Провадження № 1-кп/161/258/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 08 липня 2021 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001317 від 22.11.2019, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, неодружений, працює підсобним робітником у СТзОВ «Романів», несудимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.ч. 1, 2 ст.185, ч.ч. 1, 2 ст.361 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_3 , 21.11.2019 близько 23:20 год., в селі Романів Луцького району, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, керуючи без мотошолому не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС одномісним мопедом «HONDA», об`єм двигуна 49см3, та здійснюючи ним перевезення пасажира ОСОБА_7 , який, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, без мотошолому сидів позаду ОСОБА_3 , тримаючись обома руками за його тулуб на сидінні мопеда, не обладнаному поперечними рукоятками для пасажира, та, рухаючись ним у темну пору доби у напрямку с.Верхівка Луцького району по асфальтованій дорозі, по вулиці Південній, яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не проявив безпечність та уважність, не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, а також те, що здійснював перевезення пасажира на необладнаному для цього мопеді, що позбавило ОСОБА_3 змоги постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого під час руху допустив падіння пасажира ОСОБА_7 з мопеда.
Згідно з висновку експерта №532 від 23.12.2019 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із крововиливом під оболонки, зламів ребер з обох сторін із розривами плеври в ділянці переломів ребер, гематораксу (кров у грудній порожнині), крововиливів в межистіння, крововиливів та надривів в ділянці коренів легень, крововиливів в середостінні, по великому сальнику та в ділянці воріт селезінки, забою правої легені та верхівки серця із крововиливами, травматичного через капсулярного розриву печінки, гемоперитонеуму (кров у черевній порожнині), множинних саден передньої поверхні тіла, закритого зламу лівої ключиці, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і в даному конкретному випадку спричинили смерть потерпілого.
У прямому причинному зв`язку з виникненням цієї дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме: п. 2.3 (г), п. 12.1, п. 21.1, п. 31.4, п.31.4.7 (і).
ОСОБА_3 інкримінується порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Крім цього, ОСОБА_3 16.03.2020 в обідню пору доби, за місцем проживання по АДРЕСА_1 , зайшовши до приміщення спальної кімнати ОСОБА_6 та з належного їй гаманця, що знаходився у меблевій тумбочці, без відому останньої, взяв банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 з магнітним носієм інформації, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_6 , та отримав інформацію про пін-код даної карти, який був записаний на аркуші паперу та зберігався у цьому ж гаманці, після чого залишив приміщення будинку.
Продовжуючи свої злочинні дії, 16.03.2020 в обідню пору доби, ОСОБА_3 в приміщенні автозаправної станції товариства з обмеженою відповідальністю «НК «Аветра», яка розташована за адресою: вул.Дубнівська, 100, с.Підгайці Луцького району Волинської області, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, використовуючи пін-код до банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_6 , шляхом здійснення двох транзакцій в рахунок оплати товару, таємно викрав належні ОСОБА_6 грошові кошти, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 214 грн. 86 коп.
Після виконання вказаних вище дій, ОСОБА_3 повернув банківську картку на попереднє місце зберігання.
ОСОБА_3 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Крім цього, 16.03.2020 у вечірню пору доби, ОСОБА_3 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , зайшовши до приміщення спальної кімнати ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу з належного їй гаманця, що знаходився у меблевій тумбочці, без відому останньої, взяв банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 з магнітним носієм інформації, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_6 , після чого покинув приміщення будинку.
Продовжуючи свої злочинні дії, 16.03.2020 у вечірню пору доби, ОСОБА_3 у відділенні банку АТ КБ «ПриватБанк», що розташоване за адресою: вул. Задворецька, 1, м. Луцьк Волинської області, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, за допомогою вищевказаної банківської карти шляхом введення попередньо отриманого пін-коду, в банкоматі зняв грошові кошти на загальну суму 1500 грн., які знаходились на рахунку, чим повторно, таємно викрав належні ОСОБА_6 грошові кошти та завдав потерпілій майнову шкоду на вищезазначену суму.
Після виконання вказаних вище дій, ОСОБА_3 повернув банківську картку на попереднє місце зберігання.
ОСОБА_3 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Крім цього, 28.03.2020 в обідню пору доби, ОСОБА_3 за місцем проживання по АДРЕСА_1 , зайшовши до приміщення спальної кімнати ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, з належного їй гаманця, що знаходився у меблевій тумбочці, без відому останньої, взяв банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 з магнітним носієм інформації, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_6 , після чого покинув приміщення будинку.
Продовжуючи свої злочинні дії, 28.03.2020 в обідню пору доби, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Мак», який розташований за адресою: вул.Південна, 2, с.Романів Луцького району Волинської області, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, знаючи пін-код до вказаної банківської карти, використав дану банківську картку, розрахувавшись за товар на загальну суму 289 грн. 57коп., чим повторно, таємно викрав грошові кошти належні ОСОБА_6 та завдав потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
Після виконання вказаних вище дій, ОСОБА_3 повернув банківську картку на попереднє місце зберігання.
ОСОБА_3 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Крім цього, 28.03.2020 у вечірню пору доби, ОСОБА_3 в приміщенні автозаправної станції товариства з обмеженою відповідальністю «НК «Аветра», яка розташована за адресою: вул.Київська, 65, с.Звірів Ківерцівського району Волинської області, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, знаючи пін-код до банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_6 , використав вказану банківську картку, розрахувавшись за товар на загальну суму 264 грн. 50 коп., чим повторно, таємно викрав грошові кошти, належні ОСОБА_6 та завдав потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
Після виконання вказаних вище дій, ОСОБА_3 повернув банківську картку на попереднє місце зберігання.
ОСОБА_3 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Крім цього, 21.06.2020 в обідню пору доби, ОСОБА_3 за місцем проживання по АДРЕСА_1 , зайшовши до приміщення спальної кімнати ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, з належного їй гаманця, що знаходився у меблевій тумбочці, без відому останньої, взяв банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 з магнітним носієм інформації, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_6 , після чого покинув приміщення будинку.
Продовжуючи свої злочинні дії, 21.06.2020 в обідню пору доби, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, за допомогою вказаної банківської карти шляхом введення попередньо отриманого пін-коду, з банкомату за вказаною вище адресою, зняв грошові кошти на загальну суму 2000 грн., які знаходились на рахунку, чим повторно, таємно викрав грошові кошти належні ОСОБА_6 та завдав потерпілій майнову шкоду на вказану вище суму.
Після виконання вказаних вище дій, ОСОБА_3 повернув банківську картку на попереднє місце зберігання.
ОСОБА_3 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Крім цього, 08.07.2020 в обідню пору доби, ОСОБА_3 за місцем проживання по АДРЕСА_1 , зайшовши до приміщення спальної кімнати ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, з належного їй гаманця, що знаходився у меблевій тумбочці, без відому останньої, взяв банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 з магнітним носієм інформації, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_6 , після чого покинув приміщення будинку.
Продовжуючи свої злочинні дії, 08.07.2020 в обідню пору доби, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, за допомогою вищевказаної банківської карти, шляхом введення попередньо отриманого пін-коду, в банкоматі за вказаною вище адресою, зняв грошові кошти на загальну суму 500 грн., чим повторно, таємно викрав грошові кошти належні ОСОБА_6 та завдав потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
Після виконання вказаних вище дій, ОСОБА_3 повернув банківську картку на попереднє місце зберігання.
ОСОБА_3 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Крім цього, 16.07.2020 близько 08:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою свого місця проживання по АДРЕСА_1 , використовуючи мобільний телефон марки «TECNO POP Blue» із встановленою у ньому сім?карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 , до якого мав вільний доступ, створив аккаунт із прив`язкою до банківської картки № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні ОСОБА_6 шляхом здійснення незаконної реєстрації вказаної картки у автоматизованій системі віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» (база даних програмно-апаратний комплекс банку, що забезпечує здійснення клієнтом операцій по рахунках/картках/вкладах і містить інформацію про клієнта, достатню для його ідентифікації та аутентифікації відповідно до договору), яка згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, під час якої встановив логін входу у вигляді абонентського номера оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 та вигаданий ним власний пароль входу.
В подальшому, останній, умисно, несанкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціалізованого платіжного засобу або уповноваженої особи, втрутився у роботу автоматизованої банківської системи, що призвело до витоку інформації, що виразилось у відображенні на екрані вищезазначеного мобільного телефону у WEB-банкінгу «Приват24» даних про поточний стан рахунку потерпілої ОСОБА_6 та спотворенні процесу обробки інформації на рахунку останньої.
ОСОБА_3 інкримінується несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку інформації, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.361 КК України.
Крім цього, 16.07.2020 о 08:23 год. ОСОБА_3 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, використовуючи належний ОСОБА_6 мобільний телефон «TECNO POP Blue», до якого мав вільний доступ, із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_2 , шляхом введення від імені потерпілої попередньо встановленого логіну та паролю входу, повторно здійснив несанкціоноване втручання в аккаунт онлайн-банкінгу «Приват24» з прив`язкою до банківської картки № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , що призвело до витоку інформації, яка зберігається та обробляється у автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» АТ КБ «Приватбанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_6 та, в подальшому, від імені потерпілої з карткового рахунку № НОМЕР_1 здійснив переказ грошових коштів в сумі 502 грн. 51 коп. на власний картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , при цьому спотворивши інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього.
При цьому, останній, умисно, несанкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціалізованого платіжного засобу або уповноваженої особи, втрутився у роботу автоматизованої банківської системи, що призвело до витоку інформації, що виразилось у відображенні на екрані вищезазначеного мобільного телефону у WEB-банкінгу «Приват24» даних про поточний стан рахунку потерпілої ОСОБА_6 та спотворенні процесу обробки інформації на рахунку останньої.
ОСОБА_3 інкримінується несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку інформації, вчиненому повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.361 КК України.
