Вирок
Іменем України

27.05.2021 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001994 від 29.07.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Запоріжжя, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України-

в с т а н о в и в :

28.07.2019 року, близько 18 год. 37 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні торгового супермаркету «АТБ», що по вул. Бойчука, 38, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що дії були не поміченими для інших осіб, шляхом вільного доступу, із прилавку вчинила крадіжку мобільного телефону марки "Huavei" модель "Y6Pro" золотого кольору, чим завдала матеріальної шкоди ОСОБА_5 на загальну суму 3099 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала у повному обсязі та пояснила, що дійсно 28.07.2019 року, перебуваючи в приміщенні торгового супермаркету «АТБ», що по вул. Бойчука, 38, з полиці непомітно взяла чужий мобільний телефон марки "Huavei" марки "Y6Pro", однак хотіла повернути власнику. Однак не зробила цього, оскільки, не могла розблокувати такий. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена не заперечувала фактичні обставини та судом було встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке їй інкриміновано, доведена повністю.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами та її дії кваліфіковано вірно, за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»(із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є кримінальним проступком.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченої, зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаялася у вчиненому, раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра, лікаря нарколога не перебуває.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченої до вчиненого, позицію сторони обвинувачення, та враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд доходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 , за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України покарання у виді штрафу.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким були внесені зміни до Кримінального кодексу України та Кримінально процесуального кодексу України щодо порядку розгляду судами кримінальних проступків.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.3 ст.4 КК України часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Згідно обвинувального акту кримінальний проступок ОСОБА_4 вчинено 29.07.2019 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Враховуючи те що, закон про кримінальну відповідальність не має зворотної дії в часі щодо призначення покарання в частині, що погіршує становище особи, відтак обвинуваченій ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України закону про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення кримінального правопорушення, зокрема штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 передбачені, ст. 66 КК України, визнання своєї вини, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 передбачені, ст. 67 КК України, не встановлено.

Судових витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України

Керуючись ст. ст. 369-370, 373-374, 382, 394, 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки "Huavei" модель "Y6Pro" золотого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S/N TCY9K8 - залишити потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених у ч. 1 ст. 394 КПК України, а саме: даний вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1