1Справа № 335/4641/21 1-кс/335/2630/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2021 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
25.05.2021 року, ОСОБА_3 засобами електронного зв`язку, звернувся до відділу поліції із письмовою заявою в порядку ст. 220 КПК України, в якій просив: повідомити його про хід розслідування кримінального провадження, про проведення слідчих дій, про результати судово-медичної експертизи, надати можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження та надати можливість зняти фото копії.
Однак зазначене клопотання від 25.02.2021 року слідчим не розглянуто, процесуальне рішення по ньому не прийнято.
10.03.2021, ОСОБА_3 також подав письмову заяву до канцелярії відділу поліції, про що свідчить відмітка в прийнятті його заяви, в якій просив повідомити його про хід розслідування кримінального провадження, про проведення слідчих дій, про результати судово-медичної експертизи, надати можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження та надати можливість зняти фото копії. Однак і на вказане клопотання від 10.03.2021 року він відповіді не отримав.
В судовому засіданні скаржник свою скаргу підтримав, просив суд задовольнити її в повному обсязі.
Слідчий слідчого відділення Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , бездіяльність якої оскаржується, в судове засідання не з`явилася, про дату, місце і час розгляду скарги була повідомлена належним чином, заяв чи клопотань до суду не надала.
Неявка дізнавача, слідчого, прокурора не перешкоджає розгляду скарги, що відповідає положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.
Слідчий суддя, вислухавши скаржника, вивчивши та проаналізувавши скаргу, додані до неї матеріали приходить до такого висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий суд, а також на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Згідно вимог ст. 2 КПК України, крім іншого, завданнями кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
В положеннях ст. 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності: розумність строків.
Відповідно до вимог ст. 9 КПК України, якою розкрито розуміння такої загальної засади кримінального провадження як «законність», під час кримінального провадження не лише суд та слідчий суддя, ай прокурор, керівник органу досудового розслідування та слідчий, зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
25.03.2021 року засоби електронного зв`язку, а 10.03.2021 року особисту через канцелярію, ОСОБА_3 звернувся з заявами до Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, відповідно до ст. 220 КПК України.
Стаття 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
В свою чергу положеннями ст. 28 КПК України закріплено як одну із загальних засад кримінального провадження-розумні строки, відповідно до яких під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.
Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до положень ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій підчас кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки (ст. 116 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй (ч. 2 ст. 220 КПК України).
Пункт 3 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує на тому, що недостатньо простого «призначення» захисника, який би виступав від імені обвинуваченого (підозрюваного), а право на юридичну допомогу повинно здійснюватися ефективно та практично, щоб забезпечити необхідний захист. Про це також зазначає і Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях у справах «Артіко проти Італії», «Дауд проти Португалії» тощо. Оцінити чи буде конкретне представництво ефективним та практичним можна лише на підставі конкретних обставин справи, розглядаючи процес в цілому («Куліковський проти Польщі»). Для цього необхідно збалансовано підходити до таких моментів, як обов`язки та незалежність адвоката та зобов`язання конкретних державних органів. У випадках, коли інтереси правосуддя вимагають призначення адвоката, обвинувачений (підозрюваний) має право на допомогу юриста, досвід і компетентність якого відповідають характеру правопорушення, щоб він мав можливість надавати ефективну правову допомогу.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38 Рішення ЄСПЛ у справі «Аnkel v. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.
У п. 134 Рішення ЄСПЛ «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туреччини», п. 75 «Афанасьєв проти України», п. 207 рішення у справі «Ічаба проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 25.05.2021 року.
Повний текст ухвали виготовлений 26.05.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1