ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

У Х В А Л А
про арешт тимчасово вилученого майна
15 березня 2021 року м. Фастів Київської області
Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 власника майна ОСОБА_5 та її захисника-адвоката ОСОБА_6
Клопотання надійшло до суду 11.03.2021 та відповідає вимогам ст.167,171 КПК України.
Досудовим слідством встановлено, що 08.02.2021 року до чергової частини Фастівського РУП з письмовою заявою звернулася гр. ОСОБА_7 , про те, що 06.02.2021 невстановлена особа, за допомогою інтернет мережі шахрайським шляхом заволоділа її грошовими коштами в розмірі 1000 гривень.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у всесвітній мережі інтернет, на веб-сайті «OLX.ua» помітила оголошення про продаж пароварки-блендера «Philips Avent» за ціною 1000 грн., автором якого була особа на ім`я ОСОБА_8 із зазначенням мобільного телефону № НОМЕР_1 . В подальшому ОСОБА_7 зателефонувала за вказаним мобільним телефоном та в ході розмови домовилась з невстановленою жінкою про придбання зазначеної пароварки-блендера за суму 1000 гривень по повній предоплаті на банківську картку банку «ВТБ-банк» № НОМЕР_2 . Товар за домовленістю повинен бути доставлений компанією «Нова Пошта». Реквізити банківської картки та даних особи отримувача обумовлювались в месенджері «Viber». Обумовивши купівлю-продаж пароварки ОСОБА_7 перевела грошові кошти в сумі 1000 гривень на зазначену банківську картку.
Після пересилання грошових коштів мобільний номер телефону № НОМЕР_1 був вимкнений, повідомлення в месенджері видалені.
Окрім цього до СВ Фастівського РУП надійшли проміжкові матеріали виконання доручення УБЗПТЛ ГУ НП в Київській області, в яких міститься інформація що особою, яка користується мобільним терміналом ІМЕІ № НОМЕР_3 являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка спільно з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживають за адресою: АДРЕСА_2 , та орендують житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_3 .
В ході досудового розслідування встановлено, що особа причетна до вчинення вказаного злочину використовує мобільний термінал ІМЕІ № НОМЕР_3 , який використовується з липня 2020 року та постійно змінює номери мобільних телефонів, що свідчить про те, що вказана особа може бути причетною до вчинення ряду аналогічних злочинів.
Слідчий в судовому засіданні підтримав подане клопотання, посилаючись на обставини викладені в ньому.
Володілець майна ОСОБА_5 та її захисник-адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні вимоги клопотання визнали частково, заперечували проти накладення арешту на вилучені в ході обшуку чотири мобільні телефони та нотбук.
Відповідно до ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
До матеріалів клопотання, ні ухвали слідчого судді, на підставі якої було проведено обшук, ні протоколу обшуку, слідчим не долучено, у зв`язку з чим слідчий суддя позбавлений можливості встановити наявність підстав та мету накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, клопотання в частині накладення арешту на банківські карти та іншу документацію, що була вилучена у ОСОБА_5 підлягає задоволенню, оскільки зазначені та вилучені речі містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
При цьому, метою арешту вилучених речей є забезпечення їх збереження як речових доказів.
Щодо арешту вилучених мобільних телефонів та ноутбука, суд з урахуванням заперечень адвоката власника майна, дійшов наступних висновків.
Відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 168 КПК України, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. Також абзацом 4 частини 2 статті 168 КПК України, передбачено, що у разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно- телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати крім іншого-розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
При цьому, суд також звертає увагу, що слідчим до матеріалів клопотання не долучено постанови про призначення комп`ютерної технічної експертизи (експертного дослідження)
Отже, зважаючи на те, що слідчим при вилученні майна, зокрема мобільних телефонів та ноутбука не було дотримано вимог абзацу 3 частини 2 статті 168 КПК України, де зазначено, що забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, вимоги клопотання в цій частині є необґрунтованими та недоведеними, а тому не підлягають до задовлення.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.167,170-173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржено до Київського апеляційного суду в порядку статті 310 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1