справа № 488/67/21
провадження № 1-кп/488/215/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2021 року Корабельний районний суд м.Миколаєва у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000307 від 29.10.2020 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Миколаєва, яка навчається на 3-му курсі Миколаївського базового медичного коледжу, раніше несудимої, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Миколаєва, із середньо-спеціальною освітою, раніше несудимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
26 жовтня 2020 року приблизно о 19:25 год., ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні супермаркету «АТБ-Маркет», який розташований за адресою: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 342/5, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою наживи, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, за попередньою змовою, шляхом вільного доступу, викрали майно належне ТОВ «АТБ-Маркет», а саме:

-одну упаковку чіпсів торгівельної марки «Lays» вагою 200 г вартістю 44,93 грн.;

-одна картонну упаковка пластиру дитячого марки «Matopat happy» вартістю 23,30 грн.;

-одну пластмасову банку оселедцю «Lofoten» вартістю 53,98 грн.;

-пластир торгівельної марки «Своя лінія» вартістю 20,40 грн.;

-одну скляну пляшку пива марки «BAD» вартістю 21,70 грн.;

-серветки вологі торгівельної марки «Своя лінія» вартістю 8,90 грн.;

-дві пластмасові пресерви торгівельної марки «Водний світ» вартістю 107,64 грн.;

-скумбрія «U.F.C. 300-500» вартістю 77 грн.;

-пластикову пляшку напою «Coca-cola» вартістю 27,60 грн.

В подальшому ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 383,45 грн.

Вказане кримінальне правопорушення передбачає кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 185 КК України.

Крім того, 28 жовтня 2020 року приблизно о 15:30 год., ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні супермаркету «АТБ-Маркет», який розташований за адресою: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 342/5, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою нживи, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, за попередньою змовою, шляхом вільного доступу, викрали майно належне ТОВ «АТБ-Маркет», а саме:

-три упаковки вермішелі 60 г марки «Своя лінія» вартістю за упаковку 4,25 грн.;

-одну буханку хліба «Миколаївхліб Горожанін» вартістю 10,75 грн.;

-одну поліетиленову упаковку плавленого сиру марки «Sertop Чедар 40%» вартістю 27,00 грн.;

-одну пляшку олії об`ємом 0,5 літри «Олейна Пресована» вартістю 25,60 грн.;

-одну упаковку картопляного пюре 37 г. торгівельної марки «Своя лінія» швидкого приготуванн вартістю 6,60 грн.;

-одну сублімовану упаковку кави торгівельної марки «Nescafe Gold», вартістю 187,60 грн.;

-три кілограми картоплі відбірної вартістю 27,00 грн.

В подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, розраховуючи, що їх злочинні дії є таємними для оточуючих, з метою його подальшому викрадення направились до виходу з супермаркету «АТБ-Маркет», не розрахувавшись за нього. Однак, з причин, що не залежали від їх волі, злочинний намір, направлений на викрадення чужого майна, не був доведений до кінця, оскільки на виході з супермаркету були затримані співробітниками охорони вказаного магазину з викраденим майном, належним «АТБ-Маркет».

Вказане кримінальне правопорушення передбачає кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України.

