Справа № 524/7375/21
Провадження № 1-кс/524/2273/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2021 року м. Кременчук

Слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчуці Полтавської області клопотання слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000198 від 16.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

встановила:
05.08.2021 слідчий СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту, погодженим прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, зареєстрованому 16.06.2021 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000198 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, в якому просив накласти арешт на майно вилучене в ході обшуку ОСОБА_5 , якого було затримано в порядку ст.208 КПК України за адресою: м. Кременчук, проспект Л.Українки, буд. 45А, а саме: дві купюри номіналом 200 гривень, серії: ТА 1258074; СЄ 6177866; прозорий поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору; мобільний телефон «Meizu».

Слідчий, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання у судове засідання не прибув.
Власник майна ОСОБА_5 , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду клопотання в судове засідання не прибув. Надав до суду заяву, в якій вказав, що проти накладення арешту не заперечує.
За ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Слідчим суддею встановлено, що Кременчуцьким районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000198 від 16.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

04.08.2021 слідчим СВ ВП № 2 КРУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 , на підставі ст.208 КПК України, було затримано громадянина ОСОБА_5 за підозрою у здійсненні збуту вилучених з обігу речовин.

На підставі п.3 ч.2 ст.208 КПК України було проведено обшук затриманого ОСОБА_5 в ході якого було виявлено та вилучено: дві купюри номіналом 200 гривень, серії: ТА 1258074; СЄ 6177866, поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору; мобільний телефон «Meizu».

04.08.2021 постановою слідчого СВ ВП № 2 КРУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 вказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
За п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.
Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Слідчим доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування підстав вважати, що це майно є доказом злочину, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Ці речові докази підлягають арешту з метою їх зберігання, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Керуючись статтями 98, 167, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя
ухвалила:
Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно вилучене в ході обшуку громадянина ОСОБА_5 , якого було затримано в порядку ст.208 КПК України за адресою: м. Кременчук, проспект Л.Українки, буд. 45А, а саме: дві купюри номіналом 200 гривень, серії: ТА 1258074; СЄ 6177866; прозорий поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору; мобільний телефон «Meizu».

Визначити місцем зберігання речових доказів камеру схову речових доказів Відділення поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області за адресою: м. Кременчук, пр-т Свободи, 166.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1