Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 275/463/20
Провадження № 1-кп/935/116/21
У Х В А Л А
Іменем України
04 березня 2021 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000068 від 10.04.2020, за обвинуваченням ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Соловіївка Брусилівського району Житомирської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , утримується у Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 27.05.2020 від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури відповідно до ухвали Житомирського апеляційного суду від 25.05.2020 у порядку положень ст. 34 КПК України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Прокурором подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, яке обґрунтовано тим, що строк дії ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 12.01.2021, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спливає 12.03.2021, однак ризики, які були підставою для обрання та продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати. Зокрема, ОСОБА_6 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків, переховуватися від суду.

Потерпіла ОСОБА_8 подала до суду заяву про проведення судового розгяду за її відсутності.

Обвинувачений та захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене та неможливість до спливу строку обраного раніше обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення суд, керуючись зазначеними нормами процесуального права, зобов`язаний розглянути та вирішити заявлене прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що підстави та ризики, які стали наслідком обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не усунено та наразі продовжують існувати.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи це питання, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011. Зокрема в п. 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявнику своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч. 2 ст. 115 КК України, який є особливо тяжким злочином, відповідно до вимог ст. 12 КК України.

Докази та обставини, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики можливості переховуватися від суду та незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_6 на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще не допитані.

Варто зауважити, що наявність ризику можливості переховування обвинуваченого від суду є цілком ймовірний з огляду на тяжкість можливого покарання у разі визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що може спонукати його до вчинення спроби ухилитися від суду.

Також існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_6 , оскільки будучи раніше судимим, він обвинувачується у вчиненні іншого кримінального правопорушення проти життя та свободи особи.

Таким чином, враховуючи продовження існування ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а також враховуючи особу обвинуваченого, ОСОБА_6 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, про який зазначає як сторона захисту так і сторона обвинувачення, та який не зважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись ст. 176-178, 183, 331, 372 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів.

Строк дії ухвали визначити по 02 травня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом семи дні з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3