В ході розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю. Пояснив, що до вищевказаних подій був знайомий зі ОСОБА_6 нетривалий час. За місцем проживання по проспекту Героїв України проживав з бабусею, дідусем та дядьком, однак обстановка в родині дуже напружена, тому з 2019 року за даною адресою майже не з`являється, проживає за місцями тимчасового підробітку або у друзів. За станом здоров`я був визнаний непридатним до військової служби, потребує медичного лікування та оперування. З цих же підстав, а також через відсутність досвіду має труднощі у працевлаштуванні. В жовтні 2020 року неофіційно працював за асфальтному заводі в м.Миколаєві (Мала Кореніха) та майже на ньому і проживав. 26.10.2020 року після роботи у вечірній час приїхав в Корабельний район м. Миколаєва, подзвонив ОСОБА_3 та домовився про зустріч. Вони зустрілися на зупинці міського транспорту Артема. Він був голодний та втомлений, мав поранення рук у зв`язку з роботою, та запропонував ОСОБА_7 викрасти продукти з магазину АТБ і необхідні для нього пластири для обробки рук. ОСОБА_3 погодилася не відразу, але він її вмовив та спільно вони викрали з магазину чіпси, консерви, пиво, пластири для нього. Все викрадене поклали в його рюкзак та винесли з магазину, пройшовши через каси, не розрахувавшись. Частину продуктів вжили спільно, він випив пиво, залишки продуктів та пластири забрав із собою та поїхав на роботу. 28.10.2020 року вранці звільнився з роботи, приблизно о 10 годині приїхав до Корабельного району м. Миколаєва, де ходив по друзях та в соціальній мережі написав ОСОБА_3 з метою зустрітися, на що вона погодилася, та після обіду, вони зустрілися на тій же зупинці. Він не мав коштів та засобів для придбання продуктів, був голодний, тому знову запропонував ОСОБА_3 викрасти товар з магазину, на що вона, вагаючись, але погодилася. Вони разом зайшли в магазин, брали з полиць кожний, що вважав за потрібне. Частину майна склали в його рюкзак, а більшість викраденого він сховав під курткою, в якій був одягнений та в рукава цієї ж куртки. З викраденим направився до виходу, пройшов повз каси, але був затриманий на виході з магазину працівником охорони. У скоєному щиро розкаявся, пояснив, що викрав майно через скрутне матеріальне становище та життєві умови, в яких опинився. Дуже шкодує про те, що втягнув у крадіжку ОСОБА_3 , не бажав та не розумів на той час, що вказане матиме для неї такі наслідки як притягнення до кримінальної відповідальності. Вважає, що сам має нести відповідальність за скоєне.

Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину визнала повністю. У скоєному щиро розкаялася. Пояснила, що до вище вказаних подій знала ОСОБА_4 приблизно 2-3 місяці. 26.10.2020 року приблизно о 19-30 годині за домовленістю, вони зустрілися біля зупинки міського транспорту під назвою Артема. При зустрічі ОСОБА_8 повідомив, що голодний, не має коштів для придбання продуктів, вона також грошей не має, навчається, тому засоби до самостійного існування відсутні, перебуває на утриманні матері. Вагаючись, з часом, вона погодилася на пропозицію ОСОБА_9 та спільно вони викрали майно з магазину АТБ-маркет. Через день, 28.10.2020 року ближче до вечора знову зустрілися за пропозицією ОСОБА_10 . Він знову запропонував викрасти продукти харчування, так як був голодний, не мав коштів до існування, на що вона погодилася. Увійшли до магазину АТБ-Маркет. Разом брали продукти з полиць, які ховали в його рюкзак та під його одяг. Під час того як ОСОБА_8 намагався вийти з викраденим з магазину, був зупинений охоронцем та в нього виявлено все викрадене. Окрім того, її мати відшкодувала ТОВ АТБ Маркет повну суму всього, що ними спільно було викрадено, в тому числі 26.10.2020 р.

