Справа № 159/408/18
Провадження № 1-кп/159/13/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002446 від 02.11.2017 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бортяхівка Рожищенського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого, -

у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_5 , відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 липня 2014 року зобов`язаний сплачувати починаючи з 24 червня 2014 року на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання малолітніх дітей - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 500 (п`ятсот ) гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення повноліття.

Так, ОСОБА_5 , будучи ознайомленим із вказаним судовим рішенням та знаючи про покладений на нього обов`язок щодо сплати аліментів на утримання малолітніх дітей - сина ОСОБА_7 та доньки ОСОБА_7 , у періоди часу з 01 січня 2016 року по 31 червня 2016 року, з 01 серпня 2016 року по 31 серпня 2016 року, з 01 грудня 2016 року по 31 жовтня 2017 року злісно ухилявся від сплати вищевказаних коштів. У вказаний період часу, будучи працездатним і попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я у виконавчу службу не пред`являв, офіційно не працевлаштувався, в центрі зайнятості, як шукаючий роботу не реєструвався, отримував доходи за кордоном та у межах України, однак про суму заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв, аліменти не виплачував.
Внаслідок зазначених умисних дій ОСОБА_5 утворилась заборгованість по сплаті коштів на утримання малолітніх дітей - сина ОСОБА_7 та доньки ОСОБА_7 за вказаний вище період у розмірі 18000 (вісімнадцять тисяч) гривень, що сукупно становить суму виплат за 18 місяців відповідних платежів, а загальна сума заборгованості по сплаті аліментів становить 35233,33 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю та суду показав, що йому відомо про існування судового рішення, відповідно до якого його зобов`язано сплачувати аліменти на утримання дітей. Проте, протягом вказаних періодів аліментів не сплачував, хоча мав періодичні заробітки, про які державного виконавця не повідомляв. Причин несплати аліментів назвати не зміг. У вчиненому розкаюється, вказував, що буде намагатись виплатити заборгованість по аліментах.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила факт повної несплати аліментів обвинуваченим у вказаний в обвинуваченні період. При призначенні покарання покладалась на розсуд суду.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який підтверджує їх існування. В зв`язку з цим, суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 164 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, суд враховує, що вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення на момент його вчинення було віднесено до злочинів невеликої тяжкості. На момент постановлення вироку таке кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Суд враховує також те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, по місцю проживання характеризуються посередньо, на диспансерному обліку в психіатра та нарколога не перебуває.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім покаранням є покарання, запропоноване прокурором, у виді громадських робіт на строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 164 КК України.

В судових дебатах потерпіла підтримувала позицію прокурора щодо такого покарання, а обвинувачений погоджувався на призначення цього покарання.

Запобіжні заходи під час досудового розслідування та в ході судового розгляду щодо ОСОБА_5 не застосовувались.

Цивільних позовів по справі не заявлено.

Дані про процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Арешт на майно в межах кримінального провадження не накладався.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 110 (сто десять) годин.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1