Провадження №11-кп/801/984/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю обвинуваченого ОСОБА_6
та його захисника адвоката ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 2 липня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 189 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115, ч.4 ст. 189 КК України.

Ухвалою цього суду від 2 липня 2021 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 . Мотивуючи прийняте рішення, суд зазначив, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються та наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати йому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що за весь період його тримання під вартою жодного судового засідання по суті не відбулось, крім того, він має постійне місце проживання, сім`ю дружину та неповнолітню дитину, до затримання офіційно працював, має незадовільний стан здоров`я, яке в умовах СІЗО погіршується.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_9 , який заперечив проти її задоволення, дослідивши ухвалу суду першої інстанції та клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Нормами ч.2 ст. 331 КПК України визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 331 КПК України визначено, що до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Так, судом враховано, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних двох тяжких злочинів та особливо тяжкого злочинів із застосуванням насильства, судове слідство у кримінальному провадженні не завершено, не допитані потерпіла та свідки, а тому продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України : переховування обвинуваченого від суду, можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень, що свідчить про неможливість застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

Таке рішення не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, у рішеннях якого, зокрема, у справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, наголошено, що тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 2 липня 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 30 днів - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4