Справа № 487/3574/21
Провадження № 1-кс/487/2907/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.07.2021 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м.Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення
ВСТАНОВИВ:
17.05.2021 року, ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
В обґрунтування скарги, скаржник зазначила, що 24.05.2021 року вона звернулася до Територіального управління ДБР розташованого в м. Миколаєві з заявою про вчинення прокурором Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
Проте на даний час, на виконання приписів ст.214 КПК України, відомості за її заявою до ЄРДР не внесено, що і послужило підставою для її звернення до суду з зазначеною скаргою.
З урахуванням викладеного просила зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України, відповідно до її заяви від 17.04.2021 року.

В судовому засіданні заявник та її представник адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали, просили про її задоволення.

До судового засідання слідча не з`явилася, надала заяву якою у задоволенні скарги просила відмовити за необгрунтованістю.

В обгрунтування заперечень, слідча зазначила, що заява ОСОБА_3 не містила обставин, якіб свідчили про соєне посадовою особою Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури кримінальне правопорушення.

Фактично доводи заявниці, зводилися до незгоди з процесуальними діями та рішеннями прокурора у кримінальному провадженні за яким вона є обвинуваченою, що не може вважатися безумовною підставою для внесення відомостей до ЄРДР за викладеними у заяві фактами.

Одночасно зазначила, що на вказану заяву скаржниці було надано відповідь.

У порядку ч.3 ст.306 КПК України, скаргу було розглянуто за відсутності представника суб`єкта оскарження.
Вислухавши пояснення, заявника та її представника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) КК України (ч. 5 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджується Офісом Генерального прокурора. Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298).
Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України. Злочином є передбачене КК України суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склад злочину - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом. Об`єктивними ознаками складу злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними - суб`єкт і суб`єктивна сторона.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення), яка вказує на ознаки якого-небудь кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Такий висновок відповідає вищевказаному Рішенню Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 року (справа № 3-180/2018(1644/18), згідно п.5 мотивувальної частини якого зазначено,що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора,яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення,що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».
З матеріалів скарги встановлено, що 24.05.2021, ОСОБА_3 , подала до Територіального управління ДБР розташованого в м. Миколаєві заяву датовану 17.05.2021 роком, про вчинення прокурором Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України, яке виразилось у внесенні ним неправдивих відомостей щодо закінчення досудового розслідування, до Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000040, за її обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень за ч.ч.2,3 ст.190, ч.сч.3,4 ст.358, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358 КК України, обвинувальний акт у якому було направлено до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області.
В наслідком вказаних неправомірних дій прокурора, судом було відмовлено у задоволенні клопотання її захисника адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.
Так, дослідивши матеріали заяви ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до висновку, що в супереч вимогам ст.214 КПК України, вона не містить викладу обставин та будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення прокурором Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури, кримінального правопорушення передбаченогост.366 КК України, про які у своїй заяві зазначає заявник, виходячи зі складу (об`єктивної та суб`єктивної сторони) вказаного кримінального правопорушення.
Фактично, твердження заявника свідчать про її незгоду з процесуальними рішеннями та діями слідчого та прокурора, при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000040 за її обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень за ч.ч.2,3 ст.190, ч.сч.3,4 ст.358, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358 КК України, судовий розгляд якого на даний час здійснюється Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області.
Таким чином, з урахуванням необхідності дотримання принципу юридичної визначеності, викладені у заяві ОСОБА_3 доводи та факти, підлягають перевірці судом, в рамках судового розгляду кримінального провадження, при наданні оцінки його доказам та дотриманню полрядку їх отримання, зокрема і щодо сплину строків досудового розслідування.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що уповноважена особа ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві, відмовляючи у внесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 діяла в межах своїх повноважень, а отже скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1