Справа №752/2337/19. Провадження №11-кп/824/1927/2021. Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України. Суддядоповідач у апеляційній інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

26 липня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_7
за участю сторони захисту адвоката ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Цим вироком, ухваленим у кримінальному провадженні №0000063 від 18.01.2019 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Києві, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 1) вироком Ватутінського районного суду міста Києва від 19.08.1997 року за ст. 229-6 ч. 1 КК України 1960 року на 1 рік позбавлення волі із застосуванням ст. 46-1 КК України 1960 року - з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 2) вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 25.09.1998 року за ст. 229-6 ч. 2 КК України 1960 року із застосуванням ст. 43 КК України 1960 року на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 18.01.2000 року умовно-достроково з адміністративним наглядом строком 1 рік; 3) вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 30.10.2000 року за ст. 229-6 ч. 2 КК України 1960 року на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 21.02.2004 року за відбуттям строку покарання; 4) за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 04.08.2004 року за ст. ст. 185 ч. 1, 309 ч. 2 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого 14.06.2007 року за відбуттям строку покарання; 5) вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 23.10.2008 року за ст. 309 ч. 2 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік; 6) вироком Деснянського районного суду міста Києва від 13.08.2009 року за ст. ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого 16.05.2014 року за відбуттям строку покарання; 7) вироком Деснянського районного суду міста Києва від 05.02.2015 року за ст. 185 ч. 2 КК України на 4 місяці арешту, ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 01.07.2015 року вирок Деснянського районного суду міста Києва від 05.02.2015 - скасовано та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі; 8) вироком Деснянського районного суду міста Києва від 10.03.2015 року за ст. 309 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України на 2 роки позбавлення волі; 9) вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 16.07.2015 року за ст. 185 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі; 10) вироком Деснянського районного суду міста Києва від 08.09.2015 року за ст. 185 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 22.06.2017 року за відбуттям строку покарання; 11) вироком Деснянського районного суду міста Києва від 22.09.2017 року за ст. 185 ч. 2 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 1 п. "г" Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року - звільненням від відбування покарання,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та йому призначене покарання у виді одного року позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з дня його фактичного затримання.

Також вирішені питання про долю речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом

першої інстанції обставини

Як визнав установленим у вироку суд першої інстанції, кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

18.01.2019 року приблизно о 15 годині 45 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи на платформі станції метрополітену "Либідська" Комунального підприємства "Київський метрополітен", реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, витяг з кишені потерпілої ОСОБА_9 мобільний телефон "Meizu" з сім-карткою мобільного оператора "Lifecell", вартістю 795 гривень 02 копійки, після чого зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із судовим рішенням місцевого суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить: вирок Голосіївського районного суду від 21.01.2021 року у кримінальному провадженні №1-кп/752/498/21 за його обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України змінити; призначити покарання за скоєне кримінальне правопорушення, не пов`язане з позбавленням волі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що вирок суду є надто суворим, оскільки призначене йому покарання за своїм видом не відповідає ступеню тяжкості скоєного ним злочину та не відповідає принципам гуманності.

Вказує на обставини, які не мали місце при винесенні вироку у суді першої інстанції, а саме те, що він офіційно оформив стосунки з цивільною дружиною, яка є вагітною, на їх утриманні двоє неповнолітніх дітей та у разі позбавлення його волі сім`я залишиться без засобів існування.

Вказує на те, що він визнав вину в повному обсязі, щиро розкаявся та активно сприяв слідству.

Зазначає, що за місцем проживання характеризується задовільно, має стійкі соціальні зв`язки, проживає з матір`ю та з сім`єю. Працює в будівельній бригаді підсобним робітником. Вказує, що за станом здоров`я знаходиться в групі людей, яким особливо загрожує COVID-19, тому що хворіє на ВІЛ/СНІД, з 2008 року перебуває на обліку в 5-й міській клінічній лікарні м. Києва у Снід-центрі з діагнозом клінічний СНІД 4 стадії, відвідує денний стаціонар, де проходить підтримуючу терапію.

Іншими учасниками кримінального провадження вирок не оскаржений.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив залишити її без задоволення, а вирок суду без змін; провівши судові дебати; вислухавши останнє слово обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотиви Суду

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались, оскільки ці обставини ніким, у тому числі обвинуваченим, не оспорювалися.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація дій ОСОБА_6 не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду лише в межах поданої апеляційної скарги, а саме в межах призначеного обвинуваченому покарання.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (в редакції від 6 листопада 2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, як прямо зазначено у вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який не працевлаштований, не одружений, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 11.05.1998 року перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом у Київській міській наркологічній клінічній лікарні "Соціотерапія" з діагнозом: "Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин. Синдром залежності", страждає на ряд хронічних захворювань, за місцем проживання характеризується задовільно, має не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнав щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд визнав рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, суд визнав необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги наведені у вироку мотиви призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів знаходить їх обґрунтованими та такими, що дозволяють зробити висновок про те, що призначене обвинуваченому покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі винного, а тому, незважаючи на доводи апеляційної скарги обвинуваченого, це покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим внаслідок суворості.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі що при призначенні покарання суд не врахував те, що він офіційно оформив стосунки з цивільною дружиною, яка є вагітною, на їх утриманні двоє неповнолітніх дітей та у разі позбавлення його волі сім`я залишиться без засобів існування; за місцем проживання характеризується задовільно, має стійкі соціальні зв`язки, проживає з матір`ю та з сім`єю; працює в будівельній бригаді підсобним робітником та те, що за станом здоров`я знаходиться в групі людей, яким особливо загрожує COVID-19, тому що хворіє на ВІЛ/СНІД, з 2008 року перебуває на обліку в 5-й міській клінічній лікарні м. Києва у Снід-центрі з діагнозом клінічний СНІД 4 стадії, відвідує денний стаціонар, де проходить підтримуючу терапію, на переконання колегії суддів, з урахуванням особи винного, який будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності вчинив новий злочин після відбуття покарання за попереднім вироком, не дають достатніх підстав для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.

Ті ж обставини, на які посилається обвинувачений, а саме те, що він визнав вину в повному обсязі, щиро розкаявся та активно сприяв слідству, цілком враховані судом першої інстанції у вироку.

До цього ж апеляційна скарга обвинуваченого не містить будь-яких нових даних і обставин, не врахованих судом першої інстанції при призначенні йому покарання, а також нових об`єктивних даних, які б могли беззаперечно свідчити на користь його пом`якшення.

Отже, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з доводами апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність призначеного ОСОБА_6 покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Виходячи з наведеного, а також вимог, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України, в тому числі про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, не вбачає законних підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання шляхом його пом`якшення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний і обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

За таких обставин, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, ч. 1 ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року, ухвалений у кримінальному провадженні №0000063, внесеному 18.01.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 з ю б і н ОСОБА_11 Ш р о л ь