УХВАЛА
Справа № 564/70/20

05 квітня 2021 року
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

фахівця з питань пробації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костопіль подання фахівця ІІ категорії Костопільського районного відділу філії Державної установи Центр пробації у Рівненській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон Херсонської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянин України, не одруженого, тимчасово не працюючого, засудженого 05.05.2020 року Костопільським районним судом Рівненської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації, повідомляти органи з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

ВСТАНОВИВ:

Фахівець ІІ категорії Костопільського районного відділу філії Державної установи Центр пробації у Рівненській області ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_5 .

В поданні вказував, що, 24.06.2020 року засуджений ОСОБА_5 з`явився до Костопільського районного відділу, де йому були роз`яснені його права та обов`язки пов`язані із засудженням, згідно ст. ст. 164, 166 КВК України, він попереджався про правові наслідки, які наступають у разі ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків, або систематичного порушення громадського порядку, про що від засудженого була відібрана підписка. Однак, засуджений ОСОБА_5 на реєстрацію не з`явився 18.11.2020 року. ОСОБА_5 25.11.2020 року з`явився в органи пробації та пояснив, що працював у дві зміни, і що його не відпустили з роботи, пообіцяв надалі з`являтись вчасно. ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію 06.01.2021 та 13.01.2021. 19.01.2021 року ОСОБА_5 з`явився до органу пробації та повідомив, що були новорічні та різдвяні свята та часу, щоб з`являтись на реєстрацію у нього не було.

20.01.2021 р. ОСОБА_5 з`явився на реєстрацію у стані алкогольного сп`яніння, поводив себе не адекватно та агресивно, тому працівниками Костопільського РВ філії ДУ «Центр пробації» було повідомлено відділення поліції №2 про поведінку даного громадянина.

27.01.2021 року ОСОБА_5 повторно не з`явився реєстрацію. 29.01.2021 року ОСОБА_5 з`явився до органу пробації та пояснив, що йому раптово зателефонували з роботи і запропонували тимчасові заробітки, однак часу, щоб з`явитись до уповноваженого органу з питань пробації для проведення реєстрації у нього не знайшлось.

В судовому засіданні фахівець з питань пробації ОСОБА_6 підтримала подання.

Прокурор заперечила щодо задоволення подання, оскільки не має підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що не з`являвся на реєстрацію, оскільки був на роботі в приватного підприємця, який не відпускав його зроботи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 05.05.2020 року вироком Костопільського районного суду ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 185 і ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки. Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти органи з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації.

Частиною 2 ст. 78 КК України передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Порядок вирішення направлення засудженого для відбування призначеного покарання визначено ст. 166 КВК України.

Так, згідно ч. 2 ст. 166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Однак, таке письмове попередження не було надіслане засудженому.

Згідно матеріалів особової справи, вбачається, що за місцем проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо, скарг від сусіддів на нього не надходило, притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-1 КупАП.

Однак, систематичного вчинення засудженим ОСОБА_5 адміністративних правопорушень не вбачається.

Засуджений ОСОБА_5 не з`явився для реєстрації до Костопільського районного відділу філії Державної установи Центр пробації у Рівненській області, однак на виклики до органу з питань пробації зявлявся та давав письмові пояснення, щодо причини неявки на реєстрацію.

З матеріалів поданого клопотання вбачається що протягом іспитового терміну засуджений ОСОБА_5 нового злочину не вчинив. Інших переконливих доказів порушення засудженим покладених судом обов`язків, що слугували б обґрунтованою підставою для прийняття рішення про скасування випробувального терміну з направленням засудженого для відбуття реального покарання, органом пробації до суду не надано.

Крім того, слід зазначити, що при вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи можна розглядати факти викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що характер адміністративного правопорушення, що вчинене ОСОБА_5 , зокрема, передбачене ч.1 ст.173-1 КУпАП, яке є не значним, не може беззаперечно вказувати про небажання засудженого ставати на шлях виправлення.

Таким чином, судом не встановлено сукупності обставин, які зумовлюють необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, і в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючисьст. 78 КК України,ст. 166 КВК України, ст.370,376, 539 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання фахівця ІІ категорії Костопільського районного відділу філії Державної установи Центр пробації у Рівненській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання ОСОБА_5 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через районний суд.

СуддяОСОБА_1