Крім цього, 16.07.2020 о 08:24 год. ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, використовуючи належний ОСОБА_6 мобільний телефон «TECNO POP Blue», до якого мав вільний доступ, із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_2 , шляхом введення від імені потерпілої попередньо встановленого логіну та паролю входу, повторно здійснив несанкціоноване втручання в аккаунт онлайн-банкінгу «Приват24» з прив`язкою до банківської картки № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , що призвело до витоку інформації, яка зберігається та обробляється у автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» АТ КБ «Приватбанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_6 та, в подальшому, від імені потерпілої з карткового рахунку № НОМЕР_1 здійснив переказ грошових коштів в сумі 502 грн. 51 коп. на власний картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , при цьому спотворивши інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього.
При цьому, останній, умисно, несанкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціалізованого платіжного засобу або уповноваженої особи, втрутився у роботу автоматизованої банківської системи, що призвело до витоку інформації, що виразилось у відображенні на екрані вищезазначеного мобільного телефону у WEB-банкінгу «Приват24» даних про поточний стан рахунку потерпілої ОСОБА_6 та спотворенні процесу обробки інформації на рахунку останньої.
ОСОБА_3 інкримінується несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку інформації, вчиненому повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.361 КК України.
Також, 16.07.2020 у період часу з 08.23год. по 08.24год. ОСОБА_3 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, використовуючи мобільний телефон «TECNO POP Blue», належний ОСОБА_6 , до якого мав вільний доступ та належну їй сім-карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , за допомогою системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24», шляхом входу в аккаунт з прив`язкою до банківської карти № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , від імені останньої здійснив два перекази грошових коштів на загальну суму 1005 грн. 02 коп. на власний картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , чим повторно, таємно викрав грошові кошти, належні ОСОБА_6 та заподіяв потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
ОСОБА_3 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Крім цього, 21.07.2020 о 08:40 год. ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, використовуючи належний ОСОБА_6 мобільний телефон «TECNO POP Blue», до якого мав вільний доступ, із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_2 , шляхом введення від імені потерпілої попередньо встановленого логіну та паролю входу, повторно здійснив несанкціоноване втручання в акаунт онлайн-банкінгу «Приват24» з прив`язкою до банківської картки № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , що призвело до витоку інформації, яка зберігається та обробляється у автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» АТ КБ «Приватбанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_6 та, в подальшому, від імені потерпілої, з карткового рахунку № НОМЕР_1 здійснив переказ грошових коштів в сумі 3015 грн. 08 коп. на власний картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , при цьому спотворивши інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього.
При цьому, останній, умисно, несанкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціалізованого платіжного засобу або уповноваженої особи, втрутився у роботу автоматизованої банківської системи, що призвело до витоку інформації, що виразилось у відображенні на екрані вищезазначеного мобільного телефону у WEB-банкінгу «Приват24» даних про поточний стан рахунку потерпілої ОСОБА_6 та спотворенні процесу обробки інформації на рахунку останньої.
ОСОБА_3 інкримінується несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку інформації, вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.361 КК України.
Також, 21.07.2020, у період часу з 08.40год. по 08.44год. ОСОБА_3 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, використовуючи мобільний телефон «TECNO POP Blue», належний ОСОБА_6 , до якого мав вільний доступ та належну їй сім-карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , за допомогою системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24», шляхом входу в аккаунт з прив`язкою до банківської карти № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , від імені потерпілої здійснив два перекази грошових коштів на загальну суму 3015 грн. 08 коп. на власний картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , чим повторно, таємно викрав грошові кошти, належні ОСОБА_6 та заподіяв потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
ОСОБА_3 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Крім цього, 27.07.2020, о 12:50 год. ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, використовуючи належний ОСОБА_6 мобільний телефон «TECNO POP Blue», до якого мав вільний доступ, із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_2 , шляхом введення від імені потерпілої попередньо встановленого логіну та паролю входу, повторно здійснив несанкціоноване втручання в аккаунт онлайн-банкінгу «Приват24» з прив`язкою до банківської картки № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , що призвело до витоку інформації, яка зберігається та обробляється у автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» АТ КБ «Приватбанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_6 та, в подальшому, від імені потерпілої, з карткового рахунку № НОМЕР_1 здійснив переказ грошових коштів в сумі 201 грн. 01 коп. на власний картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , при цьому спотворивши інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього.
При цьому, останній, умисно, несанкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціалізованого платіжного засобу або уповноваженої особи, втрутився у роботу автоматизованої банківської системи, що призвело до витоку інформації, що виразилось у відображенні на екрані вищезазначеного мобільного телефону у WEB-банкінгу «Приват24» даних про поточний стан рахунку потерпілої ОСОБА_6 та спотворенні процесу обробки інформації на рахунку останньої.
ОСОБА_3 інкримінується несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку інформації, вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.361 КК України.
Крім цього, 27.07.2020 о 17:21 год. ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, використовуючи належний ОСОБА_6 мобільний телефон «TECNO POP Blue», до якого мав вільний доступ, із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_2 , шляхом введення від імені потерпілої попередньо встановленого логіну та паролю входу, повторно здійснив несанкціоноване втручання в аккаунт онлайн-банкінгу «Приват24» з прив`язкою до банківської картки № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , що призвело до витоку інформації, яка зберігається та обробляється у автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» АТ КБ «Приватбанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_6 та, в подальшому, від імені потерпілої, з карткового рахунку № НОМЕР_1 здійснив переказ грошових коштів в сумі 100 грн. на власний картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , при цьому спотворивши інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього.
При цьому, останній, умисно, несанкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціалізованого платіжного засобу або уповноваженої особи, втрутився у роботу автоматизованої банківської системи, що призвело до витоку інформації, що виразилось у відображенні на екрані вищезазначеного мобільного телефону у WEB-банкінгу «Приват24» даних про поточний стан рахунку потерпілої ОСОБА_6 та спотворенні процесу обробки інформації на рахунку останньої.
ОСОБА_3 інкримінується несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку інформації, вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.361 КК України.
Крім цього, 28.07.2020 о 09:46 год. ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, використовуючи належний ОСОБА_6 мобільний телефон «TECNO POP Blue», до якого мав вільний доступ, із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_2 , шляхом введення від імені потерпілої попередньо встановленого логіну та паролю входу, повторно здійснив несанкціоноване втручання в акаунт онлайн-банкінгу «Приват24» з прив`язкою до банківської картки № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , що призвело до витоку інформації, яка зберігається та обробляється у автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» АТ КБ «Приватбанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_6 та, в подальшому, від імені потерпілої, з карткового рахунку № НОМЕР_1 здійснив переказ грошових коштів в сумі 201 грн. 01 коп. на власний картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , при цьому спотворивши інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього.
При цьому, останній, умисно, несанкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціалізованого платіжного засобу або уповноваженої особи, втрутився у роботу автоматизованої банківської системи, що призвело до витоку інформації, що виразилось у відображенні на екрані вищезазначеного мобільного телефону у WEB-банкінгу «Приват24» даних про поточний стан рахунку потерпілої ОСОБА_6 та спотворенні процесу обробки інформації на рахунку останньої.
ОСОБА_3 інкримінується несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку інформації, вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.361 КК України.
Крім цього, 29.07.2020 о 19:13 год. ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, використовуючи належний ОСОБА_6 мобільний телефон «TECNO POP Blue», до якого мав вільний доступ, із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_2 , шляхом введення від імені потерпілої попередньо встановленого логіну та паролю входу, повторно здійснив несанкціоноване втручання в аккаунт онлайн-банкінгу «Приват24» з прив`язкою до банківської картки № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , що призвело до витоку інформації, яка зберігається та обробляється у автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» АТ КБ «Приватбанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_6 та, в подальшому, від імені потерпілої, з карткового рахунку № НОМЕР_1 здійснив переказ грошових коштів в сумі 100 грн. 50 коп. на власний картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , при цьому спотворивши інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього.
При цьому, останній, умисно, несанкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціалізованого платіжного засобу або уповноваженої особи, втрутився у роботу автоматизованої банківської системи, що призвело до витоку інформації, що виразилось у відображенні на екрані вищезазначеного мобільного телефону у WEB-банкінгу «Приват24» даних про поточний стан рахунку потерпілої ОСОБА_6 та спотворенні процесу обробки інформації на рахунку останньої.
ОСОБА_3 інкримінується несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку інформації, вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.361 КК України.
Крім цього, 02.08.2020 о 11:10 год. ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, використовуючи належний ОСОБА_6 мобільний телефон «TECNO POP Blue», до якого мав вільний доступ, із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_2 , шляхом введення від імені потерпілої попередньо встановленого логіну та паролю входу, повторно здійснив несанкціоноване втручання в аккаунт онлайн-банкінгу «Приват24» з прив`язкою до банківської картки № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , що призвело до витоку інформації, яка зберігається та обробляється у автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» АТ КБ «Приватбанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_6 та, в подальшому, від імені потерпілої, з карткового рахунку № НОМЕР_1 здійснив переказ грошових коштів в сумі 2010 грн. 05 коп. на власний картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , при цьому спотворивши інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього.
При цьому, останній, умисно, несанкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціалізованого платіжного засобу або уповноваженої особи, втрутився у роботу автоматизованої банківської системи, що призвело до витоку інформації, що виразилось у відображенні на екрані вищезазначеного мобільного телефону у WEB-банкінгу «Приват24» даних про поточний стан рахунку потерпілої ОСОБА_6 та спотворенні процесу обробки інформації на рахунку останньої.
ОСОБА_3 інкримінується несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку інформації, вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.361 КК України.
Крім цього, 02.08.2020 в 11.10год. ОСОБА_3 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, використовуючи мобільний телефон «TECNO POP Blue», належний ОСОБА_6 , до якого мав вільний доступ та належну їй сім-карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , за допомогою системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24», шляхом входу в аккаунт з прив`язкою до банківської карти № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , від імені потерпілої здійснив переказ грошових коштів на загальну суму 2010 грн. 05 коп. на власний банківський рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , чим повторно, таємно викрав грошові кошти та завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.
ОСОБА_3 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Крім цього, 14.08.2020 о 23:02 год. ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, використовуючи належний ОСОБА_6 мобільний телефон «TECNO POP Blue», до якого мав вільний доступ, із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_2 , шляхом введення від імені потерпілої попередньо встановленого логіну та паролю входу, повторно здійснив несанкціоноване втручання в аккаунт онлайн-банкінгу «Приват24» з прив`язкою до банківської картки № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , що призвело до витоку інформації, яка зберігається та обробляється у автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» АТ КБ «Приватбанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_6 та, в подальшому, від імені потерпілої, з карткового рахунку № НОМЕР_1 здійснив переказ грошових коштів в сумі 2010 грн. 05 коп. на власний картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , при цьому спотворивши інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього.
При цьому, останній, умисно, несанкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціалізованого платіжного засобу або уповноваженої особи, втрутився у роботу автоматизованої банківської системи, що призвело до витоку інформації, що виразилось у відображенні на екрані вищезазначеного мобільного телефону у WEB-банкінгу «Приват24» даних про поточний стан рахунку потерпілої ОСОБА_6 та спотворенні процесу обробки інформації на рахунку останньої.
ОСОБА_3 інкримінується несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку інформації, вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.361 КК України.
Також, 14.08.2020 о 23.02год. ОСОБА_3 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, використовуючи мобільний телефон «TECNO POP Blue», належний ОСОБА_6 , до якого мав вільний доступ та належну їй сім-карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , за допомогою системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24», шляхом входу в акант з прив`язкою до банківської карти № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , від імені потерпілої здійснив переказ грошових коштів на загальну суму 2010 грн. 05 коп. на власний банківський рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , чим повторно, таємно викрав грошові кошти та завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.
ОСОБА_3 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Крім цього, 15.08.2020 о 12:02 год. ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, використовуючи належний ОСОБА_6 мобільний телефон «TECNO POP Blue», до якого мав вільний доступ, із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_2 , шляхом введення від імені потерпілої попередньо встановленого логіну та паролю входу, повторно здійснив несанкціоноване втручання в аккаунт онлайн-банкінгу «Приват24» з прив`язкою до банківської картки № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , що призвело до витоку інформації, яка зберігається та обробляється у автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» АТ КБ «Приватбанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_6 та, в подальшому, від імені потерпілої, з карткового рахунку № НОМЕР_1 здійснив переказ грошових коштів в сумі 150 грн. 75 коп. на власний картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , при цьому спотворивши інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього.
При цьому, останній, умисно, несанкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціалізованого платіжного засобу або уповноваженої особи, втрутився у роботу автоматизованої банківської системи, що призвело до витоку інформації, що виразилось у відображенні на екрані вищезазначеного мобільного телефону у WEB-банкінгу «Приват24» даних про поточний стан рахунку потерпілої ОСОБА_6 та спотворенні процесу обробки інформації на рахунку останньої.
ОСОБА_3 інкримінується несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку інформації, вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.361 КК України.
Крім цього, 15.08.2020 о 20:25 год. ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, використовуючи належний ОСОБА_6 мобільний телефон «TECNO POP Blue», до якого мав вільний доступ, із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_2 , шляхом введення від імені потерпілої попередньо встановленого логіну та паролю входу, повторно здійснив несанкціоноване втручання в аккаунт онлайн-банкінгу «Приват24» з прив`язкою до банківської картки № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , що призвело до витоку інформації, яка зберігається та обробляється у автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» АТ КБ «Приватбанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_6 та, в подальшому, від імені потерпілої, з карткового рахунку № НОМЕР_1 здійснив переказ грошових коштів в сумі 100 грн. 50 коп. на власний картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , при цьому спотворивши інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього.
При цьому, останній, умисно, несанкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціалізованого платіжного засобу або уповноваженої особи, втрутився у роботу автоматизованої банківської системи, що призвело до витоку інформації, що виразилось у відображенні на екрані вищезазначеного мобільного телефону у WEB-банкінгу «Приват24» даних про поточний стан рахунку потерпілої ОСОБА_6 та спотворенні процесу обробки інформації на рахунку останньої.
ОСОБА_3 інкримінується несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку інформації, вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.361 КК України.
Крім цього, 15.08.2020 в період часу з 12:02год. до 20:25год. ОСОБА_3 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, використовуючи мобільний телефон «TECNO POP Blue», належний ОСОБА_6 , до якого мав вільний доступ та належну їй сім-карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , за допомогою системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24», шляхом входу в аккаунт з прив`язкою до банківської карти № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , від імені потерпілої здійснив переказ грошових коштів на загальну суму 251 грн. 25 коп. на власний банківський рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , чим повторно, таємно викрав грошові кошти та завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.
ОСОБА_3 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Крім цього, 16.08.2020 о 14:04 год. ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, використовуючи належний ОСОБА_6 мобільний телефон «TECNO POP Blue», до якого мав вільний доступ, із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_2 , шляхом введення від імені потерпілої попередньо встановленого логіну та паролю входу, повторно здійснив несанкціоноване втручання в акаунт онлайн-банкінгу «Приват24» з прив`язкою до банківської картки № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , що призвело до витоку інформації, яка зберігається та обробляється у автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» АТ КБ «Приватбанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_6 та, в подальшому, від імені потерпілої, з карткового рахунку № НОМЕР_1 здійснив переказ грошових коштів в сумі 100 грн. 50 коп. на власний картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , при цьому спотворивши інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього.
При цьому, останній, умисно, несанкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціалізованого платіжного засобу або уповноваженої особи, втрутився у роботу автоматизованої банківської системи, що призвело до витоку інформації, що виразилось у відображенні на екрані вищезазначеного мобільного телефону у WEB-банкінгу «Приват24» даних про поточний стан рахунку потерпілої ОСОБА_6 та спотворенні процесу обробки інформації на рахунку останньої.
ОСОБА_3 інкримінується несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку інформації, вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.361 КК України.
Крім цього, 16.08.2020 о 14:18 год. ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, використовуючи належний ОСОБА_6 мобільний телефон «TECNO POP Blue», до якого мав вільний доступ, із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_2 , шляхом введення від імені потерпілої попередньо встановленого логіну та паролю входу, повторно здійснив несанкціоноване втручання в аккаунт онлайн-банкінгу «Приват24» з прив`язкою до банківської картки № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , що призвело до витоку інформації, яка зберігається та обробляється у автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» АТ КБ «Приватбанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_6 та, в подальшому, від імені потерпілої, з карткового рахунку № НОМЕР_1 здійснив переказ грошових коштів в сумі 100 грн. 50 коп. на власний картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , при цьому спотворивши інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього.
При цьому, останній, умисно, несанкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціалізованого платіжного засобу або уповноваженої особи, втрутився у роботу автоматизованої банківської системи, що призвело до витоку інформації, що виразилось у відображенні на екрані вищезазначеного мобільного телефону у WEB-банкінгу «Приват24» даних про поточний стан рахунку потерпілої ОСОБА_6 та спотворенні процесу обробки інформації на рахунку останньої.
ОСОБА_3 інкримінується несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку інформації, вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.361 КК України.
Крім цього, 16.08.2020 о 19:04 год. ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, використовуючи належний ОСОБА_6 мобільний телефон «TECNO POP Blue», до якого мав вільний доступ, із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_2 , шляхом введення від імені потерпілої попередньо встановленого логіну та паролю входу, повторно здійснив несанкціоноване втручання в аккаунт онлайн-банкінгу «Приват24» з прив`язкою до банківської картки № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , що призвело до витоку інформації, яка зберігається та обробляється у автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» АТ КБ «Приватбанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_6 та, в подальшому, від імені потерпілої, з карткового рахунку № НОМЕР_1 здійснив переказ грошових коштів в сумі 301 грн. 51 коп. на власний картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , при цьому спотворивши інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього.
При цьому, останній, умисно, несанкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціалізованого платіжного засобу або уповноваженої особи, втрутився у роботу автоматизованої банківської системи, що призвело до витоку інформації, що виразилось у відображенні на екрані вищезазначеного мобільного телефону у WEB-банкінгу «Приват24» даних про поточний стан рахунку потерпілої ОСОБА_6 та спотворенні процесу обробки інформації на рахунку останньої.
ОСОБА_3 інкримінується несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку інформації, вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.361 КК України.
Крім цього, 16.08.2020 о 21:29 год. ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, використовуючи належний ОСОБА_6 мобільний телефон «TECNO POP Blue», до якого мав вільний доступ, із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_2 , шляхом введення від імені потерпілої попередньо встановленого логіну та паролю входу, повторно здійснив несанкціоноване втручання в аккаунт онлайн-банкінгу «Приват24» з прив`язкою до банківської картки № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , що призвело до витоку інформації, яка зберігається та обробляється у автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» АТ КБ «Приватбанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_6 та, в подальшому, від імені потерпілої, з карткового рахунку № НОМЕР_1 здійснив переказ грошових коштів в сумі 1005 грн. 03 коп. на власний картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , при цьому спотворивши інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього.
При цьому, останній, умисно, несанкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціалізованого платіжного засобу або уповноваженої особи, втрутився у роботу автоматизованої банківської системи, що призвело до витоку інформації, що виразилось у відображенні на екрані вищезазначеного мобільного телефону у WEB-банкінгу «Приват24» даних про поточний стан рахунку потерпілої ОСОБА_6 та спотворенні процесу обробки інформації на рахунку останньої.
ОСОБА_3 інкримінується несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку інформації, вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.361 КК України.
Крім цього, 16.08.2020 в період часу з 14:04 год. по 21:29 год. ОСОБА_3 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, використовуючи мобільний телефон «TECNO POP Blue», належний ОСОБА_6 , до якого мав вільний доступ та належну їй сім-карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , за допомогою системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24», шляхом входу в акант з прив`язкою до банківської карти № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , від імені потерпілої здійснив переказ грошових коштів на загальну суму 1507 грн. 54 коп. на власний банківський рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , чим повторно, таємно викрав грошові кошти та завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.
ОСОБА_3 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Крім цього, 19.08.2020 о 16:05 год. ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, використовуючи належний ОСОБА_6 мобільний телефон «TECNO POP Blue», до якого мав вільний доступ, із встановленою у нього сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_2 , шляхом введення від імені потерпілої попередньо встановленого логіну та паролю входу, повторно здійснив несанкціоноване втручання в аккаунт онлайн-банкінгу «Приват24» з прив`язкою до банківської картки № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , що призвело до витоку інформації, яка зберігається та обробляється у автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» АТ КБ «Приватбанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_6 та, в подальшому, від імені потерпілої, з карткового рахунку № НОМЕР_1 здійснив переказ грошових коштів в сумі 502 грн. 51 коп. на власний картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , при цьому спотворивши інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього.
При цьому, останній, умисно, несанкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціалізованого платіжного засобу або уповноваженої особи, втрутився у роботу автоматизованої банківської системи, що призвело до витоку інформації, що виразилось у відображенні на екрані вищезазначеного мобільного телефону у WEB-банкінгу «Приват24» даних про поточний стан рахунку потерпілої ОСОБА_6 та спотворенні процесу обробки інформації на рахунку останньої.
ОСОБА_3 інкримінується несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку інформації, вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.361 КК України.
Крім цього, 19.08.2020 о 16:05 год. ОСОБА_3 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, використовуючи мобільний телефон «TECNO POP Blue», належний ОСОБА_6 , до якого мав вільний доступ та належну їй сім-карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , за допомогою системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24», шляхом входу в аккаунт з прив`язкою до банківської карти № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , від імені потерпілої здійснив переказ грошових коштів в сумі 502 грн. 51 коп. на власний банківський рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , чим повторно, таємно викрав грошові кошти та завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.
ОСОБА_3 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Крім цього, 26.08.2020 о 18:56 год. ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, використовуючи належний ОСОБА_6 мобільний телефон «TECNO POP Blue», до якого мав вільний доступ, із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_2 , шляхом введення від імені потерпілої попередньо встановленого логіну та паролю входу, повторно здійснив несанкціоноване втручання в аккаунт онлайн-банкінгу «Приват24» з прив`язкою до банківської картки № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , що призвело до витоку інформації, яка зберігається та обробляється у автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» АТ КБ «Приватбанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_6 та, в подальшому, від імені потерпілої, з карткового рахунку № НОМЕР_1 здійснив переказ грошових коштів в сумі 301 грн. 51 коп. на власний картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , при цьому спотворивши інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього.
При цьому, останній, умисно, несанкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціалізованого платіжного засобу або уповноваженої особи, втрутився у роботу автоматизованої банківської системи, що призвело до витоку інформації, що виразилось у відображенні на екрані вищезазначеного мобільного телефону у WEB-банкінгу «Приват24» даних про поточний стан рахунку потерпілої ОСОБА_6 та спотворенні процесу обробки інформації на рахунку останньої.
ОСОБА_3 інкримінується несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку інформації, вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.361 КК України.
Також, 26.08.2020 о 18:00 год. ОСОБА_3 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, використовуючи мобільний телефон «TECNO POP Blue», належний ОСОБА_6 , до якого мав вільний доступ та належну їй сім-карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , за допомогою системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24», шляхом входу в аккаунт з прив`язкою до банківської карти № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , від імені потерпілої здійснив переказ грошових коштів на загальну суму 301 грн. 51 коп. на власний банківський рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , чим повторно, таємно викрав грошові кошти та завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.
ОСОБА_3 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.185, ч.ч. 1, 2 ст.361 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно вчиняв протиправні дії, які зазначено в обвинувальному акті. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 визнав повністю.
Допитана безпосередньо в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що дійсно без її дозволу обвинувачений, який є її пасинком, брав картку та викрадав в неї кошти, суму завданих збитків підтвердила повністю, цивільний позов підтримала. Також показала, що обвинувачений збитки не намагався відшкодувати, хоча має офіційний дохід, при цьому обіцяв це зробити, також просив вибачення в неї. На суворому покаранні не наполягала.
Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, та розміру цивільного позову, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються.
Також допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, фактично не визнав та показав, що дійсно того дня він з загиблим ОСОБА_8 вживали спритні напої, в тому числі і в кафе с.Романів. Біля кафе між загиблим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відбулася бійка, в ході якої останній вдарив загиблого і той впав зі сходів кафе на землю, при цьому вдарився головою об асфальт. Після цього, разом з ОСОБА_7 сіли на скутер та поїхали, швидкість була приблизно 30-35 км/год. Коли вони рухалися на скутері, загиблий впав на асфальт, однак підвівся, говорив з ним. Скутер не заводився, а тому він його штовхав, ОСОБА_8 йшов позаду. Заштовхавши скутер на тракторну бригаду, він побачив що ОСОБА_8 немає поряд, а тому повернувся його шукати, виявив останнього за метрів 300-400 лежачого в калюжі. В подальшому, він разом з матір`ю загиблого занесли ОСОБА_7 на тракторну бригаду. ОСОБА_7 ознак життя не подавав. Працівником тракторної бригади було вкликано карету швидкої допомоги, по приїзді якої було встановлено, що ОСОБА_7 помер. Також обвинувачений підтвердив факт відсутності в нього посвідчення водія, наявність лише одного місця на скутері, перебування в стані алкогольного сп`яніння, а також того, що ОСОБА_8 на скутері тримався руками за нього. Вважає, що загиблий помер не через падіння зі скутера, а у зв`язку з нанесенням йому тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .
Потерпіла ОСОБА_5 , будучи допитаною безпосередньо в судовому засіданні, показала, що очевидцем подій вона не була. Того дня обвинувачений прийшов до її сина додому з спиртним, яке вони вживали. Вночі вона дізналася, що її син мертвий. При цьому вказала, що її сина вбив ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), оскільки їй це відомо з чужих слів.
Незважаючи на фактичне невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, повністю доводиться дослідженими в ході судового розгляду доказами. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом допустимих доказах.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , кожен зокрема, повідомили, що вони відпочивали у барі та бачили загиблого ОСОБА_7 , ОСОБА_15 та обвинуваченого, чи наносив ОСОБА_10 удари ОСОБА_8 не бачили.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні підтвердила факт перебування в кафе ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_17 , конфліктів між останніми вона не бачила і не чула.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що 21.11.2019 між ним та ОСОБА_7 відбулися шарпанина та конфлікт, в ході якого вони один одному нанесли приблизно по 1-2 удари. Підтвердив той факт, що загиблий впав зі сходів від удару на асфальт, однак піднявся, вони ще розмовляли 5-10 хвилин, після чого свідок пішов додому. Також зазначив, що будь-яких слідів крові на ОСОБА_7 при цьому він не бачив, останній лише порвав йому куртку. Очевидцем подій був лише ОСОБА_3 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що очевидцем подій вона не була, про події біля бару їй відомо лише зі слів ОСОБА_19 , який є її чоловіком. Зазначила, що коли ОСОБА_10 прийшов додому, то повідомив про конфлікт останнього з якимось хлопцем, при цьому в ОСОБА_15 була порвана куртка, крові на одязі не було.
Допитана в ході судового розгляду кримінального провадження свідок ОСОБА_20 повідомила, що ОСОБА_10 сказав їй, що побив ОСОБА_3 (прізвисько ОСОБА_21 ).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показав, що ОСОБА_23 йому повідомив про те, що побив ОСОБА_24 та ОСОБА_3 , про те, що наносив тілесні ушкодження ОСОБА_8 нічого не повідомляв. На наступний день після подій, до нього телефонував ОСОБА_25 та шукав ОСОБА_15 , повідомляв при цьому, що ОСОБА_23 «забив хлопця».

Згідно висновку судово-медичної експертизи №880 від 25.11.2019 встановлено, що на тілі ОСОБА_3 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено, при цьому, згідно висновку судово-медичної експертизи №887 від 28.11.2019 на тілі ОСОБА_17 (свідка) виявлені легкі тілесні ушкодження.
Показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 є чіткими, послідовними та дають змогу відтворити всі обставини події (яка мала місце біля бару в с.Романів), які були до, на момент та після конфлікту з ОСОБА_9 . Такі показання підтверджуються і показаннями самого свідка ОСОБА_17 . Немає в суду обґрунтованих підстав вважати, що останні оговорюють обвинуваченого, оскільки в суді не було встановлено таких об`єктивних причин, а їхні показання повністю узгоджуються між собою та відповідають іншим доказам у справі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 показав, що він працює на тракторній бригаді в с.Романів. 22.11.2019 орієнтовно о 00.00 год. вночі на прохідну тракторної бригади занесли хлопця, пульс не перевіряв, ознак життя не було.

Свідок ОСОБА_27 безпосередньо в судовому засіданні повідомив, що він прибув за викликом на тракторну бригаду в с.Романів Луцького району. По приїзду бригади швидкої медичної допомоги було виявлено особу чоловічої статі, проведено реанімаційні заходи, однак констатовано смерть потерпілого.

ОСОБА_3 добровільно видав слідчому СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_28 свій мобільний телефон, про що вказує його заява. Вказаний телефон оглянуто, визнано речовим доказом у справі згідно постанови слідчого від 22.11.2019, оскільки він відповідає критеріям речового доказу, визначеним ч.1 ст.98 КПК України.

З протоколу огляду мобільного телефону від 22.11.2019 та 23.11.2019 вбачається, що після 23.20 год. (після ДТП) ОСОБА_3 здійснював значну кількість дзвінків своїм знайомим. При цьому останній в судовому засіданні не зміг чітко пояснити такі свої дії.

Згідно протоколу огляду з фототаблицями від 22.11.2019 території тракторної бригади за адресою АДРЕСА_3 , було виявлено скутер «Хонда». При цьому, в ході огляду вказаного скутера (протокол огляду предмету від 23.11.2019) було виявлено значну кількість механічних пошкоджень, подряпин та потертостей ( ОСОБА_3 добровільно видав скутер, що підтверджується його заявою від 22.11.2019). Вказаний скутер оглянуто, визнано речовим доказом у справі згідно постанови слідчого від 22.11.2019, оскільки він відповідає критеріям речового доказу, визначеним ч.1 ст.98 КПК України.

В ході огляду місця події (протокол з фототаблицями від 22.11.2019) було виявлено та вилучено ряд речових доказів, зокрема і дзеркало заднього виду з написом «Хонда», яке, як повідомив ОСОБА_3 , відламалося від скутера 21.11.2019, а тому він його просто викинув.

Висновком експерта № 356 від 28.02.2020 не підтверджено те, що праве дзеркало правого виду з маркуванням «Хонда» та інші уламки пластмаси, які були виявлені в ході огляду місця події, складали одне ціле з мопедом, який був наданий ОСОБА_3 , оскільки мопед відноситься до складених предметів, які складаються із з`єднаних між собою деталей, кожна з яких в свою чергу складає однорідний предмет.

Дослідженим в судовому засіданні протоколом слідчого експерименту від 22.11.2019 з фототаблицями, а також відеозаписом до протоколу, встановлено, що свідок ОСОБА_3 , чітко і послідовно відтворив обставини, які мали місце біля кафе в с.Романів, а також показав на місцевості де він рухався на скутері зі свідком, однак заперечив факт випадіння загиблого зі скутера. Разом з тим, в своїй заяві від 22.11.2019 ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_7 падав з його скутера.

Під час проведення слідчого експерименту 10.09.2020 з участю свідка ОСОБА_3 , останній з використанням належного йому мопеда «Хонда» та з участю статиста показав, яким чином загиблий тримався за нього на скутері та як саме випав з нього. Такі обставини підтверджуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом до протоколу проведення слідчого експерименту.