За згодою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також прокурора, судом, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Покази обвинувачених є послідовними, логічними та відповідають обставинам скоєння кримінального правопорушення, що наведені в обвинувальному акті.
Аналізуючи вище наведене, суд вважає доведеною вину обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у викраденні 26.10.2020 року майна ТОВ АТБ-Маркет за попередньою змовою групою осіб, що вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.2 ст. 185 КК України.
Суд також вважає доведеною вину ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у закінченому замаху на викрадення 28.10.20220 року майна ТОВ АТБ-Маркет, що вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 суд враховує щире каяття обвинуваченої у вчиненому та повне відшкодування завданих збитків, що відповідно до ст. 66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання.
Обставини, що обтяжують покарання (ст. 67 КК України) не встановлені.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , виходячи із змісту ст. ст. 50 і 65 КК України, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, яке являється нетяжким злочином, згідно ст.12 КК України, дані про особу винної, яка раніше не судима, є студенткою коледжу, приймає до уваги її другорядну роль у скоєних злочинах, а також приймає до уваги вище наведені обставини, що пом`якшують її покарання. Виходячи з мети покарання (ст.50 КК України), з урахуванням принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке повинно бути адекватним характеру вчинених дій, з урахуванням об`єкту злочину та розміру завданої шкоди, суд вважає можливим виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нового злочину з призначенням покарання у виді обмеження волі.
При цьому, враховуючи ставлення ОСОБА_3 до скоєного, яка щиро розкаялася у вчиненому, скоєного соромиться та зробила для себе відповідні висновки, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому та повне відшкодування завданих збитків, що відповідно до ст. 66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання.
Обставини, що обтяжують покарання (ст. 67 КК України) не встановлені.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , виходячи із змісту ст. ст. 50 і 65 КК України, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке являється нетяжким злочином, згідно ст.12 КК України, дані про особу винного, який раніше не судимий, а також приймає до уваги вище наведені обставини, що пом`якшують його покарання. Виходячи з мети покарання (ст.50 КК України), з урахуванням принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке повинно бути адекватним характеру вчинених дій, з урахуванням об`єкту злочину та розміру завданої шкоди, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нового злочину з призначенням покарання у виді обмеження волі.
При цьому, враховуючи ставлення ОСОБА_4 до скоєного та його переживання за негативні наслідки, що, як він вважає, настали для ОСОБА_3 з його вини, враховуючи його щире каяття у вчиненому, що він здійсненого соромиться та зробив для себе відповідні висновки, враховуючи підстави, з яких він вдався до крадіжки, зокрема скрутні життєві обставини, в яких він опинився, не маючи підтримки близьких, постійного місця роботи та засобів до існування, з чого суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
Долю речових доказів вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Щодо процесуальних витрат, то на проведення експертних досліджень з визначення вартості викраденого, витрачено 14 383, 60 грн. В той же час, обвинувачені просили звільнити їх від даних витрат, пославшись на скрутне матеріальне становище.
З урахуванням положень ст. 118 КПК України, приймаючи до уваги скрутне матеріальне становище обвинувачених, з яких обвинувачена ОСОБА_3 є студенткою, перебуває на утриманні матері, власного доходу немає, а обвинувачений ОСОБА_4 , не має постійного місця роботи, проживає за рахунок тимчасових підробітків, має проблеми зі здоров`ям, не має власного житла, та в більшості випадків проживає у винайманому житлі, також, приймаючи до уваги, що вартість викраденого майна могла бути встановлена в ході досудового розслідування у менш обтяжливий спосіб, що не потребував проведення експертних досліджень, зокрема шляхом отримання офіційних даних від ТОВ АТБ-Маркет щодо викраденого майна, враховуючи розмір процесуальних затрат на такі дослідження, що - 143863,60 грн., то з урахуванням наведеного, суд вважає можливим звільнити обвинувачених від вказаних процесуальних витрат.
Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України- у виді двох років обмеження волі;
- за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у виді одного року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді двох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені п. 1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обиралася.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України- у виді двох років обмеження волі;
- за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у виді одного року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді двох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралася.
Речові докази:
-лазерний диск формату DVD-R - залишити при матеріалах кримінального провадження;
- продукти харчування( зокрема три упаковки вермішелі марки «Своя лінія»; хліб марки «Миколаївхліб Горожанін», одну поліетиленову упаковку плавленого сиру марки «Sertop Чедар 40%»; одну пляшку олії об`ємом 0,5 літри «Олейна Пресована»; одну упаковку картопляного пюре торгівельної марки «Своя лінія», одну упаковку кави торгівельної марки «Nescafe Gold»; три кілограми картоплі), що передані представнику ТОВ АТБ Маркет30.10.2020 року залишити ТОВ АТБ Маркет за належністю.
Звільнити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від процесуальних витрат, зокрема витрат в сумі 14383, 60 грн., що понесені на проведення експертних досліджень у даному кримінальному провадженні.
Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченим, прокурору та не пізніше наступного дня направити представнику потерпілого.

Суддя ОСОБА_1