Номер провадження: 11-сс/813/1049/21
Номер справи місцевого суду: 509/2705/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 червня 2021 року про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000327, внесеного до ЄРДР 01.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 червня 2021 року задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000327, внесеного до ЄРДР 01.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Накладено арешт на: спальні матраци у кількості 14 шт., морозильний прилавок у кількості 1 шт., газова плита у кількості 1 шт., посудомийна машина у кількості 1 шт., кофе машина у кількості 1 шт., коробка марки «PHILIPS» у кількості 1 шт., підставка для газової плити у кількості 1 шт., кофе-машина у кількості 1 шт., коробка марки «S6MaxV» у кількості 1 шт., насос для басейну у кількості 1 шт., процесор для комп`ютера у кількості 2 шт.,монітори у кількості 2 шт.

Вищевказані предмети передано на відповідальне зберігання представнику потерпілої за довіреністю від 28.05.2021 р. ОСОБА_11 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ..

Рішення суду мотивоване наявністю правової підстави для арешту майна, а саме: можливість приховування та знищення предмету, що може зберігати в собі сліди злочину, відповідністю майна, на яке просить накласти арешт слідчий, критеріям речових доказів, а також визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
На вказану ухвалу 26 червня 2021 року адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, зокрема, адвокат стверджує, що:

- в кримінальному провадженні № 0000327 від 01.06.2021 року жодній особі про підозру не повідомлено;

- не може бути прийнято ухвалу про арешт майна щодо осіб, які не є підозрюваними та обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння;

- доказів, що майно на яке накладено арешт підлягає конфіскації як виду покарання, заходу кримінально- правового характеру або відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення слідчим не надано;

- накладений арешт призводить до суттєвого порушення Конституційних прав власника майна;

- постанова про визнання майна речовим доказом у справі відсутня;

- у оскаржуваній ухвалі не вказано які сліди або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, містить майно на яке накладено арешт, та які фактичні обставини можуть підтвердити зазначені речі.

Посилаючись на викладене, просить скасувати оскаржену ухвалу та відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , про арешт майна.

Позиції учасників судового розгляду.
В судовому засіданні апеляційного суду адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до положень ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За результатами апеляційного розгляду апеляційний суд дійшов до висновку про те, що слідчим суддею не були дотримані вимоги зазначеної правової норми, що призвело до ухвалення необґрунтованого та невмотивованого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, ч. 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 знаходиться кримінальне провадження № 0000327 від 01.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з тим, що надійшла заява від гр. ОСОБА_12 про те, що невстановлені особи шляхом вільного доступу, таємно викрали у останньої майно з домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: спальні матраци у кількості 14 шт., морозильний прилавок у кількості 1 шт., газова плита у кількості 1 шт., посудомийна машина у кількості 1 шт., кофе машина у кількості 1 шт., коробка марки «PHILIPS» у кількості 1 шт., підставка для газової плити у кількості 1 шт., кофе-машина у кількості 1 шт., коробка марки «S6MaxV» у кількості 1 шт., насос для басейну у кількості 1 шт., процесор для комп`ютера у кількості 2 шт., монітори у кількості 2 шт.

04 червня 2021 року було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_3 , що перебуває у власності ФОП « ОСОБА_13 , в ході проведення обшуку було виявлено та вилучено : спальні матраци у кількості 14 шт., морозильний прилавок у кількості 1 шт., газова плита у кількості 1 шт., посудомийна машина у кількості 1 шт., кофе машина у кількості 1 шт., коробка марки «PHILIPS» у кількості 1 шт., підставка для газової плити у кількості 1 шт., кофе-машина у кількості 1 шт., коробка марки «S6MaxV» у кількості 1 шт., насос для басейну у кількості 1 шт., процесор для комп`ютера у кількості 2 шт.,монітори у кількості у кількості 2 шт.

04 червня 2021 року слідчий СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку від 04 червня 2021 року за адресою: м. Одеса, вул. Боженка, 19, індивідуального боксу «MYBOX» №А 8-11.

Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 червня 2021 року вказане клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт. Разом з цим, слідчий суддя здійснив розгляд клопотання слідчого в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України без повідомлення та виклику осіб, яким це майно належить.

За змістом ч. 1, 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю підозрюваного, захисника, іншого власника майна. Без повідомлення власника майна чи його представника може розглядатися лише клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене.

Отже, в цьому випадку при розгляді клопотання про арешт майна не було дотримано вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, чим порушено право на захист, що згідно ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і має наслідком скасування судового рішення.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Так, при постановленні нової ухвали та, аналізуючи доводи клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна, апеляційний суд приходить до висновку, що воно є необґрунтованим і не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому задоволенню не підлягає.

Так, зі змісту цього клопотання вбачається, що необхідність накладення арешту на вилучене майно в ході проведення обшуку від 04 червня 2021 року за адресою: м. Одеса, вул. Боженка, 19, індивідуального боксу «MYBOX» №А 8-11, обґрунтовується тим, що вилучені речі мають суттєве значення для кримінального провадження, являються речовим доказом, а також в подальшому вони стануть предметом експертних досліджень, а тому з метою забезпечення кримінального провадження на це майно необхідно накласти арешт.

Апеляційний суд звертає увагу, що доводи клопотання про накладення арешту на вище зазначене майно, не підтверджено належними доказами.

При цьому, й слідчий суддя, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого щодо арешту майна, не переконався в обґрунтованості доводів клопотання слідчого та не перевірив їх під час судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, у клопотанні слідчого не зазначено, якими доказами підтверджуються доводи про те, що вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України, тобто належним чином не вмотивовано.

Крім того, зазначене майно, як речовий доказ в зазначеному кримінальному провадженні не визнавалось, відповідна постанова слідчого про визнання його речовим доказом слідчому судді не надавалася.

Таким чином, хоча в оскарженій ухвалі слідчий суддя зазначає, що майно, питання арешту якого порушується слідчим, відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, однак при цьому на підтвердження таких висновків не посилається на жодний доказ у провадженні.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи клопотання про накладення арешту на зазначене майно не підтверджено належними доказами.

На час розгляду апеляційної скарги в рамках кримінального провадження № 0000327, внесеного до ЄРДР 01.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, жодній особі не повідомлено про підозру, будь-яких експертних досліджень органом досудового розслідування не призначено.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває у спільній часткові власності ОСОБА_12 ( ОСОБА_14 ) та ОСОБА_8

Індивідуальний бокс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №А 8-11, за адресою: АДРЕСА_4 , що перебуває у власності ФОП « ОСОБА_13 », передано у платне користування ОСОБА_8 , відповідно до договору оренди індивідуального боксу від 02 лютого 2021 року.

Згідно акту опису до договору оренди індивідуального боксу №А 8-11 від 02 лютого 2021 року, що укладений з орендарем ОСОБА_8 майно, а саме: спальні матраци у кількості 14 шт., морозильний прилавок у кількості 1 шт., газова плита у кількості 1 шт., посудомийна машина у кількості 1 шт., кофе машина у кількості 1 шт., коробка марки «PHILIPS» у кількості 1 шт., підставка для газової плити у кількості 1 шт., кофе-машина у кількості 1 шт., коробка марки «S6MaxV» у кількості 1 шт., насос для басейну у кількості 1 шт., зберігаються в казаному боксі.

Також, згідно акту опису до договору оренди індивідуального боксу №А 8-11 від 08 лютого 2021 року, що укладений з орендарем ОСОБА_8 , майно, а саме: процесор для комп`ютера у кількості 2 шт., монітори у кількості 2 шт., зберігаються в казаному боксі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недоведеність слідчим, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання як накладення арешту на майно у права і свободи особи.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності (користування) під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що відповідно до ст. 132 КПК України, слідчим не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які орган досудового розслідування вказує у клопотанні про арешт майна, а слідчий суддя, відповідно до положень ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив їх з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. При цьому, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення, яке за відсутності належних процесуальних підстав, обмежує право власника майна на відповідне користування майном.

Згідно із ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою необхідно відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

Керуючись ст.ст. 170-173, 370-372, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 червня 2021 року про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000327, внесеного до ЄРДР 01.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000327, внесеного до ЄРДР 01.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4