ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1617/21 Справа № 212/2497/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
в режимі відеоконференції:
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанці, на вирок Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 27 лютого 2021 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Покровки Одеської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, пенсіонерки, незаміжньої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені вироком суду першої інстанції.

За вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2021 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні крадіжки за наступних обставин.
26 лютого 2021 року ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «Sinsay №6412219» в ТЦ «Терра» на мкр. 5-й Зарічний 11К м. Кривого Рогу, побачила на полицях магазину жіночий одяг та в цей час у неї раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з метою реалізації якого вона приблизно о 13:55 год., скориставшись відсутністю уваги до неї з боку працівників магазину та впевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців і в тому, що її дії носять таємний характер й за нею ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів на досягнення бажаного результату, шляхом вільного доступу, знаходячись в приміщенні вищезазначеного магазину, взяла з полиці магазину майно, належне потерпілому ДП «ЛПП Україна» AT «ЛПП», а саме светр жіночий артикул 0651B-23X-XL в кількості 1 од., вартість якого складає 207,20 грн., а також светр жіночий артикул ZTJ971-76X-XL в кількості 1 од., вартість якого складає 359,00 грн. В подальшому зі вказаним одягом ОСОБА_7 зайшла до примірочної кабіни магазину, де відірвала з товару бірки, а обидва светри одягла на себе, тим самим приховала викрадене, після чого з викраденим майном з місця скоєння правопорушення зникла, обернувши його на свою користь і розпорядившись ним на свій розсуд, чим завдала потерпілому ДП «ЛПП Україна» AT «ЛГШ» в особі магазину «Sinsay №6412219» матеріального збитку на загальну суму 566,20 грн.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. В іншій частині вирок суду просить залишити без зміни.
Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги посилається на те, що суд при призначенні покарання не взяв до уваги, що ОСОБА_7 на момент ухвалення вироку виповнився 61 рік, тобто вона є пенсіонером, а тому в силу вимог ч. 3 ст. 61 КК України до неї не може бути застосовано обмеження волі.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити.
Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_8 не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке її засуджено, правильність кваліфікації її дій відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, проти яких не заперечували учасники провадження, у зв`язку з чим судовий розгляд було здійснено в порядку ч. 2 ст. 381 КПК України, і вказані обставини не оскаржуються в апеляційній скарзі, тому перегляду не підлягають.
Що стосується тверджень прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, то вони ґрунтуються на матеріалах провадження, тому заслуговують на увагу.
При призначенні покарання суд повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України щодо загальних положень призначення покарання з метою реалізації принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, і, призначаючи покарання обвинуваченому, насамперед, враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому призначене особі судом покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення визначається, крім іншого, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

За загальними правилами, визначеними ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Як вбачається з матеріалів провадження та оскаржуваного вироку обвинувачена ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та їй на момент ухвалення вироку виповнився 61 рік, однак суд призначив їй покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 рік, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Враховуючи вимоги ст. 65 КК України, тяжкість скоєного кримінального правопорушення та конкретні обставини його вчинення, а також дані про особу обвинуваченої ОСОБА_7 , яка раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не працює, пенсіонерка, наявність обставини, що пом`якшуючої обставини, щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд апеляційної істанції дійшов висновку про призначення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., що буде законним, справедливим і таким, що сприятиме перевихованню та попередженню вчиненню ОСОБА_7 нових злочинів.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судом апеляційної інстанції судового рішення, зокрема, є неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин відповідно до ст. 420 КПК України апеляційний суд визнає вирок щодо обвинуваченої ОСОБА_7 таким, що підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з постановленням нового вироку в частині призначення ОСОБА_7 покарання.

Інших істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б призводили до зміни чи скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду скасуванню з ухваленням нового вироку.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 420 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанці, задовольнити.
Вирок Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.
Призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.
В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4