Справа № 206/3196/21
Провадження № 1-кп/206/212/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" липня 2021 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 07.07.2021 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малокалинівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні малолітню доньку: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 03.07.2021 року приблизно о 18 годині 00 хвилин разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 перебували у дитячій кімнаті за адресою спільного мешкання, а саме: АДРЕСА_2 .

Під час спілкування між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, а саме на ґрунті ревнощів, стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 в той же день та час, перебуваючи за вищевказаною адресою, підійшов до останньої та, стоячи в положенні безпосередньої близькості обличчям один до одного, наніс ОСОБА_5 долонею своєї правої руки один удар в область лівого вуха, після чого, ОСОБА_5 вибігла до кухні.

В цей час, ОСОБА_3 , не зупиняючись на досягнутому, зайшов в приміщення кухні та, стоячи обличчям один до одного, своєю правою рукою взяв ОСОБА_5 за шию і почав душити, в результаті чого, остання відчула слабість та впала на кухонну лаву, на лівий бік, а ОСОБА_3 , долонею своєї лівої руки почав наносити, лежачій на лівому боці потерпілій, не менше 5 ударів в область обличчя. В результаті чого, ОСОБА_5 впала з кухонної лави на підлогу та, намагаючись припинити злочинні дії ОСОБА_3 , почала підводитись з підлоги, а останній, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, наніс потерпілій один удар правою ногою в область носу, в результаті чого, ОСОБА_5 знову опинилась на підлозі, а ОСОБА_3 , своїми обома ногами, почергово, почав наносити лежачій на спині потерпілій не менше 2-х ударів в область лівого колінного суглобу.

На крики ОСОБА_5 , до будинку прибігла ОСОБА_6 , яка зупинила противоправні дії ОСОБА_3 , та змусила останнього покинути приміщення вищевказаного будинку.

Умисними діями ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: трьох синців: на нижній повіці лівого ока з переходом на спинку носу та частково на проекцію гайморової пазухи, на спинці носу з переходом на бічні поверхні, на нижній повіці правого ока з переходом на спинку носу та частково на верхню повіку правого ока, рана лінійної форми, поверхневого характеру: на спинці носу по центру з переходом ліворуч, зміщення спинки носу праворуч, садно в лобній області праворуч майже на межі росту волосся, синець в середній та верхній третині лівої вушної раковини по її задній поверхні, крововиливу на правій бічній поверхні шиї в середній третині, двох синців: на зовнішній поверхні лівого колінного суглобу у верхній та нижній третині, виявлені тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21день). На підставі: п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

Умисні дії ОСОБА_3 виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше як три тижні (21 день) та кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому просить розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_3 , надав письмову заяву, складену у присутності захисника-адвоката ОСОБА_7 , в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі.
Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини та просив назначити йому у якості покарання штраф.
Потерпіла ОСОБА_5 надала письмову заяву, в якій вказує, що вона ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302, ст. ст. 381, 382 КПК України та надає згоду на розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі та їх не оспорює.
Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає, доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше як три тижні (21 день).

У відповідності до частини 2 ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України.
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, дані про винну особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - вчинення кримінального правопорушення, щодо особи, з якою він перебував у сімейних або близьких відносинах.
Крім того суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий.
Враховуючи викладене суд вважає необхідним призначити покарання у виді штрафу.
Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374-376, 381, 382, 394-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його отримання.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1