Справа № 588/672/21
№ провадження 1-кп/588/73/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2021 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Тростянці кримінальне провадження відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Станова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не працює, неодружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України,

за участі учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

У С Т А Н О В И В:
Близько 17 год. 00 хв. 28.02.2021 на автодорозі «Т-1913» «Лебедин-Тростянець-Мезенівка» на відстані близько 200 метрів від знаку с. Білка, між с. Станова та м.Тростянець Охтирського району, трапилась дорожньо-транспортна пригода за таких обставин.
Водій ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував належним йому на праві керування автомобілем ВАЗ 21063 з державним номером НОМЕР_1 , що мав технічні несправності гальмівної системи у вигляді відсутності регулятора тиску гальм задніх коліс та важеля його приводу, і ходової частини - у вигляді пошкодження гумової втулки нижньої провушини лівого амортизатора задньої підвіски.
Рухаючись у напрямку від с.Станова до м.Тростянець, водій ОСОБА_6 перевозив пасажирів - ОСОБА_10 , який перебував на передньому сидінні пасажира, та ОСОБА_9 - на задньому сидінні. У цей час у зустрічному до нього напрямку їхав автомобіль марки DAEWOO Nubira з реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 .
Водій ОСОБА_11 , керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, у порушення вимог пунктів 2.3 «а», 2.9 «а», 10.1, 11.3, 12.6 «ґ», 31.1, 31.4, 31.4.1 «а» Правил дорожнього руху, перед виїздом не перевіривши і не забезпечивши технічно справний стан транспортного засобу, перед зміною напрямку руху не переконався у тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустив виїзд на зустрічну смугу руху, скоївши зіткнення із автомобілем DAEWOO Nubirа з реєстраційним номером НОМЕР_3 , в результаті чого трапилась дорожньо-транспортна пригода.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_10 отримав множинні тяжкі тілесні ушкодження та ушкодження, які є легкими та середньої тяжкості. Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок сукупності тяжких тілесних ушкоджень у виді закритої черепно-мозкової травми, перелому піраміди правої скроневої кістки, перелому шийного відділу хребта з ушкодженням спинного мозку та його оболонок, закритої тупої травми грудної клітини, яка супроводжувалась множинними двосторонніми переломами ребер з розривом тканини нижньої долі правої легені та правостороннім гемотораксом.
У пасажира автомобіля ВАЗ 21063 з державним номером НОМЕР_1 ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійно-рваних ран обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та тілесних ушкоджень у вигляді відкритого повного скалкового підвертлюгового перелому лівої стегнової кістки відходженням відламків, повного задньо-нижнього вивиху голівки лівої стегнової кістки, закритого повного спіралеподібного перелому середньої третини правої великогомілкової кістки зі зміщенням фрагментів медіально, закритого повного косого внутрішньосуглобового скалкового перелому дистального епіфіметафіза п`ясної кістки 2 пальця з кутовим зміщення відламків, повного косого поза суглобового перелому основи п`ясної кістки 4 пальця, травматичного шоку 1-2 ст., які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Водій автомобіля DAEWOO Nubirа з реєстраційним номером НОМЕР_3 ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинних гематом підборіддя, нижніх кінцівок, саден нижніх кінцівок, укушеної рани по зовнішній поверхні язика П-подібної форми, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та тілесних ушкоджень у вигляді повного поперечного осколкового перелому правої клубової кістки та дна правої вертлюгової впадини з розходженням фрагментів, задньо-верхній (клубовий) вивих стегна, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Допущені водієм ОСОБА_6 порушення вимог пунктів 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху знаходиться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією та наслідками, що настали, згідно з якими:
пункт 10.1 - Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
пункт 11.3 - На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх, знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 за пред`явленим йому обвинуваченням за частиною 2 статті 286 КК України відповідно до остаточно висловленої ним позиції винним визнав себе повністю і суду показав, що не оспорює обставин пред`явленого обвинувачення. ОСОБА_6 повідомив під час допиту, що 28.02.2021 близько 16 год. під`їхав на автомобілі ВАЗ 21063 з державним номером НОМЕР_1 до магазину у с.Станова, в якому зустрів знайомих ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які попросили поїхати у м.Тростянець зняти готівкові кошти у банкоматі. ОСОБА_6 визнав, що перед керуванням автомобілем випив пляшку пива. Коли їхали з с.Станова у м.Тростянець обвинувачений був за кермом автомобіля ВАЗ 21063 з державним номером НОМЕР_1 , а ОСОБА_10 сидів поряд на пасажирському сидінні, не був пристебнутим паском безпеки, а ОСОБА_9 перебував на задньому пасажирському сидінні. Обвинувачений стверджував, що їхав не швидко, оскільки були ями на дорозі, власну швидкість оцінює як 60 км/год. Спочатку ОСОБА_6 повідомляв, що рухаючись по своїй смузі руху побачив зустрічний автомобіль DAEWOO, який за його твердженням виїхав на смугу руху обвинуваченого, а потім він не пам`ятає як відбулось зіткнення. Також обвинувачений стверджував, що автомобіль ВАЗ 21063 з державним номером НОМЕР_1 був технічно справним, недавно після ремонту. Проте, у подальшому ОСОБА_6 змінив свою позицію і вказав, що не оспорює висновки експертів і пред`явленого обвинувачення стосовно технічних несправностей автомобіля, порушених ним пунктів Правил дорожнього руху, а також тієї обставини, що перед зіткненням саме він виїхав на зустрічну смугу руху, по якій рухався автомобіль DAEWOO Nubirа, яким керував потерпілий ОСОБА_8 . Зміну позиції обвинувачений пояснив тим, що згадав обставини зіткнення після допитів потерпілих та свідка. Обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що щиро розкаявся, зробив висновки, розуміє, що має понести покарання, вибачався перед потерпілими, просив суворо не карати.
Вина ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні за обставин установлених судом, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, належність, допустимість та достатність яких стороною захисту не оспорювалась.
Так, потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні суду показав, що знає обвинуваченого, оскільки викладав у нього у школі фізичну культуру, знає його з дитинства. 28.02.2021 після 16 год. відвіз знайомого на автовокзал у м.Тростянець та повертався додому у с.Станова на автомобілі DAEWOO Nubirа. Перед зіткненням ОСОБА_8 їхав у межах своєї смуги руху по дорозі, яка є рівною без підйомів. Побачив зустрічний автомобіль ВАЗ 21063, яким керував обвинувачений, у нього було увімкнено світло фар. Зустрічний автомобіль їхав дуже швидко, майже летів над асфальтом, швидкість оцінює на рівні 120-130 км/год. При цьому дорога має вибоїни. Потім різко зустрічний автомобіль виїхав на смугу руху, якою рухався ОСОБА_8 . Потерпілий припустив, що можливо обвинувачений попав у вибоїну і не втримав руль на такий швидкості, але точні причини різкої зміни ОСОБА_6 напрямку руху не знає. В цей момент потерпілий спочатку подумав звернути ліворуч і трішки змістився до осьової смуги, проте далі напрямку руху не змінював лише різко гальмував і перед зіткненням його автомобіль майже зупинився. Від удару спрацювали подушки безпеки, але ОСОБА_8 отримав сильний удар в коліно, внаслідок чого було пошкоджено тазостегновий суглоб. Коли ОСОБА_8 звільнився від подушок безпеки, то побачив, що вогонь під капотом, злякався, тому вибив двері і упав на асфальт. Водій автомобіля, який їхав позаду ОСОБА_8 зупинився і допомагав йому. Майже одразу під`їхала швидка допомога з працівниками поліції. Потерпілий був доставлений до Тростянецької міської лікарні, а потім йому в Інституті патології хребта та суглобів ім.Ситенка робили операцію. Потерпілому необхідно у подальшому буде проходити курс реабілітації та операцію із заміни суглоба. Внаслідок пригоди у ОСОБА_8 змінилось життя, тривалий час він не міг обходитись без сторонньої допомоги, зараз пересувається на милицях, він до цього вів активний спосіб життя, займався спортом. Потерпілий ОСОБА_8 просив призначати обвинуваченому мінімально можливе покарання.

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що товаришував з ОСОБА_6 до події. 28.02.2021 увечері вживали алкогольні напої з ОСОБА_13 та його батьком, випили 1 літр горілки на трьох, потім пішли до магазина у с.Станова та зустріли ОСОБА_6 . ОСОБА_10 необхідно було зняти готівку і він домовився з обвинуваченим поїхати у м.Тростянець до банкомата. За твердженням ОСОБА_9 обвинувачений не мав зовнішніх ознак сп`яніння. Вони у трьох сіли до автомобіля ВАЗ, належного ОСОБА_6 , який був за кермом, ОСОБА_14 сів на переднє пасажирське сидіння, а потерпілий ОСОБА_9 був позаду напроти переднього пасажирського сидіння. Біля повороту до с.Білка відбулось зіткнення, але не може розповісти про причини зіткнення, оскільки за дорогою не спостерігав і зустрічного автомобіля не бачив. Перед зіткненням вони проїхали від магазину 3-5 хвилин, обвинуваченому ніхто не заважав керувати, ще було не темно. Внаслідок пригоди потерпілий отримав перелом кінцівок, струс головного мозку, зараз пересувається ще на милицях і повністю не відновився. ОСОБА_9 вказав, що ніяких претензій до ОСОБА_6 не має, просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_15 - дружина загиблого ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилась, просила справу розглядати без її участі.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_16 суду показав, що 28.02.2021 року на власному автомобілі Dacia Logan рухався з м.Тростянець до с.Станова. На відстані 100-150 м перед ним у попутному напрямку також у с.Станова рухався ОСОБА_8 на автомобілі DAEWOO Nubirа. Через деякий час свідок побачив світло фар зустрічного автомобіля. Потім на деяку мить відволікся, щоб подивитись на приборну панель, наступної миті вже не побачив на дорозі зустрічного автомобіля, оскільки він змістився на зустрічну смугу руху, якою рухався свідок з ОСОБА_8 . Цим зустрічним автомобілем був автомобіль ВАЗ, за кремом якого, як виявилось пізніше, був ОСОБА_6 , Цей зустрічний автомобіль пропав з поля зору свідка, оскільки його повністю закрив автомобіль DAEWOO Nubirа, що рухався попереду автомобіля, яким керував свідок. Перед зіткненням у автомобіля, яким керував ОСОБА_8 горіли задні фари. ОСОБА_16 вказав, що зіткнення відбулось на смузі руху водія ОСОБА_8 . Одразу після цього свідок зупинився, почав підходити до автомобіля потерпілого, який в цей момент відчинив двері і почав випадати з автомобіля, свідок йому допоміг. В автомобілі ВАЗ пасажир ОСОБА_14 на передньому сидінні не мав ознак життя, інший пасажир та обвинувачений отримали тілесні ушкодження. ОСОБА_16 , побачивши, що автомобіль потерпілого ОСОБА_8 горить, почав тушити вогонь під капотом з вогнегасника. Удар автомобілів відбувався не «лоб в лоб», автомобіль ВАЗ контактував більше правою стороною, де перебував пасажир, а автомобіль DAEWOO Nubirа контактував з автомобілем обвинуваченого передньою частиною, але від центру передньої частини до правої фари. Ділянка дороги, на якій було зіткнення є рівною, видимість була нормальною, ширина дороги дозволяє зустрічний роз`їзд.

Показання обвинуваченого, потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_16 стосовно часу, дати та місця дорожньої-транспортної пригоди узгоджуються між собою не містять протиріч і підтверджують пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення в цій частині.

Час, дата та місце дорожньо-транспортної пригоди, обстановка на місці після зіткнення транспортних засобів підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.02.2021 та додатками до нього (ілюстративна фототаблиця та схема до протоколу), з яких установлено, що дорожньо-транспортна пригода мала місце на автодорозі Т-1913 «Лебедин-Тростянець-Мезенівка» поблизу с.Білка Охтирського району Сумської області. Ділянка дороги, яка була предметом огляду, горизонтальна без, пійомів та спусків, є незначні пошкодження покриття до 3 см, покриття асфальтне, вологе, чисте, загальною шириною до 5,7 м. На схемі та ілюстративній фототаблиці до протоколу огляду місця ДТП зафіксовано кінцеве положення автомобілів ВАЗ 21063 з державним номером НОМЕР_1 та DAEWOO Nubirа з реєстраційним номером НОМЕР_3 на місці пригоди відносно проїзної частини, напрямок руху кожного автомобіля, описані види пошкоджень транспортних засобів та їх локалізація, зафіксована слідова інформація. У протоколі та фототаблиці зафіксовано місце розташування трупу ОСОБА_10 та його поза (а.с.175-192 том 1).

Під час огляду місця події було вилучено автомобілі ВАЗ 21063 з державним номером НОМЕР_1 та DAEWOO Nubirа з реєстраційним номером НОМЕР_3 із свідоцтвом про їх реєстрацію та відеореєстратор «Marshal», які постановою слідчого від 28.02.2021 визнані речовими доказами, а ухвалою слідчого судді від 02.03.2021 року на указані речі було накладено арешт (а.с.199-201 том 1).

Показаннями обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_16 , які суд вважає належними доказами, також підтверджуються: 1) дорожні умови, напрямок руху автомобілів ВАЗ 21063 з державним номером НОМЕР_1 та DAEWOO Nubira з реєстраційним номером НОМЕР_2 до зіткнення; 2) факт різкої зміни перед зіткненням водієм автомобіля ВАЗ 21063 напрямку руху із виїздом на зустрічну смугу руху; 3) механізм зближення та зіткнення указаних автомобілів, а також - місце їх зіткнення у межах смуги руху автомобіля DAEWOO Nubira з реєстраційним номером НОМЕР_2 .

Показання потерпілого ОСОБА_9 не містять фактичних даних стосовно указаних обставин, оскільки останній вказав, що не спостерігав за дорогою в момент руху автомобіля, яким керував ОСОБА_6 , тому його пояснення ні підтверджують, ні спростовують вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Показання потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_16 узгоджуються із даними протоколів слідчих експериментів від 08.04.2021, проведених за їх участі з метою перевірки та уточнення їх показань на місці події (а.с.124-131 том 2). Так, потерпілий ОСОБА_8 під час слідчого експерименту вказав положення транспортних засобів під час зустрічного зближення, зазначив, що його автомобіль рухався прямолінійно зі швидкістю 60 км/год, а зустрічний автомобіль ВАЗ 21063 рухався зі швидкістю 110 км/год, наближаючись до умовної середини проїзної частини. Крім того, ОСОБА_8 вказав на положення транспортних засобів на момент виїзду ВАЗ 21063 на зустрічну смугу руху, а автомобіль потерпілого продовжував рухатись прямолінійно, також вказав на місце на проїзній частині, де відбулось зіткнення транспортних засобів та на місце з якого почався рух його автомобіля у загальмованому стані. Потерпілий ОСОБА_8 також повідомив, що швидкість зустрічного автомобіля перед зіткненням збільшувалась. Всі повідомлені потерпілим ОСОБА_8 дані та положення транспортних засобів було позначено на схемі, складений слідчим, яка додана до протоколу слідчого експерименту від 08.04.2021 року.

Свідок ОСОБА_16 вказав під час слідчого експерименту відстань близько 180 м до попутного автомобіля DAEWOO Nubira, який рухався перед ним до моменту зіткнення прямолінійно у своїй смузі руху, вказав також положення автомобілів на момент виїзду на зустрічну смугу руху автомобіля ВАЗ 2106 та те, що указаний зустрічний автомобіль рухався зі швидкістю 100 км/год. Свідок ОСОБА_16 показав, що місце зіткнення транспортних засобів відповідає кінцю слідів гальмування. Виходячи з повідомлених свідком обставин під час слідчого експерименту було встановлено, що автомобіль ВАЗ 2106 з моменту виїзду на зустрічну смугу руху і до зіткнення подолав відстань довжиною 51 м. Повідомлені свідком ОСОБА_16 обставини відображені на схемі складеній слідчим, яка додається до протоколу слідчого експерименту від 08.04.2021.

Висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 17.03.2021 № СЕ-19/119-21/2655-ІТ підтверджуються технічні пошкодження та деформації автомобіля DAEWOO Nubira, які здебільшого локалізуються у передній правій частині автомобіля, виявлені технічні несправності ходової частини, рульового керування та робочої гальмівної системи, які носять аварійний характер утворення під час дорожньо-транспортної пригоди, технічних несправностей, які були в автомобілі DAEWOO Nubira до дорожньої пригоди не установлено (а.с.205-222 том 1).

Висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 12.03.2021 № СЕ-19/119-21/2653-ІТ підтверджується, що в автомобіль ВАЗ 21063 з державним номером НОМЕР_1 , є механічні пошкодження, характерні для виникнення під час дорожньо-транспортної пригоди, які розміщені в передній та бічній його частинах, також є пошкодження, які характерні для утворення під час проведення евакуаційних заходів потерпілих з салону автомобіля. У місці епіцентру деформації та пошкоджень є динамічні сліди у вигляді потертостей, зчісування та сколів лакофарбового покриття. Експертом виявлені технічні несправності автомобіля ВАЗ 21063 з державним номером НОМЕР_1 у робочій гальмівній системі у вигляді відсутності регулятора тиску гальм задніх коліс і важеля приводу, а також ходовій частині у вигляді пошкодження гумової втулки нижньої провушини лівого амортизатора задньої підвіски, які виникли до дорожньо-транспортної пригоди (а.с.226-244 том 1).

Висновком транспортно-трасологічної експертизи від 24.03.2021 року № СЕ-19/119-21/2656-ІТ підтверджується, що місце зіткнення автомобіля ВАЗ 21063 з державним номером НОМЕР_1 та DAEWOO Nubira з реєстраційним номером НОМЕР_2 знаходиться на смузі руху автомобіля DAEWOO Nubira, на момент первинного контакту кут між умовними повздовжніми осями транспортних засобів складав 1700 + 50, розгорнутий ліворуч, проти ходу умовної годинникової стрілки, відносно умовної повздовжньої осі автомобіля DAEWOO Nubira.

На підставі вихідних даних отриманих в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, з висновків експертизи технічного стану автомобілів, висновку транспортно-трасологічної експертизи та під час слідчих експериментів за участі свідка ОСОБА_16 та потерпілого ОСОБА_8 була проведена судова-автотехнічна експертиза судовим експертом Сумського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_17 (а.с.164-171 том 2). Експерт з наданих вихідних даних виходив з того, що небезпека для руху водію ОСОБА_8 виникає з моменту виїзду автомобіля ВАЗ 21063 на смугу зустрічного руху, а у свою чергу водію автомобіля Ваз 21063 на ділянці, де сталась пригода, перешкод не виникало, ніхто з інших учасників дорожнього руху небезпеки для руху йому не створював, а виїзд на смугу зустрічного руху відбувся внаслідок дій водія по керуванню транспортним засобом. Під час дослідження експерт дійшов висновку, що слідам юзу автомобіля DAEWOO Nubira, зафіксованим під час огляду місця події відповідає швидкість руху близько 47,4 км/год. У даній дорожній ситуації водій ОСОБА_8 мав діяти відповідно до пункту 12.3 Правил дорожнього руху, але він не мав технічної можливості уникнути зіткнення і в його діях невідповідностей Правила дорожнього руху, які б з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою не вбачається.

При цьому експерт ОСОБА_18 дійшов висновку, що водій ВАЗ 21063 з державним номером З5893 СУ мав технічну можливість уникнути зіткнення в його діях є невідповідність пунктів 2.3 «а», 10.1, 11.3, 12.6 «ґ», 31.1, 31.4, 31.4.1 «а» Правил дорожнього руху, з яких порушення вимог пунктів 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

За таких обставин, суд виходить з того, що аварійну ситуацію внаслідок порушення Правил дорожнього руху створив обвинувачений і в результаті судового розгляду знайшла підтвердження лише його вина у наслідках, що настали.

Висновком судово-медичної експертизи №5 складеним 30.03.2021 та копією лікарського свідоцтва про смерть № 5 від 01.03.2021 підтверджується, що смерть ОСОБА_10 настала на автодорозі ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок сукупності тяжких тілесних ушкоджень у виді закритої черепно-мозкової травми, перелому піраміди правої скроневої кістки, перелому шийного відділу хребта з ушкодженням спинного мозку та його оболонок, закритої тупої травми грудної клітини, яка супроводжувалась множинними двосторонніми переломами ребер з розривом тканини нижньої долі правої легені та правостороннім гемотораксом. Всі виявлені легкі, тяжкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження виникли незадовго до смерті внаслідок травматичної дії тупих твердих предметів і є характерними для їх отримання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 198 том 1, 36-38 том 2).

Види, локалізація, механізм утворення тілесних ушкоджень потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та їх належність до тілесних ушкоджень середньої тяжкості підтверджується висновками судово-медичної експертизи № 48 від 23.04.2021, № 50 від 26.04.2021, які складені на підставі карток стаціонарних хворих ОСОБА_9 з КНП «Тростянецька міська лікарня» та ОСОБА_8 з КНП «Тростянецька міська лікарня» та ДУ «Інституту патології хребта та суглобів ім.проф. М.І.Ситенка». Указана медична документація була отримана слідчим на підставі ухвал слідчого судді від 09.04.2021 про надання тимчасового доступу до речей і документів (а.с.41,42, 45-59 том 2). Також указаними висновками підтверджуються, що виявлені у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 тілесні ушкодження могли утворитись 28.02.2021 року внаслідок травматичної дії твердих тупих предметів, у крові ОСОБА_8 етилового спирту не виявлено.

Висновком судово-медичної експертизи № 46 від 19.04.2021, крім виявлення у обвинуваченого тілесних ушкоджень середньої тяжкості внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, судово-медичним експертом на підставі медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_6 установлено перебування його у стані алкогольного сп`яніння (0,46 проміле) на підставі результату аналізу № 111 від 01.03.2021, дата забору об`єкту 28.02.2021 о 19 год. 40 хв. (а.с.189-190 том 2).

Оцінивши в сукупності досліджені в ході судового розгляду докази надані стороною обвинувачення, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин встановлених судом та викладених у вироку, доведена у повному обсязі поза розумним сумнівом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за частиною 2 статті 286 КК України, тобто як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 та заподіяння тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" при призначенні покарання за статтею 286 КК України суди повинні враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.
Положеннями статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який належить до тяжких злочинів з необережною формою вини до наслідків у виді смерті потерпілого та спричинення потерпілим тілесних ушкоджень середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є особою віком 31 рік, не одружений, офіційно не працює, дітей стосовно яких визнано батьківство не має на утриманні, за місцем реєстрації та проживання характеризуються позитивно, також позитивно характеризувався за місцем роботи у ФОП ОСОБА_19 та під час перебування під вартою з боку адміністрації ДУ «Сумське СІЗО» (а.с.40-47 том 1, 65, 66 том 2).
Водійське посвідчення з правом керування транспортними засобами категорії В, С ОСОБА_6 отримав 01.09.2018 року та 03.08.2018 відповідно (а.с.40 том 1).
ОСОБА_6 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Разом з тим, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 70 обвинувачений виявляє ознаки Легкої розумової відсталості (легка дебільність), що підтверджується амнестичними даними та даними клінічного дослідження, які виявили у нього обмежений запас знань та уявлень, відсутність абстрактного мислення, незрілість суджень, обмежене коло інтересів. Проте, під час скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 не виявляв ознак будь-якого хворобливого розладу психіки, є осудним і не потребує застосування примусових заходів медичного характеру. (а.с.32 -35 том 2). Крім того, у обвинуваченого виявлено синдром антероретроградної амнезії внаслідок ЧМТ, перенесеної 28.02.2021, у досліджуваного виявлено порушення мнестичної функції (випадіння періоду безпосередньо перед зіткненням та короткочасний період після ДТП), проте грубих розладів пам`яті не виявлено.
Як пом`якшуючі вину обставини суд відповідно до статті 66 КК України вважає щире каяття обвинуваченого, який висловив критичну оцінку своєї поведінки шляхом повного визнання вини та готовності нести кримінальну відповідальність.
Інших обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , у тому числі, активного сприяння у розкритті злочину, не установлено, оскільки він під час досудового розслідування та на початку судового розгляду посилався на те, що не пам`ятає період перед зіткненням. Наприкінці судового розгляду після проведення допитів потерпілих та свідків обвинувачений повторив їх пояснення в частині того, що перед зіткненням саме він виїхав на зустрічну смугу руху і спричинив аварійну ситуацію. Проте таку процесуальну поведінку обвинуваченого не можна визнати як активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Крім викладених обставин, суд враховує позицію потерпілих щодо покарання, яка має значення, проте не є вирішальною, та кількість постраждалих осіб, з яких загинув 32-річний потерпілий ОСОБА_10 , інші двоє отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості з переломами кінцівок та потребують тривалого періоду реабілітації.
Ураховуючи викладене, з огляду на конкретні обставини цієї пригоди та грубість і численність допущених обвинуваченим порушень Правил дорожнього руху, фактичне не відшкодування ним шкоди, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_6 необхідно рахувати з моменту його затримання 28.02.2021 (а.с.202-204 том 1).
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 додаткового покарання, передбаченого санкцією частини 2 статті 286 КК України, суд виходить з таких мотивів.
Оскільки обвинувачений грубо порушив Правила дорожнього руху, перебував у стані алкогольного сп`яніння, його порушення потягли за собою незворотні наслідки, а саме смерть ОСОБА_10 та травми ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 додаткового покарання, передбаченого санкцією частиною 2 статті 286 КК України у виді позбавлення права керування транспортними засобами на максимальний строк.
Потерпілим ОСОБА_8 було подано цивільний позов, в якому з урахуванням заяви про залучення співвідповідача та уточнення позовних вимог, потерпілий просив стягнути на свою користь з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» 68950 грн. 78 коп. витрат на лікування, а з обвинуваченого ОСОБА_6 250000 грн. моральної шкоди.
Позов потерпілий мотивував тим, що відразу після дорожньо-транспортної пригоди позивач перебував на стаціонарному лікуванні. Період лікування потерпілого включав комплекс медичних заходів та процедур для проведення операцій, встановлення імплантів та реабілітації.
Для проведення лікування потерпілому необхідні були медикаменти, лікарські засоби та матеріали медичного призначення, згідно призначень та рекомендацій лікарів, без яких проведення операцій та лікування було б неможливим і які були придбані за рахунок коштів потерпілого, розмір яких загалом становить 68950 грн. 78 коп.
Окрім фізичної та матеріальної шкоди, потерпілий у цивільному позові посилався на те, що неправомірними діями обвинуваченого йому також завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті потерпілого: щоденні думки та негативні переживання та спогади про ДТП та проведення болісних операцій; важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, поїздки до м.Харкова на лікування, порушення сну, емоційна напруга, бажання уникати контактів, почуття приниженої гідності; побоювання щодо майбутнього стану здоров`я та подальше постійне лікування.
В момент отримання тілесних ушкоджень, потерпілий переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями образи, приниженої гідності, страху за своє здоров`я та життя.
В подальшому, потерпілий був вимушений проходити стаціонарне лікування з оперативним втручанням, витерплювати болісні операції та лікувально-діагностичні процедури, отримувати неприємне медикаментозне лікування. Впродовж всього періоду лікування почувався незручно, дискомфортно, з необхідністю пристосовуватися до негативних умов існування (ліжковий режим, гігієнічні проблеми, залежність від оточення). В період стаціонарного лікування потребував зовнішньої допомоги з боку близьких, з приводу чого почувався як джерело клопоту та обмежені, для родичів також продовжує лікування наразі.
Наслідки перенесеної травми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: порушення сну, швидка втомлюваність, пасивність, чутливість, реакції замикання, фіксованість на негативних переживаннях, емоційна напруга, насторога, невпевненість в собі, відчуття власної трудової неповноцінності, тривога з приводу майбутнього.
Впродовж певного періоду лікування, позивач був працездатним, дотепер залишається обмеження трудової продуктивності, що тягне за собою погіршені можливості отримання прибутків та призводить до зниження добробуту особи. Були порушені актуальні життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив і трудових планів, нової продуктивної самореалізації. Дотепер продовжуються проблеми зі здоров`ям у вигляді періодичних болів, обмеження фізичної активності па найближчі роки. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання.
Таким чином в результаті спричинених тілесних ушкоджень, внаслідок небезпечних дій відповідача, позивачу були завдані (моральні) страждання, розмір який ОСОБА_8 оцінює у розмірі 250 000 грн. 00 коп.
Цивільний відповідач ОСОБА_6 позов в частині стягнення з нього моральної шкоди не визнав, заперечив проти цієї вимоги повністю.
Цивільний відповідач ПрАТ «Страхова Група «ТАС» (приватне) надіслала відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки станом на 25.06.2021 року позивач не подав до АТ «СГ ТАС» (приватне) заяву про виплату страхового відшкодування встановленого зразка та жодних документів по дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 28.02.2021 року та не звертався для отримання страхового відшкодування в порядку, передбаченому законодавством, внаслідок чого питання про виплату страхового відшкодування не розглядалося, а отже звернення до суду позивача за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів є безпідставними, оскільки факту порушення, невизнання, або оспорювання прав, свобод чи інтересів з боку АТ «СГ «ТАС» (приватне) не було. Крім того, відповідачем за цивільним позовом було здійснено попередній розрахунок витрат на лікування, які складають 51149,86 грн., інші частина вимог на суму 17021,42 грн. є необґрунтована лікарськими призначеннями.

Як установлено судом ОСОБА_6 14.11.2020 уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ПрАТ СГ «ТАС» (приватне), отримав поліс № АР 9298632, який був чинним на момент ДТП, забезпеченим транспортним засобом є ВАЗ 21063 з державним номером НОМЕР_1 . За умовами договору ліміт відповідальності страховика за шкоду завдану здоров`ю потерпілого складає 260000 грн. на одного потерпілого (а.с.193 том 1).
За вимогами статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (далі Закон № 1961) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).
Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
У Законі № 1961 детально регламентовано дії водія транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, тобто потерпілого, так і страховика.
Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).
Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.
Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:
- навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;
- неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
При цьому зазначені у пункті 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV строки є присічними і поновленню не підлягають.
Із аналізу наведених норм спеціального Закону № 1961-IV можна зробити висновок, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування передбачені у статті 37 Закону № 1961-IV, їх перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.
Тому саме трирічний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду завдану здоров`ю є припинювальним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування.
Разом з тим у Законі № 1961-IV прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.
Тому у контексті вказаних обставин справи можна зробити висновок, що у Законі № 1961-IV не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.
У будь-якому разі строк звернення обмежується щодо стягнення шкоди здоров`ю трирічним строком.
Інших обмежень щодо порядку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування норми Закону № 1961-IV не містять.
У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону № 1961-IV, та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.
Указаний висновок відповідає правовій позиції викладений Великою палатою ВС у постанові 11.12.2019 року у справі № 465/4287/15-ц.
Отже, заперечення ПрАТ СГ «ТАС» (приватне) стосовно відсутності підстав для виплати ОСОБА_8 страхового відшкодування з підстав неподання ним до страховика заяви, є необґрунтованими і не беруться до уваги судом.
Проте, суд вважає обґрунтованою позицію страховика стосовно того, що витрати ОСОБА_8 щодо відшкодування витрат на лікування, ураховуючи надані копії чеків та виписки з історії хвороби є обґрунтованими на 51149,86 грн.
ОСОБА_8 в ході судового розгляду не спростував розрахунку суми відшкодування, пов`язаного з лікуванням, який проведено страховою компанією, не подав доказів на підтвердження придбання медикаментів та інших речей (води, гелів, матрацу, ковдри, крем-мила, рушників тощо) на суму 17021, 42 грн. саме за рекомендацією лікарів.
Отже, із ПрАТ СГ «ТАС» (приватне) на користь ОСОБА_8 підлягає стягненню 51149,86 грн.
Вирішуючи питання про обґрунтованість заявленого потерпілим ОСОБА_8 розміру моральної шкоди, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Внаслідок протиправної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 зазнав моральної шкоди, яка очевидно проявилась у фізичному болю від отриманих у момент пригоди ушкоджень, та після неї у період лікування. Потерпілий відповідно до дослідженої судом історії хвороб перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради з 28.02.2021 по 04.03.2021, був направлений для лікування до Інституту патології хребта та суглобів ім. проф. М.І.Ситенка НАМН України для оперативного лікування та проведення операцій, де перебував з 04.03.2021 року по 21.03.2021, що очевидно внесло в його життя вимушені зміни, які зазначені в його позові. Наразі ОСОБА_8 пересувається на милицях.

Посилання ОСОБА_20 під час допиту в суді в обґрунтування заявленої суми моральної шкоди на можливі подальші витрати на лікування, суд не бере до уваги та зазначає про право потерпілого на відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною 1 статті 1195 ЦК України. Витрати на майбутнє не можуть бути складовою заподіяної моральної шкоди.
Ураховуючи вимоги розумності і справедливості, тривалість лікування і відновлення потерпілого, характер отриманих ушкоджень, які впливають на його здатність самостійно пересуватись, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого 100000 грн. у рахунок моральної шкоди.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення судових експертиз на загальну суму у розмірі 6864,90 грн. коп. на підставі статті 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого.
Ухвалою суду від 30.06.2021 ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 28 серпня 2021 включно. З метою забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, виконання процесуальних рішень у справі суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не довше ніж на 60 днів.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України, зокрема, транспортні засоби, свідоцтва про їх реєстрацію та відеореєстратор повернути власникам.
Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 02.03.2021 року накладено арешт на автомобілі ВАЗ 21063 з державним номером НОМЕР_1 та DAEWOO Nubira з реєстраційним номером НОМЕР_2 , свідоцтва про їх реєстрацію та відеореєстратор Marshal, який на підставі частини 4 статті 174 КПК України з огляду на відсутність підстав для спеціальної конфіскації слід скасувати.
На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 368-374, 392, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення воліз позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Строк покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_3 28.02.2021 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжити до набрання вироком законної сили, але не довше, ніж на 60 днів.

Цивільний позов ОСОБА_21 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (приватне) (код 30115242, адреса:пр.-т. Перемоги, 65, м.Київ, 03062) на користь ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 51149 грн. 86 коп. витрат, пов`язаних з лікуванням.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

В іншій частині цивільний позов залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в сумі 6864 грн. 90 коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 02.03.2021 року: на автомобіль ВАЗ 21063 з державним номером НОМЕР_1 та автомобіль DAEWOO Nubira з реєстраційним номером НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 та відеореєстратор Marshal.

Речові докази:
-автомобіль ВАЗ 21063 з державним номером НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 повернути володільцю ОСОБА_22 ;

- автомобіль DAEWOO Nubira з реєстраційним номером НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 та відеореєстратор Marshal повернути ОСОБА_23 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1