Справа № 202/1378/21
Провадження № 1-кс/202/1619/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7

розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, маючого середню-спеціальну освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку немаючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 02.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

Слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Згідно з матеріалами клопотання, 02 березня 2021 року близько о 00 годині 55 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «CHEVROLET CAVALIER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , в салоні якого на передньому пасажирському місці знаходилася ОСОБА_10 , рухався по проїзній частині вулиці Марії Лисиченко, з боку вул. Янтарної у напрямку
вул. БерезинськоїАмур-Нижньодніпровського району у м. Дніпро Дніпропетровської області.

Здійснюючи рух по зазначеній ділянці дороги, водій ОСОБА_5 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, не врахував дорожню обстановку, в наслідок чого в районі буд. АДРЕСА_2 , на заокругленні проїзної частини вліво, не впорався з керуванням автомобілю «CHEVROLET CAVALIER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час чого виїхав за межі проїзної частини праворуч на узбіччя, та продовживши рух в некерованому стані здійснив зіткнення передньою правою частиною керованого ним автомобілю із задньою частиною вантажного автомобіля «IVEKO реєстраційний номер НОМЕР_3 з напівпричепом «Fruehauf», реєстраційний номер НОМЕР_4 , що стояв без руху на стоянці вантажних автомобілів.

Своїми діями водій ОСОБА_5 грубопорушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3 б), та 12.1. Правил дорожнього руху України.

Порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_5 знаходиться у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої пасажиру автомобілю «CHEVROLET CAVALIER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у виді сумісної тупої травми тіла - осадження на підборідді по умовно серединній лінії, синці в обох периорбітальних ділянках, крововилив у товщу м`яких покривів голови у правій скроневій ділянці, лінійно-звивистий перелом основи черепа, загальною довжиною 13 см, крововиливи під субарахноїдальні (м`які) оболонки головного мозку на випуклій поверхні правої півкулі на правій лобній з переходом на потиличну частку та передній полюс правої скроневої частки; синці з крововиливом у м`які тканини: по зовнішній поверхні правого плеча у середній третині, по задній поверхні правого плеча у середній третині, по лівій білягрудинній лінії, на рівні 5-го міжребер`я, у проекції лівої лопатки, між біляхребтовою та лопатковою лініями починаючи від 5 до 12 грудного хребця, забій легень, розрив правої частки печінки, крововилив у навколо аортальну, навколониркову клітковину, зв`язки печінки, брижу кишечника, поперечні та косо-поперечні переломи ребер по правій лопатковій лінії з 1 по 10 ребро (непрямі), без пошкодження пристінкової плеври з крововиливами довкола, 250 мл темно-червоної рідкої крові у черевній порожнині; синець з крововиливом у товщі м`яких тканин по верхньому краю лівого наколінника, крововилив у товщу м`яких тканин правого та лівого стегна у середній третині по передньо-зовнішній поверхні.
Усі виявлені тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя у момент спричинення та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, яка настала 02.03.2021 близько о 00 год. 55 хв. від сумісної тупої травми тіла з переломом основи черепа, ребер та ушкодженням внутрішніх органів, яка ускладнилась розвитком шоку.
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, має середню спеціальну освіту, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.
29.03.2021, ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за який передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі.

Підозра ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, серед яких: протоколом огляду місця ДТП від 02.03.2021 року та схемою до нього, висновком експерта №431, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 05.03.2021 року, висновком експерта від 17.03.2021 року №СЕ-19/104-21/7267-ІТ, висновком експерта від 23.03.2021 року №СЕ-19/104-21/7269-ІТ, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.03.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.03.2021 року, протоколом огляду речового доказу від 16.03.2021 року, висновком експерта від 23.03.2021 року №КСЕ-19/104-21/8723, висновком експерта №680е, повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 29.03.21 року, протоколом допиту підозрюваного від 29.03.2021 року, а також іншими доказами в їх сукупності.

Слідчий вказує, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 встановлено ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, та розуміючи тяжкість покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - ОСОБА_5 , відомі анкетні дані свідків пригоди, тому він має змогу впливати на них, для приховування дійсних обставин пригоди;

п. 5 ч.1 ст.177 КПК України - ОСОБА_5 злісно нехтуючи безпекою інших учасників руху, рухався зі значним перевищенням швидкості у населеному пункті, а також те, що раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України, тому не виключено, що він може сісти за кермо транспортного засобу та вчинити злочин повторно.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , а також відповідає особі підозрюваного, просять застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під ватрою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний у судовому засіданні провину визнав, та підтримав думку захисника стосовно клопотання слідчого.

Потерпілі вважали за можливе обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження № 0000165, заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З аналізу зазначених норм слідує, що запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Як підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.03.2021 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000165 розпочате 02.03.2021 року.

29.03.2021, ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за який передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі. Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні № 0000165 доказами, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 02.03.2021 року та схемою до нього, висновком експерта №431, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 05.03.2021 року, висновком експерта від 17.03.2021 року №СЕ-19/104-21/7267-ІТ, висновком експерта від 23.03.2021 року №СЕ-19/104-21/7269-ІТ, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.03.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.03.2021 року, протоколом огляду речового доказу від 16.03.2021 року, висновком експерта від 23.03.2021 року №КСЕ-19/104-21/8723, висновком експерта №680е, повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 29.03.21 року, протоколом допиту підозрюваного від 29.03.2021 року, а також іншими доказами в їх сукупності.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень є обґрунтованою, відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.

Згідно ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 року у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданнями попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Санкція ч. 2 ст. 286 КК України, яка інкримінується підозрюваному, визначає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк до трьох років або без такого, що відповідно до ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин.

Враховуючи наявну обґрунтовану підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор у судовому засіданні та слідчий в клопотанні, враховуючи ступень тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, той факт, що останній, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, потерпілого, або вчинити інше кримінальне правопорушення, приходжу до висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, доводи сторони захисту щодо даних про особу підозрюваного не гарантують запобігання встановлених ризиків без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не спростовують обставини, встановлені під час досудового розслідування та висновки слідчого судді.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, затримавши його негайно у залі суду, та помістивши до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», строком до 17 год.45 хв. 27 травня 2021 року включно.

Визначити строк дії ухвали до 17 год. 45 хв. 27 травня 2021 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 та начальника СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1