За правилами п.1 ч.3 ст.87 КПК України, недопустимими є докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Проведення слідчого експерименту у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення свідком зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, належить розцінювати як допит, що не має в суді доказового значення з огляду на зміст ч.4 ст.95 КПК України.

Якщо відомості повідомлено підозрюваним, обвинуваченим, свідком під час проведення процесуальних дій, то вони є складовим компонентом змісту документа як окремого процесуального джерела доказів, зокрема протоколу слідчого експерименту, де фіксуються його хід та результати. Отже, показання і протокол слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які суд оцінює за правилами ст.94 КПК України.
За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком належна правова процедура проведення слідчого експерименту містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта, за його волею та вільним волевиявленням. До системи таких гарантій належить також участь понятих, здійснення безперервного відеозапису слідчої дії як складові судового контролю за дотриманням засад кримінального провадження, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо.
Відповідно до нормативного змісту засади безпосередності (ст.23 КПК України) суд досліджує докази безпосередньо з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, де протокол слідчого експерименту є предметом оцінки суду за правилами, визначеними ст.94 цього Кодексу. Отже, протокол слідчого експерименту після його оцінки судом із точки зору належності, допустимості й достовірності набуває значення судового доказу.
Із матеріалів кримінального провадження можна зробити висновок, що до проведення слідчих експериментів були відсутні дані про те, що саме ОСОБА_3 є винуватим у вчиненні ДТП та смерті загиблого. Під час цих слідчих дій останньому була надана можливість висловити свою власну точку зору з приводу усіх обставин, зокрема і щодо ДТП, і в такий спосіб вплинути на вирішення справи, що не суперечить засаді верховенства права. При цьому ОСОБА_3 не стверджував, що винний у ДТП та взагалі не надавав ніякої оцінки своїм діям. Крім того, слідчі експерименти проведено з метою відтворення обставин як бійки біля кафе, так і обставин ДТП, а неодержання від свідка викривальних показань.

Таким чином, у цьому випадку відсутні підстави для ототожнення показань та протоколів слідчих експериментів, які є окремими процесуальними джерелами доказів для встановлення обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні відповідно до ст.91 КПК України, а тому, на думку суду, протоколи слідчих експериментів з додатками від 22.11.2019 та 10.09.2020 є належними та допустимими доказами.
У відповідності до висновку судової інженерно-транспортної експертизи №8156 від 06.07.2020 вбачається, що в діях водія мопеда марки «HONDA» ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п. 2.9. (в), п.21.1., п.31.4.3 (а), п. 31.4.7. (е) Правил дорожнього руху.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, хоча і становить порушення вимог підп. "а" п. 2.9 ПДР України, однак само по собі не може виступати прямою безпосередньою причиною настання ДТП та її наслідків у вигляді заподіяння потерпілому (потерпілим) тілесних ушкоджень або смерті. Стан сп`яніння не охоплюється об`єктивною стороною (не є кваліфікуючою ознакою) злочину, передбаченого ст.286 КК України, і при призначенні покарання особі може враховуватись як обставина, що обтяжує покарання згідно з п.13 ч.2 ст.67 КК України (постанова від 21.08.2019 справа №682/956/17, провадження №13-31кс19)

Враховуючи вказаний висновок щодо застосування норми права, з огляду на висновок судової інженерно-транспортної експертизи №8156, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 прямого причинно-наслідкового зв`язку між порушеннями п. 2.3 (б), п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та наслідками, які настали.

Висновком судово-медичної експертизи №532 від 23.12.2019 встановлено, що внаслідок дорожньо?транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із крововиливом під оболонки, зламів ребер з обох сторін із розривами плеври в ділянці переломів ребер, гематораксу (кров у грудній порожнині), крововиливів в межистіння, крововиливів та надривів в ділянці коренів легень, крововиливів в середостінні, по великому сальнику та в ділянці воріт селезінки, забою правої легені та верхівки серця із крововиливами, травматичного черезкапсулярного розриву печінки, гемоперитонеуму (кров у черевній порожнині), множинних саден передньої поверхні тіла, закритого зламу лівої ключиці, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і в даному конкретному випадку спричинили смерть потерпілого. Комплекс даних тілесних ушкоджень міг виникнути внаслідок падіння з різким струсом тіла на дорожнє покриття із послідуючим ударом та ковзанням об нього, комплекс тілесних ушкоджень характерний для падіння або випадіння з транспортного засобу, який перебував у русі. Виникли вони в швидкій послідовності одне за одним. Причиною смерті є поєднана тупа травма тіла, що супроводжувалась зламом кісток скелету, забоями та розривами внутрішніх органів, що призвело до розвитку травматичного шоку, який і є безпосередньою причиною смерті. Після такого комплексу пошкоджень малоймовірне здійснення потерпілим активних дій.

Висновок судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень потерпілого є науково-обґрунтованим та піддавати його сумніву в суду підстав немає. Не наведені такі обгрунтовані та мотивовані підстави і учасниками кримінального провадження. Такий висновок суд бере до уваги та оцінює в сукупності зі всіма доказами у справі.

Допитаний в ході судового розгляду кримінального провадження судово?медичний експерт ОСОБА_29 підтвердив висновок №532 від 23.12.2019 та показав, що тілесні ушкодження, виявлені в ході дослідження трупа ОСОБА_7 , не можуть утворитися від одномоментних одного або ряду ударів локальної дії, нанесених кулаками рук чи іншими тупими предметами, оскільки в такому випадку повинно бути співпадіння зовнішніх та внутрішніх ушкоджень, яких встановлено не було. Виявлені тілесні ушкодження могли утворилися від падіння з транспортного засобу, який перебував у русі та рухався з швидкістю до 60 км/год., при цьому не могли виникнути при падінні з висоти власного зросту навіть із сходинки. Вказані тілесні ушкодження неможливо розмежувати погодинно, оскільки вони виникли у дуже швидкій послідовності одне за одним в короткий проміжок часу (можливо від одного випадіння з прискоренням з транспортного засобу). Крім цього, як встановлено з допиту судово-медичного експерта ОСОБА_29 , після отримання тілесних ушкоджень такої категорії потерпілий не зміг би пройти навіть кількох метрів, лише перевернутися або трохи підвестися.

Сукупність досліджених доказів дала суду можливість поза розумним сумнівом спростовувати версію обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_5 про відсутність в діянні ОСОБА_3 складу інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, між загиблим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_9 дійсно був конфлікт, однак такий конфлікт не був наслідком виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 та причиною смерті останнього.

При цьому, суд критично оцінює показання обвинуваченого в частині обставин ДТП та причин смерті, вважає їх неспроможними, наданими з метою зменшення обсягу відповідальності за вчинене, розцінює їх як спосіб захисту, оскільки вони суперечать і спростовуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а також показаннями свідків та експерта, які є послідовними, узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, не суперечать іншим доказам, що наявні у матеріалах провадження й досліджені в судовому засіданні. Така стратегія захисту, на думку суду, є нічим іншим, як способом уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію дій або перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, судом не встановлено.

