Справа № 464/2193/21
пр.№ 1-кп/464/309/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2021 року Сихівський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001198 від 29.07.2020 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кирнасівка Тульчинського району Вінницької області, громадянина України, працевлаштованого, із середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

29.07.2020 о 03:35 год. неподалік будинку №121 по проспекту Червоної Калини у м. Львові, інспекторами екіпажу «ОМЕГА - 0012» Управління патрульної поліції у Львівській області в складі поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху, було зупинено автомобіль марки «Mercedes Benz 508D», р.н. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував водій ОСОБА_3 . Під час отримання пояснень ОСОБА_3 у працівників поліції виникла підозра, що такий може перебувати у стані алкогольного сп`яніння.

З метою перевірки інформації щодо можливого вчинення адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, працівниками патрульної поліції було запропоновано ОСОБА_3 пройти обстеження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився та пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «DRAGER», в результаті проведення якого у ОСОБА_3 встановлено результат алкогольного сп`яніння 2,13 ‰

Надалі працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_3 , що відносно нього будуть складені відповідні матеріали про вчинення ним адміністративного правопорушення за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В свою чергу ОСОБА_3 , розуміючи наслідки його притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, перебуваючи на місці зупинки працівниками поліції автомобіля, маючи на меті уникнення від відповідальності за вчинення ним даного адміністративного правопорушення, починаючи з 03:50 год. неодноразово підходив до поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які знаходилися у форменному одязі, достовірно знаючи, що вони є службовими особами та знаходяться при виконанні службових обов`язків, до яких зокрема входять виявлення, припинення адміністративних правопорушень, складання протоколів про адміністративні правопорушення, здійснення, у випадках, визначених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання, усвідомлюючи, що інспектори патрульної поліції уповноважені на виявлення, припинення правопорушень на транспорті і при виявленні таких правопорушень зобов`язані вчинити дії, спрямовані на їх припинення та документування шляхом складання відповідних протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, діючи умисно, протиправно, будучи в стані алкогольного сп`яніння, неодноразово висловлював даним працівникам поліції пряму словесну пропозицію надати їм неправомірну вигоду спочатку в сумі 50 євро, що згідно курсу НБУ на 29.07.2020 становило 1623 грн, а у подальшому в сумі 200 євро, що згідно курсу НБУ на 29.07.2020 становило 6423 грн., демонстративно тримаючи дані суми грошових коштів в своїх руках, та неодноразово намагаючись передати в руки працівникам поліції зазначені кошти за не вчинення ними дій, спрямованих на його притягнення до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, апелюючи перед працівниками поліції дійсною можливістю надати таку суму грошових коштів та маючи намір викликати бажання в інспекторів поліції отримати неправомірну вигоду від нього, створити в їх очах переконання про необхідність вирішення даного питання про не притягнення його до адміністративної відповідальності саме шляхом отримання від нього неправомірної вигоди у такій сумі, чим і звершив свій злочинний умисел, спрямований на реалізацію пропозиції неправомірної вигоди.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.369 КК України, пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості від 19.03.2021 р., укладена між прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_9 .

Згідно з угодою ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину за обставин, викладених у повідомленні про підозру та зобов`язався беззастережно визнати свою вину в обсязі, викладеному у повідомленні про підозру, в ході судового провадження на підставі зазначеної угоди.
Сторонами було узгоджено призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.369 КК України з урахуванням даних про особу обвинуваченого, а саме те, що він вчинив нетяжке кримінальне правопорушення вперше, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю вчиненого кримінального правопорушення, раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, постійне місце роботи, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, сторони з урахуванням вказаних обставин, погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.
Розглядаючи в порядку ч. 3 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.
Також обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, і не оспорює всі істотні для даного кримінального провадження обставини та правову кваліфікацію його дій, погоджується з укладеною угодою та розуміє наслідки її укладення, затвердження та невиконання, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, а також шляхом опитування учасників судового провадження, з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, укладеної з прокурором ОСОБА_8 , характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме штрафу у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.
Таким чином, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної 19 березня 2021 року між прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК і КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Відповідно до положень ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого процесуальні витрати за проведення експертизи.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 368, 373, 374, 474, 475 КПК України,

у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 березня 2021 року між прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001198 від 29.07.2020 року.
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати у розмірі 858,05 грн.

Речові докази - грошові кошти номіналом 200 Євро серії та номер L5, 50 Євро серії та номер UCO188736229, які зберігаються в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - конфіскувати в дохід держави.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд міста Львова протягом 30 днів з дня його проголошення:
-обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
-прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1