Справа № 212/1801/19
У Х В А Л А

11 травня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника КП «КБЛПД» ДОР» ОСОБА_4 , лікаря-психіатра ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг заяву лікаря-психіатра Комунального підприємства «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_5 про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_7 ,

встановив:

Лікар-психіатр Комунального підприємства «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_5 звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_7 .

В обґрунтування поданої заяви лікар зазначив, що 24.01.2020 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_7 був засуджений за ч.2 ст. 185 КК України, відносно останнього були застосовані заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

З моменту винесення ухвали про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку від 19.11.2020р. гр. ОСОБА_7 амбулаторне лікування приймав не регулярно, лікаря-психіатра відвідував не регулярно.

Відповідно до висновку лікарів-психіатрів №227 від 22.04.2021р., гр. ОСОБА_7 , перебуває на обліку в КП «КПНД» ДОР» з 2004р. з діагнозом - помірна розумова відсталість в ступені помірно - вираженої імбецильності з порушенням поведінки. У 2016 році визнаний інвалідом 2 групи. Неодноразово (14 разів) лікувався в умовах стаціонару, останнє лікування з 13.03.2020р. по 20.03.2020р.

Контакт формальний. Орієнтований у власній особистості, грубо в часі. Судження поверхневі. Словниковий запас обмежений. Увага розсіяна. Фон настрою рівний. Емоційно невиразний. Без продуктивної психосимптоматики. Мислення конкретне. Пам`ять, інтелект недорозвинені. Критика до свого стану відсутня.

Крім того, ухвалами Жовтневого районного суду від 26.06.2019р., 16.12.2019р. та 19.11.2020р. відносно ОСОБА_7 вже вирішувалось питання щодо продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

У зв`язку з вищевикладеним лікар-психіатр КП "КБЛПД" ДОР" клопоче перед судом про продовження застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_7 .

Заявник лікар-психіатр ОСОБА_5 та представник КП "КБЛПД" ДОР" ОСОБА_4 в судовому засіданні свою заяву підтримали, просили її задовольнити.

ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення заяви.

Прокурор в судовому засіданні зазначену заяву підтримав та просив її задовольнити.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_7 , виходячи з наступного.

Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2020 року ОСОБА_7 був засуджений за ч.2 ст. 185 КК України, відносно останнього застосовані заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Відповідно до висновку лікарів-психіатрів №227 від 22.04.2021р., гр. ОСОБА_7 , перебуває на обліку в КП «КПНД» ДОР» з 2004р. з діагнозом - помірна розумова відсталість в ступені помірно - вираженої імбецильності з порушенням поведінки. У 2016 році визнаний інвалідом 2 групи. Неодноразово (14 разів) лікувався в умовах стаціонару, останнє лікування з 13.03.2020р. по 20.03.2020р. Контакт формальний. Орієнтований у власній особистості, грубо в часі. Судження поверхневі. Словниковий запас обмежений. Увага розсіяна. Фон настрою рівний. Емоційно невиразний. Без продуктивної психосимптоматики. Мислення конкретне. Пам`ять, інтелект недорозвинені. Критика до свого стану відсутня.

Частинами 2, 3, 4 статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено, що за рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи іншого законного представника, у разі якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. Після проведення огляду представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі психіатричну допомогу, направляє до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що містить обґрунтування необхідності продовження зміни або припинення застосування примусового заходу медичного характеру відповідно. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців.

Аналогічні положення щодо продовження, зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру визначені також положеннями статті 95 Кримінального кодексу України.

Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру, відповідно до положень частини 1 статті 514 Кримінального процесуального кодексу України, здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України (2341-14) введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Судам слід розглядати такі справи в порядку, передбаченому статтями 419, 422, 424 КПК України(1003-25). При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.

Враховуючи викладене, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, суд вважає за необхідне заяву задовольнити і продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_7 , оскільки за висновком комісії лікарів-психіатрів останній за станом здоров`я потребує продовження таких примусових заходів медичного характеру.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 512, 514, 516 КПК України, ст. ст. 94, 95 КК України, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -

постановив:

Заяву лікаря-психіатра Комунального підприємства «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_5 про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити примусові заходи медичного характеру гр. ОСОБА_7 у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги строком на 6 місяців, зобов`язавши ОСОБА_7 відвідувати лікаря-психіатра та отримувати амбулаторне лікування.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1