Згідно з ст.94 КПК України суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
За таких обставин, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми необережними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України.
Він же своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України.
Окрім цього, він же, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, вчинив злочини, передбачені ч.2 ст.185 КК України.
Він же, своїми умисними діями, які виразилися у несанкціонованому втручанні в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку інформації, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.361 КК України.
Окрім цього, він же, своїми умисними діями, які виразилися у несанкціонованому втручанні в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку інформації, вчиненими повторно, вчинив злочини, передбачені ч.2 ст.361 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінальних правопорушень, тяжкості наслідків, що настали.
У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорії кримінального проступку, нетяжких та тяжких злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Розкаяння передбачає, крім визнання особою факту скоєння злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини в скоєному кримінальному правопорушенні, щирий жаль із приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинне виражатись у визнанні негативних наслідків кримінального правопорушення для потерпілої особи, намаганні відшкодувати завдані кримінальним правопорушенням збитки, бажанні виправити наслідки скоєного. Факт щирого каяття особи в скоєнні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Однак в досліджених в судовому засіданні документах відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений поряд із визнанням своєї винуватості за епізодами щодо потерпілої ОСОБА_6 намагався будь-яким чином відшкодувати збитки, чи дійти певних домовленостей з потерпілою з огляду і на те, що вони перебувають фактично в родинних стосунках. А тому, з огляду і на поведінку обвинуваченого в судовому засіданні, суд не визнає щире каяття обставиною, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Обвинувачений ОСОБА_3 не визнав свою винуватість у вчиненні ДТП, однак за іншими епізодами злочинної діяльності повністю визнав свою винуватість, несудимий, має постійне місце проживання, працює, вцілому позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на обліку в нарколога чи психіатра не перебуває.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, думки потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкціями закону, за якими визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді арешту, обмеження волі та позбавлення волі на мінімальний строк, або ближче до мінімального, а остаточне шляхом часткового складання призначених покарань з урахуванням положень ст.72 КК України, яке необхідно відбувати реально, оскільки відсутні достатні підстави для застосування положень ст.ст. 75, 76 КК України.
При цьому, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 не отримував посвідчення водія, суд не призначає додаткове покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Не призначає суд і додаткове покарання за ч.ч. 1, 2 ст.361 КК України у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, оскільки обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення за допомогою мобільного телефону, а не у зв`язку з перебуванням на посаді чи певною діяльністю, яка надавала можливість здійснювати втручання в роботу автоматизованих систем.

На думку суду, таке покарання є виваженим, справедливим, необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.
Підстав для призначення покарання у виді штрафу, громадських чи виправних робіт, суд не вбачає з огляду на кількість епізодів умисних правопорушень.
Окрім того, суд враховує, що позиція потерпілої сторони у судовому засіданні щодо обрання заходу примусу не є обов`язковою для суду, натомість ураховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст. 65 КК України, і не має над ними юридичної переваги.
Строк відбуття покарання обвинуваченому необхідно рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Потерпіла ОСОБА_6 звернулася з позовом до обвинуваченого ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди в сумі відповідно 15974,46 гривень та 6000 гривень, а також витрат на правову допомогу в сумі 1000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав цивільний позов потерпілої та не оспорював зазначені суми.

Вирішуючи цивільний позов суд виходить з наступного.
Частиною 1 ст.128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Статті 1166, 1167 ЦК України регламентують підстави відповідальності за завдану майнову шкоду та моральну шкоду.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні доведено те, що потерпілій ОСОБА_6 завдано майнової шкоди діями обвинуваченого ОСОБА_3 , останній збитки не відшкодував, враховуючи встановлені в судовому засіданні факти вчинення кримінальних правопорушень проти власності, а також повне визнання позову самим обвинуваченим, цивільний позов про стягнення майнової шкоди підлягає до задоволення в повному обсязі.

Вирішуючи розмір відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_6 , суд, з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховує моральні та фізичні страждання останньої від вчинених кримінальних правопорушень, фізичні та душевні страждання у зв`язку з тим, що це вчинив її пасинок, з огляду на конкретні обставини, враховуючи повне визнання обвинуваченим розміру цивільного позову, а тому приходить до висновку, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 в частині стягнення моральної шкоди підлягає до повного задоволення.

На думку суду, вказана в позові сума моральної шкоди не є такою, яка б свідчила про бажання потерпілої до збагачення.

Що стосується витрат потерпілої на правову допомогу, то і в цій частині суд вважає їх обґрунтованими та підставними, оскільки потерпілою надані договір про надання правової допомоги, копія квитанції до прибуткового касового ордера, акт приймання передачі наданих послуг. Враховуючи положення ст.ст. 118, 124 КПК України, посилаючись на обсяг наданої правової допомоги потерпілій, суд стягує такі витрати на правову допомогу з цивільного відповідача ОСОБА_3 в користь потерпілої.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а арешт майна відповідно до ст.174 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 118, 120, 124, 128, 129, 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.361, ч.2 ст.361 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

-за ч.1 ст.185 КК України у виді арешту на строк 1 (один) місяць;

-за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

-за ч.1 ст.361 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

-за ч.2 ст.361 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань з урахуванням положень ч.1 ст.72 КК України, остаточно визначити ОСОБА_3 до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь потерпілої ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 15974 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 46 копійок та моральну шкоду в сумі 6000 (шість тисяч) гривень, а всього 21974 (двадцять одна тисяча дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 46 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь потерпілої ОСОБА_6 процесуальні витрати (витрати на правову допомогу) в сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.11.2019 на майно та речі, скасувати.

Речові докази у справі, а саме:

- скутер «Honda» без реєстраційного номерного знаку, мобільний телефон «Samsung Galaxy A10s», банківську картку № НОМЕР_3 повернути та залишити за належністю обвинуваченому ОСОБА_3 ;

- банківську картку № НОМЕР_1 залишити за належністю потерпілій ОСОБА_6 ;

- куртку чорного кольору, кофту сіро-синього кольору, спортивні штани чорного кольору фірми «Nike», підштаники чорного кольору, труси сірого кольору, футболку синього кольору з написом «BMW», пара шкарпеток чорного та сірого кольорів, пара кросівок чорного кольору, залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 ;
- шапку темно-синього кольору, скляну попільничку, два недопалки цигарок, закорковану скляну пляшку з-під горілки марки «Істина пшенична» з розбитим отвором біля дна пляшки без рідини, частини скла та частини пластмаси чорного кольору, частини фари, праве дзеркало заднього виду з маркуванням марки «HONDA», уламок пластмаси напівкруглої форми з однієї сторони зеленого кольору з внутрішньої сторони темно-сірого кольору, уламок пластмаси Д-подібної форми, знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертиз в загальній сумі 1935 (одна тисяча дев`ятсот тридцять п`ять) гривень 56 (п`ятдесят шість) копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий