Справа № 132/1072/19
Ухвала
про закриття кримінального провадження
"03" лютого 2021 р. місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калинівка Вінницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000588 від 01.11.2018р. відносно:

ТКАЧА ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, приватного підприємця, раніше судимого 14.11.2008р. Білоцерківським міським судом Київської області за ч.ч.3, 4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 21.10.2015р., невідбутий строк покарання 1 рік 4 місяці 8 днів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.03.2019р. на адресу Калинівського районного суду Вінницької області з Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000588 від 01.11.2018р. відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, який згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2019р. переданий на розгляд судді ОСОБА_9 , який своєю ухвалою від 29.03.2019р. прийняв його до свого провадження.

Під час розгляду даного кримінального провадження, обвинуваченим ОСОБА_8 подане клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000588 від 01.11.2018р. закрити.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав подане клопотання, зазначивши, що наслідки даної розпорядчої дії йому відомі та зрозумілі. Його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримала позицію свого підзахисного.

Прокурор ОСОБА_3 проти закриття провадження не заперечувала, зазначивши, що наявні правові підстави для задоволення клопотання.

Представник потерпілого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_12 залишив вирішення цього питання на розсуд суду.

З`ясувавши доводи клопотання, вислухавши позицію прокурора, думку обвинуваченого, його захисника, представника потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав:

За ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані за ст.356 КК України, які, як на час вчинення даного кримінального правопорушення, так і на теперішній час передбачає покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до трьох місяців.

Відповідно до вимог ст.12 КК України (в редакції яка діяла на час вчинення цього діяння), дане кримінальне правопорушення відносилось до злочину невеликої тяжкості.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018р. № 2617-VIII, який набрав чинності з 01.07.2020р., внесено зміни до Кримінального кодексу України, якими введено такий вид кримінальних правопорушень як кримінальний проступок, визначено строки погашення судимості за цей вид кримінального правопорушення, тощо.

Вказаним Законом внесені зміни до статті 12 КК України, яку викладено в новій редакції, згідно якої введено такий вид кримінальних правопорушень як кримінальний проступок, тобто передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Таким чином, на момент розгляду справи судом, кримінальне правопорушення, передбачене ст.356 КК України, віднесене законодавцем до кримінального проступку.

Частиною 2 ст.4 КК України регламентовано, що злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Виходячи з фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 за ст.356 КК України, мало місце 31.10.2018р.

Отже, на даний час сплинув строк притягнення його до кримінальної відповідальності, передбачений ч.1 ст.49 КК України.

За п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності та вона не ухилялася від слідства або суду і не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Системний аналіз чинного законодавства та вимоги п.2 ч.1 ст.49 КК України свідчать про те, що закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст.49 КК України), пов`язує зупинення строків давності не з постановами про зупинення слідства, а лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства.

Така позиція міститься в рішення касаційного суду (постанові Верховного Суду України від 19.03.2015 №5-1кс15), згідно якої, під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку з чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження.

При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, яка вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку. Разом з тим на особу, яка вчинила злочин, законодавством не покладається обов`язок самовикриття, а тому, якщо вона до моменту виникнення вказаного обов`язку, в порядку реалізації конституційного права на свободу пересування, змінила місце свого проживання (навіть і з метою уникнення кримінальної відповідальності), про юридично значуще ухилення від слідства говорити не можна.

Відповідно до ч.1 ст.281 КПК, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови її належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує її в розшук.

В постанові від 27.03.2019р. (провадження № 51-9040 км 18) на підставі аналізу положень ч.1 ст.281 КПК України, Верховний Суд дійшов висновку, що підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження. Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства. Для застосування положень ч. 2 ст.49 КК України, у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного від слідства.

З поданого клопотання та доданих до нього письмових документів, а також наявних матеріалів кримінального провадження видно, що 01.11.2018р. за повідомленням ОСОБА_11 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000588 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування, в рамках якого слідчим цього ж органу лейтенантом поліції ОСОБА_13 - 14.12.2018р. складене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України щодо ОСОБА_8 , яке останнім у строки та способи, передбачені ст.278 КПК України, вручене не було та матеріали провадження не містять відомостей про вжиття заходів для вручення його у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлення. Не містять вони й доказів належного здійснення викликів обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні до органу досудового розслідування.

Так, слідчому було достовірно відоме зареєстроване місце проживання підозрюваного ОСОБА_8 ( АДРЕСА_2 ), та і його фактичне місце проживання ( АДРЕСА_1 ), втім будь-які заходи для виклику за вказаними адресами вжиті не були.

Матеріалами справи підтверджено факт проживання підозрюваного ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своєю сім`єю, де він продовжував вести звичайний спосіб свого життя, постійно користувався одним і тим самим телефонним номером, яким продовжує користуватися і до теперішнього часу.

Не дивлячись на вказані обставини, постановою слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_13 від 22.12.2018р., підозрюваного ОСОБА_8 було оголошено у розшук, а постановою цього ж слідчого від 29.12.2018р. кримінальне провадження щодо нього було зупинене, після чого відновлено 18.01.2019р.

Як свідчать матеріали, Калинівським ВП ГУНП у Вінницькій області на виконання винесених слідчим постанов від 22.12.2018р. та 29.12.2018р. жодних заходів, спрямованих на розшук і затримання ОСОБА_8 не вживались, натомість останній 18.01.2019р. самостійно з`явився до органу поліції, після чого було відновлено кримінальне провадження, та йому вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, складене 14.12.2018р. слідчим СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_13 , про що свідчить заява ОСОБА_8 та протокол роз`яснення права на захист від 18.01.2019р.

Постановою слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницької області лейтенанта поліції ОСОБА_13 від 06.03.2019р. змінено кваліфікацію по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000588 від 01.11.2018р., з ч.2 ст.185 КК України на ст.356 КК України. Цього ж дня, складене повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, яке вручене 06.03.2019р. підозрюваному ОСОБА_8 .

Аналізуючи наведені обставини, суд вважає, що факт зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком ОСОБА_8 , сам по собі не свідчить про ухилення його від слідства і не дає підстав для зупинення перебігу строків давності у цьому провадженні. В той же час, ані факт обізнаності ОСОБА_8 про складання щодо нього повідомлення про підозру, ані факт свідомого умисного вжиття ним заходів, спрямованих на уникнення кримінальної відповідальності, шляхом ухилення від слідства, матеріалами провадження не підтверджуються.

Відомості про вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 будь-яких інших кримінальних правопорушень відсутні.

Одночасно суд звертає увагу і на ту обставину, що розшук обвинуваченого ОСОБА_8 було оголошено 22.12.2018р., а кримінальне провадження зупинене у період з 29.12.2018р. до 18.01.2019р., а отже проміжок часу становить 21 день, а відтак за будь-яких обставин строки давності у цьому провадженні на день постановлення цієї ухвали збігли.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Суд, за наявності письмової згоди обвинуваченого на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності притягнення його до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Згідно ч.5 ст.288 КПК України, ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_14 від 08.02.2019р. у справі №132/4043/18, накладено арешт на майно, який необхідно скасувати.

Документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 394 від 28.11.2018р. у розмірі 572,00грн., підлягають стягненню з ОСОБА_8 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України, ст.ст. 284, 285, 288 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України на підставі ст.49 КК України, та закриття кримінального провадження №0000588 від 01.11.2018р. задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.356 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000588 від 01.11.2018р. відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України закрити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 394 від 28.11.2018р. у розмірі 572,00грн.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_14 від 08.02.2019р. у справі № 132/4043/18.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя