України та згідно до вказаної норми матеріального права і ст.1168 ЦК України така шкода підлягає відшкодуванню грішми за рахунок обвинуваченого.

При цьому слід зазначити, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою.

Враховуючи вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, з огляду на ступінь та глибину моральних страждань потерпілого ОСОБА_4 , яких він зазнав внаслідок вчиненого стосовно нього злочину, конкретних обставин справи, порушення нормального укладу життя, суд вважає, що еквівалентною завданим моральним стражданням буде сума, що складає 10 000 грн.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає вісімсот п`ятдесят гривень.
На підставі ч. 4 ст. 53 КК України розстрочити ОСОБА_6 виплату штрафу на десять місяців зі сплатою по 85 грн. кожен місяць після набрання вироком чинності.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовільнити повністю, стягнувши з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 7139 грн. 49 коп. матеріальної шкоди, завданої злочином та 10 000 грн. моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1