Справа № 184/2366/18
Провадження № 1-кп/0182/585/2020
У Х В А Л А
Іменем України
10.02.2020 року м. Нікополя

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі суду присяжних:
головуючого суду присяжних судді: ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
при секретарі: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження №0000568, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 185, п.13 ч.2 ст. 115 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області у складі суду присяжних здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 31.07.2018 за №0000568 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, п.13 ч.2 ст. 115 КК України. Стосовно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Прокурор звернувся з письмовим клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк судового розгляду провадження, але не більше двох місяців. Своє клопотання прокурор обґрунтував тим, що ОСОБА_7 за місцем свого проживання не має міцних соціальних зв`язків, на утриманні нікого не має, ніде офіційно не працював, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких кримінальних правопорушень. Враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання та настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод. В зв`язку з чим існує ризик його переховування від суду. Досудовим слідством встановлено, що станом на момент вчинення злочину ОСОБА_7 ніде офіційно не працював, раніше судимий за вчинення аналогічного злочину тому, в якому він зараз обвинувачується, що свідчить про наявність ризику вчинення ОСОБА_7 нових кримінальних правопорушень. ОСОБА_7 особисто знайомий з свідками, яких безпосередньо ще не допитано в судовому засіданні і на виклику яких наполягав саме ОСОБА_7 . На думку прокурора, застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечить належне виконання ним процесуальних обов`язків та не здатні запобігти зазначеним ризикам.
Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася з поважних причин і не заперечувала проти продовження судового розгляду у її відсутність.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 заперечували проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що ОСОБА_11 є соціально адаптованою особою. Він пенсіонер, отримує пенсію у розмірі 2600 гривень і може самостійно себе утримувати. До того ж, він має намір спільно проживати з Мейзер Юлією, яка вже допитана судом і яка, зі слів обвинуваченого проживає, в АДРЕСА_1 і не заперечує проти їх спільного проживання. Крім того, обвинувачений не зацікавлений у тому, щоб переховуватися від суду, оскільки в його інтересах встановити істину к кримінальному провадженні, бо злочин, який йому інкримінують він не вчиняв. У разі неможливості обрати домашній арешт за адресою проживання ОСОБА_12 , обвинувачений і його захисник просили обрати йому будь-який інший, більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши доводи прокурора, дослідивши наявні матеріали провадження, головуючий суду присяжних вважає, що клопотання прокурора щодо обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, який вчинено в період умовно-дострокового звільнення обвинуваченого від відбуття покарання за попереднім вироком суду. Підставою для застосування запобіжного заходу є не лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а і наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, на які в даному випадку вказав прокурор. Головуючий суду присяжних враховує те, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з особливою жорстокістю, стосовно жінки, яка була подругою його цивільної дружини. При цьому, головуючий суду присяжних вважає доведеним ризик переховування обвинуваченого, оскільки він не має родичів, не має постійного місця проживання. Як повідомив обвинувачений в судовому засіданні, він проживав разом з цивільною дружиною ОСОБА_13 і має намір проживати з нею в подальшому у разі зміни запобіжного заходу стосовно нього. Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні підтвердила факт їх спільного проживання. Але повідомила, що власного житла ні вона ні обвинувачений не мають, а проживали у знайомих. До того ж, свідок ОСОБА_13 не заявляла суду про своє бажання поручитися за процесуальну поведінку обвинуваченого і забезпечити його житлом, оскільки, зі слів ОСОБА_12 на даний час вона сама відбуває покарання з іспитовим строком. Жодна особа до тепер не звернулася до суду з клопотанням про бажання поручитися за поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , і ніхто не надав свою згоду на спільне з ним проживання. Зазначені обставини виключають обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання. До того ж, обвинувачений є раніше судимою особою за вчинення корисливого аналогічного злочину, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, що свідчить про наявність такого ризику як можливість вчинення іншого кримінального правопорушення. Жодна особа, яка заслуговує на довіру, до теперішнього часу не звернулася до суду з заявою про бажання поручитися за поведінку обвинуваченого і взяти його на поруки, що виключає передачу його на поруки. Невідворотність і суворість покарання, яке може бути призначене обвинуваченому. У вигляді довічного ув`язнення або позбавлення волі на строк до 15 років, може спонукати ОСОБА_7 до переховування від суду в подальшому. На підставі викладеного, тримання обвинуваченого під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Разом з тим, враховуючи практику ЄСПЛ, головуючий суду присяжних, продовжуючи дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як альтернативний запобіжний захід, раніше вже визначив обвинуваченому запобіжний захід у вигляді застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК, оскільки у разі, коли суд застосовує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у злочинах, перелік яких передбачено ч. 3 ст. 183 КПК України, питання про визначення або ж не визначення застави віднесено на розсуд суду.

Враховуючи всі обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, майновий стан останнього, головуючий суду присяжних, визначив розмір застави відповідно до вимог ч.5 ст.182 КПК України у розмірі кратному 300 прожитковим мінімумам для працездатних осіб, що становить 630600 гривень для забезпечення виконання обвинуваченим раніше визначених обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України,
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 щодо зміни запобіжного заходу відмовити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк судового розгляду, але не більше двох місяців, тобто до 09 квітня 2020 року.

Визначити обвинуваченому розмір застави у розмірі кратному 300 прожитковим мінімумам для працездатних осіб, а саме у сумі 630600 гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду протягом стоку дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, відповідно до рішення Конституційного суду України.

Головуючий суддя
суду присяжних ОСОБА_1