Справа № 444/1165/21
Провадження № 1-кп/444/191/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження № 0000105, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2021 року

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Річки, Жовківського району Львівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, не працює, освіта середня, не одружений, не судимий, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився в м. Рава-Руська, Жовківського району Львівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, не працює, освіта середня, не одружений, не судимий, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області кримінальне провадження № 0000105, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2021 року,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб між собою, 15 березня 2021 року близько 00 годин 30 хвилин зустрівшись в с. Річки, Жовківського району, Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, на автомобілі марки «Опель Мовано», реєстраційний номер НОМЕР_3 , поїхали до продуктового магазину у АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, вчинили крадіжку чотирьох бетонних плит із паркану належного ОСОБА_7 продуктового магазину, які разом погрузили у багажний відділ автомобіля марки «Опель Мовано», реєстраційний номер НОМЕР_3 , після чого покинули місце вчинення кримінального правопорушення, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 410 (чотириста десять) гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Пояснив, що поламав сусідові паркан, поїхав з обвинуваченим ОСОБА_3 в сусіднє село Забір`я, Жовківського району, Львівської області вночі 15 березня 2021 року і вони викрали такий паркан, а саме чотири плити паркану біля продуктового магазину та поставили такі там, де поламали. Зазначає, що потерпілому шкоду відшкодовано. Розкаюється у вчиненому. Просить суд суворо його не карати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Пояснив, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Розповів, що вони з обвинуваченим ОСОБА_4 біля продуктового магазину вночі 15 березня 2021 року в с. Забір`я, Жовківського району, Львівської області погрузили плити, які були біля цього магазину та поїхали в с. Річки і поставили (зачепили) ці плити там, де їх поламали. Зазначає, що потерпілому шкоду відшкодовано. Розкаюється у вчиненому. Просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, їх вина повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами зібраними органом досудового слідства та перевіреними судом, а саме:

- допитом потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні 11 травня 2021 року дав показання про те, що він зранку 15.03.2021 року поїхав на ринок «Шувар» за товаром. В цей період з належному йому магазину, який знаходиться в с.Забір`я, Жовківського району, Львівської області, подзвонила продавець і сказала, що із паркану біля магазину вкрали плити. Після цього він зателефонував у поліцію. Потерпілий зазначив, що шкоду йому відшкодовано.

- висновком експерта №СЕ-19/114-21/4225-ТВ з додатком від 22.03.2021 року згідно з яким ринкова вартість представленої на дослідження однієї плити для паркану виготовленої з бетонного матеріалу сірого кольору розміром 200х50х4 см станом на 15.03.2021 року становила 102,50 грн. (сто дві грн. 50 коп.);

- постановою про визнання речовим доказом та прилучення до матеріалів кримінального провадження від 23 березня 2021 року згідно з якою 4 бетонні плити, які впізнав потерпілий ОСОБА_7 , визнано речовим доказом та прилучено до матеріалів кримінального провадження №0000105 в якості речових доказів та які після проведення необхідних судових експертиз передано потерпілому ОСОБА_7 для відповідального зберігання; 1 бетонну плиту паркану, яку не впізнав потерпілий ОСОБА_7 не визнано речовим доказом та повернуто власнику;

- постановою про визнання речовим доказом та прилучення до матеріалів кримінального провадження від 08 квітня 2021 року згідно з якою автомобіль марки «Опель Мовано», д.р.н. НОМЕР_3 визнано речовим доказом та прилучено до матеріалів кримінального провадження №0000105 в якості речового доказу, який переданий власнику ОСОБА_8 для відповідального зберігання.

Аналізуючи та оцінюючи усі докази в ході розгляду справи в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що кожен доказ є належним, допустимим та достовірним і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченим ОСОБА_3 та які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченим ОСОБА_4 .

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає доведеним факт таємного викрадення обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинення ними злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України;

Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

При призначенні покарання, суд враховує вимоги п.1, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), згідно з якими суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають додержуватись загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Що стосується призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує наступне.

Обставинами, які передбачені ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , які передбачені ст. 67 КК України, немає.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином, обставини справи та дані, що характеризують його особу, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, а також вимоги ч.2 ст.50 КК України, згідно з якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи характер і тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства та про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і його звільнення на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, але за умови контролю за його поведінкою. Враховуючи обставини злочину, суд вважає за необхідне встановити обвинуваченому іспитовий строк тривалістю один рік з покладенням на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України.

Що стосується призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує наступне.

Обставинами, які передбачені ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 передбачені ст. 67 КК України, немає.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином, обставини справи та дані, що характеризують його особу, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, а також вимоги ч.2 ст.50 КК України, згідно з якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи характер і тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і його звільнення на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, але за умови контролю за його поведінкою. Враховуючи обставини злочину, суд вважає за необхідне встановити обвинуваченому іспитовий строк тривалістю один рік з покладенням на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні належить вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про майно, на яке накладено арешт, належить вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

Керуючись статтями 368-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт на майно, накладений на підставі ухвали слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 23.03.2021 року на 4 бетонні плити паркану сірого кольору - скасувати.

Речові докази а саме:

- 4 бетонні плити паркану сірого кольору - повернути законному володільцю - потерпілому ОСОБА_7 ;

- автомобіль марки "Опель Мовано" д.р.н. НОМЕР_3 , який визнаний речовим доказом, та який передано власнику ОСОБА_8 для відповідального зберігання - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Річки, Жовківського району Львівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився в м. Рава-Руська, Жовківського району Львівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/114-21/4225-ТВ від 22.03.2021 року в сумі по 653 грн. 80 коп. з кожного.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому ст. 395 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1