Справа № 367/629/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/96/2021 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 04 вересня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001009 від 25.03.2016, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.1 ст.135 КК України, повернуто прокурору,-
В С Т А Н О В И Л А :

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, 31.01.2017 року до Ірпінського міського суду Київської області від начальника Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.185, ч.1 ст.135 КК України.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 04 вересня 2020 року обвинувальний акт кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001009 від 25.03.2016, за обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.1 ст.135 КК України, повернуто прокурору. Зазначені в ухвалі недоліки обвинувального акту прокурору усунути протягом 15 днів. В задоволенні клопотань захисника ОСОБА_11 про поверненні застави та зміни запобіжного заходу, скасування арешту майна; заяви ОСОБА_12 про взяття на поруки ОСОБА_7 відмовлено. Клопотання прокурора про арешт майна задоволено. Накладено арешт на грошові кошти в сумі 13900 доларів США, які вилучені у ОСОБА_7 під час огляду місця події 20.04.2016 року; оригінал нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 25.03.16 вартістю 270000 грн., укладеного між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , який вилучений у ОСОБА_7 під час огляду місця події 20.04.16; оригінал технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , який вилучений у ОСОБА_7 під час огляду місця події 20.04.16; оригінал нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_15 щодо наміру передати у власність ОСОБА_14 квартиру АДРЕСА_2 від 26.03.16, який вилучений у ОСОБА_7 під час огляду місця події 20.04.16; оригінал договору про зобов`язання сторін укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 вартістю 449480 грн. № 31/39 від 26.03.16 укладеного між ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , який вилучений у ОСОБА_7 під час огляду місця події 20.04.16. Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 залишено без змін у виді застави.
Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, оскільки він не містить у собі належним чином сформульованого, зрозумілого обвинувачення та містить протиріччя. Ні з такого сформульованого обвинувачення ні з викладених фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не вбачаються конкретні данні про подію злочину, а саме час скоєння даного злочину, що має суттєве значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та не є сформульованим обвинуваченням, яке повинно складатись з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення.
Таким чином, викладені фактичні обставини та формулювання обвинувачення, суперечать викладеній правовій кваліфікації кримінального правопорушення. Крім того, відповідно до ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається: цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного. Однак, в порушення вищевказаних вимог закону, до обвинувального акту, не було додано розписки цивільного відповідача ОСОБА_14 про отримання цивільного позову ОСОБА_16 про відшкодування матеріальної шкоди від 16.06.2016 року. Розписки про отримання доповнення до цивільного позову ОСОБА_16 від 16.09.2016 року цивільних відповідачів ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , також відсутні в доданих до обвинувального акту документах.
Отже, у зв`язку із наведеним, суд першої інстанції прийшов до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України і підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції прокурор Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 04 вересня 2020 року у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону та у зв`язку з тим, що висновки суду в оскаржуваній ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи. Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001009 від 25.03.2016 за обвинуваченням ОСОБА_7 до Ірпінського міського суду Київської області для проведення судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.
В обґрунтування апеляційної скарги з доповненнями прокурор зазначає, що ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 04 вересня 2020 року не оспорюється в частині накладення арешту, а лише в частині повернення обвинувального акту прокурору. Так, висновки суду про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону є надуманими, оскільки вимог до обвинувального акту, передбачені ст.291 КПК України прокурором дотримані, а саме у обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0001009 від 25.03.2016 за обвинуваченням ОСОБА_7 викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та викладено належним чином сформульоване обвинувачення.
В обвинувальному акті по кримінальному провадженні міститься формулювання обвинувачення, з посиланням на фактичні обставини, які прокурор вважав встановленими і які відносяться до предмету доказування у кримінальному провадженні, у відповідності з вимогами ч.1 ст.91 КПК України. Формулювання обвинувачення складається з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, а також форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, тощо.
Щодо підстави для повернення обвинувального акту прокурора, а саме висновок суду про те, що до обвинувального акту не було додано розписки цивільного відповідача ОСОБА_14 про отримання цивільного позову ОСОБА_16 про відшкодування матеріальної шкоди від 16.06.2016, розписки про отримання доповнення до цивільного позову ОСОБА_16 від 16.09.2016 цивільних відповідачів ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , то, прокурор зазначає, що оскільки шкоду потерпілому завдано кримінальним правопорушенням скоєним саме обвинуваченою, відтак саме вона несе цивільну відповідальність за вчинені нею дії. Враховуючи те, що ОСОБА_14 , ОСОБА_17 не є сторонами кримінального провадження копії цивільного позову та доповнення до цивільного позову їм не вручалось.
Крім того, обвинувальний акт містить правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність.
Прокурор вважає, що визначені судом першої інстанції підстави для повернення обвинувального акту прокурору не передбачені чинним КПК України, оскільки вимоги ст.ст.290, 291 КПК України прокурором дотримані в повному обсязі.
Викладене вказує про необ`єктивність з`ясування судом всіх обставин та відсутність підтвердження викладених фактів в оскаржуваній ухвалі, що в свою чергу позбавило суд можливості прийняти обґрунтоване та вмотивоване рішення.
За таких обставин, на думку прокурора, висновки суду про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями та просив її задовольнити,
пояснення захисника ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги,
пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 , яка також заперечувала проти задоволення апеляційної скарги,
перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі з доповненнями, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Однак, на думку колегії суддів, судом першої інстанції не було дотримано вищевказаних вимог закону при ухваленні рішення про повернення обвинувального акту.
Відповідно до вимог ч.3 ст.314 КПК України, суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Основне завдання стадії підготовчого судового засідання полягає в тому, щоб процесуально та організаційно забезпечити проведення судового розгляду відповідно до положень кримінального процесуального законодавства.
Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Згідно положень ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Перелік вимог до обвинувального акту встановлений ст.291 КПК України, є вичерпним, і передбачає те, що обвинувальний акт має містити відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта; 9) дату та місце його складення та затвердження.
Колегія суддів зазначає, що кримінальним процесуальним законом передбачено повернення обвинувального акту прокурору лише у разі його невідповідності ст.291 КПК України.
Зі змісту обвинувального акту № 0001009 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 вбачається, що він містить усі відомості, передбачені ст.291 КПК України, а саме у ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Висновок суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, оскільки не містить у собі належним чином сформульованого, зрозумілого обвинувачення та містить протиріччя, на думку колегії суддів є не обгрунтованим.
Відповідно до положень ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні не вирішуються питання про доведеність чи відсутність вини обвинуваченого та про правильність кваліфікації дій обвинуваченого, оскільки це питання є предметом судового розгляду, а завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне забезпечення його проведення.
Колегія суддів звертає увагу на те, що в обвинувальному акті відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, зазначаються лише ті обставини, які прокурор, слідчий вважають встановленими.
Крім того, відповідно до ст.ст. 36, 40 КПК України, слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Відтак, рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору з огляду на відомості, які містяться в матеріалах кримінального провадження, є передчасними і не дають підстав для повернення обвинувального акту.
Також, колегія суддів звертає увагу на те, що зазначені судом першої інстанції недоліки не перешкоджають розгляду справи по суті та можуть бути усунуті під час розгляду справи.
Таким чином, доводи прокурора про те що, повертаючи обвинувальний акт, суд вийшов за межі тих питань судового провадження, які вирішуються у підготовчому судовому засіданні, є вмотивованими.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду судового рішення суду першої інстанції у кримінальному провадженні, а тому колегія суддів вважає, що ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 04 вересня 2020 року підлягає скасуванню з направленням матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314-317 КПК України.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 04 вересня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001009 від 25.03.2016, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.1 ст.135 КК України, повернуто прокурору - скасувати.
Матеріали кримінального провадження повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314-317 КПК України.

Судді ____________________ __________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4