Єдиний унікальний номер:448/746/14
Провадження № 1-в/448/1/21
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

03.06.2021 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

та засудженого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська клопотання прокурора про заміну покарання у виді штрафу на покарання у виді позбавлення волі відносно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, непрацюючого, засудженого вироком Мостиського районного суду Львівської області від 16.06.2014 року за ч.2 ст.203-2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 680000 гривень з конфіскацією грального обладнання, звільненого від основного покарання згідно ухвали Мостиського районного суду Львівської області від 25.10.2019 року на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду 25.08.2017р. надійшло клопотання прокурора в порядку вимог ст.26 КВК України та ст.53 КК України, а саме про заміну покарання у виді штрафу на покарання у виді позбавлення волі відносно засудженого ОСОБА_5 , яке обґрунтувала наступним.

Вказано, що вироком Мостиського районного суду Львівської області від 16.06.2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.203-2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 680000 гривень з конфіскацією грального обладнання. Даний вироку набрав законної сили 17.07.2016р.

Зазначено, що прокурором у травні 2015р. у відповідності до вимог ст.26 КВК України та ст.53 КК України скеровувалось до суду клопотання про заміну обвинуваченому ОСОБА_4 несплаченої суми штрафу в розмірі 680000гривень покаранням у вигляді позбавлення волі, однак ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 14.07.2016р. у задоволенні вищевказаного клопотання прокурора відмовлено та розстрочено виплату штрафу на строк 12 місяців, а саме визначено стягувати з ОСОБА_4 в користь держави по 56666грн. 67 коп. щомісяця, починаючи з 14.07.2016р. по 14.07.2017р. із зобов`язанням останнього надавати суду відповідний документ (квитанцію) про сплату певної частини штрафу, пред`явленням такої в канцелярію суду.

З огляду на те, що ОСОБА_4 не сплатив штраф, прокурор просить суд на підставі вимог ст.26 Кримінально-виконавчого кодексу України та ст.53 Кримінального кодексу України замінити засудженому ОСОБА_4 несплачену сулу штрафу в розмірі 680000грн. покаранням у вигляді позбавлення волі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вказала, що на час скерування вищевказаного клопотання засудженому ОСОБА_4 ухвалою суду від 14.07.2016р. було розстрочено виплату визначеного вироком суду суму штрафу 680000грн. та останній сплатив такий частково, а саме в розмірі 56700гривень, з огляду на що звернулись до суду із вищевказаним клопотання. Згодом, ухвалою суду від 25.10.2019р. засудженого ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Мостиського районного суду Львівської області 16.06.2014р., котра була залишена апеляційним судом Львівської області без змін та набрала законної сили 12.06.2020р. Зазначила, що на даний час засуджений ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності, а тому вважає не доцільними замінювати покарання, оскільки не має для цього підстав. З огляду на наведене, просила суд залишити без розгляду подане клопотання.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що сплатив штраф частково, однак в подальшому його стан здоров`я погіршився (має проблеми з легенями). Ствердив, що погодився на розстрочення сплати штрафу, так як вважав, що продавши будинок, зможе оплатити такий, однак такий оцінили лиш у 30тис. Працює на тимчасових підробітках, його заробіток мізерний, не мав змоги не то, що сплатити штраф по вироку суду, а й погасити заборгованість за газ в сумі 23000грн., який йому відключили. Не заперечив проти залишення заявленого прокурором клопотання без розгляду.

Заслухавши пояснення сторін та проаналізувавши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу..
У частині 5 ст.539 КПК України зазначено, що у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Як вбачається із матеріалів справи засуджений ОСОБА_4 неодноразово повідомлявся про час і місце розгляду справи (викликався в судові засідання), однак поштові відправлення повертались із відмітками «за закінченням терміну зберігання», крім того, судом вживались заходи для встановлення місця знаходження останнього та ухвалою суду від 29.12.2018р. було оголошено розшук такого, а тому суд впродовж тривалого терміну часу був позбавлений можливості розглянути вказане клопотання, так як засуджений ОСОБА_4 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Так, прокурором ОСОБА_3 03.06.2021р. в судовому засіданні було заявлено клопотання про залишення вказаного клопотання без розгляду, оскільки на час розгляду такого ОСОБА_4 є звільнений від відбування призначеного вироком суду покарання на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України, - у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Судом встановлено, що вироком Мостиського районного суду Львівської області від 16.06.2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.203-2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 680000гривень з конфіскацією грального обладнання.

17.07.2014 року даний вирок набрав законної сили. Після набрання вироком законної сили, засудженому 21.07.2014р. за вихідним №3298/14-вих направлено повідомлення про порядок та умови виконання штрафу, разом з тим у добровільному порядку засудженим ОСОБА_6 вирок не виконано, штраф не сплачено.

28.07.2015р. прокурор прокуратури Мостиського району Львівської області у відповідності до вимог ст.26 КВК України та ст.53 КК України скеровував до суду клопотання про заміну обвинуваченому ОСОБА_4 несплаченої суми штрафу в розмірі 680000гривень покаранням у вигляді позбавлення волі.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 14.07.2016р. у задоволенні вищевказаного клопотання прокурора відмовлено у зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_4 не міг з об`єктивних причин сплачувати призначене йому судом покарання у виді штрафу (оскільки з моменту постановлення вироку ніде не працював, так як хворів) та розстрочено виплату штрафу на строк 12 місяців, а саме визначено стягувати з ОСОБА_4 в користь держави по 56666грн. 67 коп. щомісяця, починаючи з 14.07.2016р. по 14.07.2017р. із зобов`язанням останнього надавати суду відповідний документ (квитанцію) про сплату певної частини штрафу, пред`явленням такої в канцелярію суду.

ОСОБА_4 частково сплатив штраф в розмірі 56700гривень, що підтверджується квитанцією АТ «Ощадбанк» №236 від 22.07.2016р.

Так, 21.08.2017р. прокурор звернувся до Мостиського районного суду Львівської області із вищевказаним клопотанням в порядку вимог ст.26 КВК України та ст.53 КК України.

13.05.2019р. до Мостиського районного суду Львівської області для розгляду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_7 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про звільнення останнього від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Мостиського районного суду Львівської області від 16.06.2014р., яким ОСОБА_4 , визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 203-2 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 680000 гривень, з конфіскацією грального обладнання.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 25.10.2019р. вказане клопотання задоволено та звільнено ОСОБА_4 від основного покарання у виді штрафу в розмірі 680 000 гривень за вироком Мостиського районного суду Львівської області від 16 червня 2014 року на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України, - у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Так, вказана ухвала суду залишена без змін, згідно ухвали Львівського апеляційного суду від 12.06.2020р. і набрала законної сили 12.06.2020р.

Згідно із ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно п.10 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст.539 КПК України, має вирішувати зокрема питання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України.

Згідно п.19 ч.1 ст.7, ч.1 і ч.3 ст.26 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні суб`єктами кримінального провадження своїх процесуальних прав в межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За таких обставин, виходячи із принципу диспозитивності кримінального провадження, вважаю відсутніми підстави для розгляду по суті вказаного клопотання, оскільки вказане клопотання прокурором не підтримується.

Керуючись ст.ст.7, 9, 22, 26, 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про заміну ОСОБА_4 покарання, призначеного згідно вироку Мостиського районного суду Львівської області від 16 червня 2014 року у виді штрафу на покарання у виді позбавлення волі - залишити без розгляду.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1