Справа № 161/9293/20 Провадження №11-кп/802/173/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.309 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Даною ухвалою суду задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Рокитне Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, студента Луцького національного технічного університету, не судимого,

на підставі ч.4 ст.309 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000885 від 06.03.2020 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України, закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Цією ж ухвалою вирішено долю речових доказів.

Арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.03.2020 року, а саме на: три поліетиленові пакети з вмістом речовини, зеленого кольору, рослинного походження зовні схожої на канабіс, мобільний телефон марки "Ksiomi Redmi Notе 7" Імей 1: НОМЕР_1 , Імей2: НОМЕР_2 , номера мобільних телефонів оператора Водафон НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , та коробку із надписом " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", - скасовано.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції погодився із клопотанням захисника обвинуваченого про те, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_7 на підставі ч.4 ст.309 КК України від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України, оскільки у останнього наявне захворювання, пов`язане із наркоманією та він добровільно звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування від наркоманії.

З огляду на це, місцевий суд на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України закрив кримінальне провадження.

Так, згідно ухвали суду ОСОБА_7 на початку березня 2020 року, точної дати та часу не встановлено, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, без мети збуту, для власного вживання, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, а саме через мобільний додаток "Telegram" домовився з особою, яка використовує нікнейм " ОСОБА_9 ", про купівлю наркотичного засобу канабіс.

Після чого, він же, 05 березня 2020 року близько 15 год. 00 хв., у відділенні №2 ТОВ "Нова пошта", що за адресою: вул.Шевченка, буд. 88, м.Луцьк, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи посилку, з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, яку зберігаючи при собі виніс на прилеглу територію, із приміщення вищевказаного ТОВ "Нова Пошта", де продовжував незаконно її зберігати при собі, до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції під час огляду місця події, а саме до 16 год. 38 хв. 05 березня 2020 року.

Згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №148 від 24.03.2020 року, надані на експертизу речовини рослинного походження, являють собою особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину відповідно становить 44,1783 г, 26,7495 г, 20, 2946 г., який ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Вказані умисні дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано, як вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України, що виразились у незаконному придбані та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Не погодившись із таким судовим рішення прокурор подав на нього апеляційну скаргу в якій зазначає, що воно прийняте з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Так, зазначає, що із досліджених під час судового розгляду довідок КП "Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька" та КП "Волинський медичний центр терапії залежностей" слідує, що ОСОБА_7 на диспансерному (профілактичному) обліку у вказаних медичних закладах взагалі не перебував. Крім того, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №144 від 29.05.2020 року ОСОБА_7 не виявляв ознак наркоманії, та в період інкримінованих йому протиправних дій лише мало місце вживання наркотичних препаратів без залежності. Вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки цим доказам, не встановив чи дійсно ОСОБА_7 страждав на наркоманію і чи потребував лікування від неї, а також не з`ясував обставин початку його лікування, не допитав в якості свідка лікаря КП "Обласна психіатрична лікарня с.Орлівка", що видав довідку про проходженням ОСОБА_7 курсу лікування для з`ясування потреби такого лікування, чим допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, та як наслідок неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність. Зважаючи на це, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів суть ухвали та доводи апеляційної скарги, заслухавши доводи прокурора, яка апеляцію підтримала повністю з мотивів наведених у ній, обвинуваченого та його захисника, які скаргу заперечили та просили залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін, апеляційний суд доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, оскаржуване судове рішення вказаній вимозі закону не відповідає.

Доводи апеляційної скарги прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

За змістом п.1 ч.2, ст.284, ст.285, ч.3 ст.288 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч.4 ст.309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першої цієї статті.

Пленум Верховного Суду України у п.п.23, 24 свої постанови «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» від 26.04.2002 року №4 роз`яснив, що вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ч.4 ст.309 КК України, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено, і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. При цьому таке звернення повинно мати місце після вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року наркоманія - це психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною. Особа, хвора на наркоманію - це особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до закону, встановлено діагноз «наркоманія». Добровільне лікування - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника.

Однак, наведених вимог законів та роз`яснень Пленуму ВСУ судом першої інстанції враховано не було.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та щиро розкаявся.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала письмове клопотання про застосування положень ч.4 ст.309 КК України та звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України, оскільки останній добровільно звернувся до лікувального закладу та добровільно пройшов курс лікування від наркоманії у КП "Обласна психіатрична лікарня с.Орлівка".

Так, з довідки КП "Обласна психіатрична лікарня с.Орлівка" від 12.05.2020 року вбачається, що ОСОБА_7 знаходився на лікуванні в обласній психіатричній лікарні в період з 05 по 12.05.2020 року із приводу вживання психотропних речовин (а.с.28). Водночас, з цієї довідки взагалі не виявляється можливим встановити чи страждав обвинувачений на наркоманію.

Таку довідку суд першої інстанції фактично поклав в основу свого рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Разом із цим, із наявних в матеріалах провадження довідки КП "Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька" від 01.04.2020 року за вих.№885/58/02-2020 та довідки КП "Волинський медичний центр терапії залежностей" від 08.04.2020 року за вих.№885/58/02-2020 слідує, що ОСОБА_7 на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні у вказаних медичних закладах не перебував, на обліку у них не значиться (34-35).

Крім того, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №144 від 13.05.2020 року ОСОБА_7 не виявляє ознак наркоманії, та в період інкримінованих йому протиправних дій лише мало місце вживання наркотичних препаратів без залежності. На час огляду відмічалось утримання (а.с.47-48).

Суд першої інстанції беручи до уваги одні докази, тобто довідку КП "Обласна психіатрична лікарня с.Орлівка" від 12.05.20, не звернув уваги на інші - вищевказані довідки від 01.04.20, від 08.04.20, висновок експерта №144 від 13.05.20, та не перевірив і не спростував жодним чином інформації, яка міститься у них.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, не встановив чи дійсно ОСОБА_7 страждав на наркоманію і потребував лікування від неї, оскільки не надав належної оцінки усім наявним в матеріалах провадження доказам.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що висновок суду першої інстанції про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України є передчасним, зробленим без повного, всебічного та об`єктивного аналізу усіх наявних у кримінальному провадженні доказів, а тому не може визнаватися законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Наведені порушення, відповідно до ст.412 КПК України є істотними в частині кримінального процесуального закону, оскільки перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, та такими, які відповідно ч.1 ст.409, ст.415 КПК України є підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Під час нового судового розгляду необхідно усунути зазначені порушення кримінального процесуального закону, перевірити належним чином вищенаведені обставини, дати їм правильну юридичну оцінку та прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення в розумінні ст.370 КПК України.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2020 року, якою обвинуваченого ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000885 від 06.03.2020 року, - закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді