Справа № 643/9638/21
Провадження № 1-кс/643/2435/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.06.2021 м.Харків
Слідчий суддя Московського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Московського районного суду міста Харкова клопотання слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000439 від 09.07.2019,-

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова 31.05.2021 надійшло клопотання слідчого відповідно до якого останній просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді заборони його відчуження, а саме на: квартиру АДРЕСА_1 (загальна площа: 84.5 кв.м., житлова площа: 52.8 кв.м); корпоративні права в розмірі 10 000 гривень статутного капіталу ТОВ «РАТЬ», .
В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000439 від 09.07.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191 КК України за фактом заволодіння службовими особами ТОВ «Рать» бюджетних коштів при проведенні будівельних робіт, замовником яких є КП «Харківський міський центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» (далі - КП «ХМЦФЗН «Спорт для всіх»), у період з 2016-2019 років. Досудовим розслідуванням встановлено, що рішенням 9 сесії 7 скликання Харківської міської ради №424/16 від 26.10.2016 затверджено Міську комплексну цільову соціальну програму розвитку фізичної культури та спорту м. Харкова на 2017-2020 роки. Протягом 2016-2019 років Комунальним підприємством «Харківський міський центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» () з ТОВ «Рать» () поза тендерною процедурою укладено 211 договорів на загальну суму 29 080 749, 64 грн., предметом договорів у зазначених угодах є «Реконструкція діючих спортивних майданчиків у м. Харкові». Під час виконання будівельних робіт з постачання та монтажу спортивних майданчиків «СТРІТВОРКАУТ» посадові особи ТОВ «РАТЬ» документально відображали придбання спортивних комплексів, сировини та матеріалів, виконання субпідрядних робіт від підприємств з ознаками фіктивності, без реального настання подій та отримували кошти у вигляді оплати праці робітничих спеціальностей без їх реальної виплати співробітникам ТОВ «Рать». Грошові кошти, отримані посадовими особами ТОВ «Рать» від КП «ХМЦФЗН Спорт для всіх» в якості оплати за виконані роботи перераховувались на рахунки підконтрольних підприємств та підприємств з ознаками фіктивності, з подальшою конвертацією в готівку та передачею керівнику ТОВ «Рать». Крім того, в ході досудового розслідування призначено комплексні судові будівельно-технічні та економічні експертизи, будівельно-технічні експертизи, а також експертизи матеріалів, речовин та виробів, проведення яких доручено Харківському НДЕКЦ МВС України. За участі експерта ХНДЕКЦ МВС України та спеціаліста Харківського національного університету будівництва та архітектури проведено огляди спортивних майданчиків «Стрітворкаут», що розташовані за адресою: м. Харків, в`їзд Горького, 10; м. Харків, просп. Героїв Сталінграда, 160; м. Харків, проїзд Муромський, 2; м. Харків, вул. Красна Поляна, 6. У ході оглядів з інформації спеціаліста встановлено, що міцність бетону не відповідає проектним значенням; матеріал фундаменту не може класифікуватись як бетон, натомість класифікується як цементно-піщана суміш; товщини підстилаючих шарів не відповідають проектним значенням. Використання спортивних майданчиків за призначенням з таким фундаментом (бетон має дуже низьку міцність) є небезпечним для життя та здоров`я людей. За результатами судових будівельно-технічних та економічних експертиз встановлено, що обсяг виконаних будівельних робіт та побудованих об`єктів частково не відповідають проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, СНиП, стандартам, технічним умовам, тощо); обсяги виконаних будівельних робіт та побудованих об`єктів частково не відповідають проектній документації, актам виконаних робіт та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; наявна значана розбіжність між вартістю фактично виконаних ТОВ «Рать» будівельних робіт та вартістю оплачених на користь ТОВ «Рать» робіт. Крім того, за результатами судової експертизи матеріалів, речовин та виробів встановлено, що на спортивних майданчиках замість передбачених відповідним проектом щебеню із природного каменю та бетону класу В10 застосовані, відповідно, штучний щебінь, та цементно-піщана суміш (співвідношення піщаної та цементної фракції складає від 10:1 до 25:1). За результатами будівельно-технічної експертизи встановлено, що враховуючи фактичні характеристики та якість фундаменту, який є головною несучою конструкцією спортивного комплексу, експлуатація за призначенням спортивних майданчиків, розташованих у м. Харкові за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , вул. Басейна, 66, вул. Академіка Павлова, 148, бульвар Жасміновий, 16-А неможлива, оскільки вони перебувають в аварійному стані. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директору ТОВ «РАТЬ», 21.01.2021 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191 КК України. Харківською обласної прокуратурою заявлено позовну заяву (в порядку ст. 128 КПК України) щодо стягнення з підозрюваного ОСОБА_4 на користь КП «Харківський міський центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням у розмірі 2 145 457, 08 грн.

Відповідно до пункту 4 статті 170 КПК України з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, орган досудового розслідування вважає за необхідне застосування під час досудового розслідування заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна у вигляді заборони його відчуження.
Також, сторона обвинувачення просила проводити розгляд даного клопотання без викликувласників майна, з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Слідчий суддя, враховуючи обставини клопотання, визнав за можливе провести його розгляд без повідомлення власників майна, з метою забезпечення арешту майна.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити.
Вислухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали, подані на обґрунтування клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною шостою ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

При вирішенні питання про арешт майна відповідно до ст.170 КПК України слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Тобто, для застосування п.4 ч.2 ст.170 КПК України, окрім іншого, суд повинен встановити правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Слідчим відділом Московського ВП ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000439 від 09.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, за фактом заволодіння службовими особами ТОВ «Рать» бюджетних коштів при проведенні будівельних робіт, замовником яких є КП «Харківський міський центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» у період з 2016-2019 років.

В рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КПК України.

З метою забезпечення кримінального провадження та поданого цивільного позову про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення сторона обвинувачення просить накласти арешт на належне підозрюваному ОСОБА_4 майно, а саме на: квартиру АДРЕСА_1 (загальна площа: 84.5 кв.м., житлова площа: 52.8 кв.м); корпоративні права в розмірі 10 000 гривень статутного капіталу ТОВ «РАТЬ», .
Відповідно до відповіді на запит КП «Харківське міське бюро технічної інвентеризації» Харківської міської ради вбачається, що згідно наявних архівних матеріалів реєстрація права спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , станом на 31.12.2012, проведена КП «Харківське міське бюро технічної інвентеризації» Харківської міської ради за ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 на праві власності на житло від 06.01.1994, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, р. №1-94-0547.
Згідно із витягом з відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 (загальна площа: 84.5 кв.м., житлова площа: 52.8 кв.м) на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 .
З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, директором та власником ТОВ «РАТЬ», є ОСОБА_4 .
До клопотання долучено цивільний позов заявлений прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_11 , в інтересах держави, в особі позивачів Харківської міської ради (код ЄДРПОУ - 04059243) та КП «Харківський міський центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» (код ЄДРПОУ - 38158719), до відповідача (підозрюваного) ОСОБА_4 .

Згідно ст.6 та ст.19 Конституції України визначено, що всі державні органи діють в межах наданих їм повноважень і у спосіб, встановлений законом.
Тобто для здійснення певної дії державний орган, посадова особа, в тому числі прокурор, повинні мати чітко визначене повноваження на вчинення такої дії.
Відповідно до пункту 3 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Статтею 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права. Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді. Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва.
Відповідно до ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Як на підставу здійснення представництва в суді прокурор зазначає, що кримінальним правопорушенням було завдано шкоди КП «Харківський міський центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» (код ЄДРПОУ - 38158719) та її засновнику, фінансування яких здійснюється з бюджету м. Харкова. Проте, уповноваженими органами цивільний позов з метою відшкодування шкоди завданої злочинами, вчиненими ОСОБА_4 , не заявлявся. Матеріальна шкода в сумі 2145457, 08 грн., залишається не відшкодованою, що безпосередньо впливає на інтереси підприємства та територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради.

Однак, під час судового засідання встановлено, що прокурор не виконав передбачений ст.23 КПК України обов`язок щодо повідомлення про намір здійснення представництва в інтересах Харківської міської ради (код ЄДРПОУ - 04059243) та КП «Харківський міський центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» (код ЄДРПОУ - 38158719). На запитання суду слідчий вказав, що на адресу Харківської міської ради надсилалась пропозиція щодо вжиття самостійних заходів спрямованих на відновлення порушених прав територіальної громади м. Харкова.

Окрім цього, цивільний позов поданий прокурором в інтересах двох суб`єктів, фактично позовні вимоги заявлені в інтересах лише однієї юридичної особи - КП «Харківський міський центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» (код ЄДРПОУ - 38158719), до якої лист з пропозицією вжиття самостійних заходів цивільно правового харкатеру взагалі не направлявся. Більш того, факт, що у даному випадку прокурор здійснює представництво інтересів дежави, враховуючи відсутність позовних вимог в інтересах Харківської міської ради, є спірним. Тобто, станом день розгляду клопотання прокурором не підтверджені належні підстави для представництва.

На переконання слідчого судді цивільний позов не має обґрунтованого розміру, оскільки розмір позовних вимог (2 145 457, 08 грн.,) не відповідає сумі розбіжності між вартістю фактично виконаних ТОВ «РАТЬ» будівельних робіт та вартістю оплачених на користь ТОВ «РАТЬ» робіт (597 105,50 грн.), які відображені в повідомленні про підозру.

Доводи сторони обвинувачення щодо необхідності віднесення до збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, всієї суми сплачених будівельних робіт у зв`язку з неможливістю використання за призначенням готового об`єкту, є хибним, оскільки у них не врахована вартість такого об`єкту, навіть не належної, на думку слідства, якості.

Слідчий, на підтвердження вимог клопотання, надав інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 20.05.2021, відповідно до якої квартира, на яку він просить накласти арешт, перебуває у спільній сумісній власності підозрюваного.

Відповідно до інформації «КП Харківське міське БТІ» право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , станом на 31.12.2012, проведено КП «Харківське міське бюро технічної інвентеризації» Харківської міської ради за ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 на праві власності на житло від 06.01.1994, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, р. №1-94-0547.
Одночасно, слідчим не надано інформації про розмір ідеальної частки підозрюваного у спільній сумісній власності, а тому слідчий суддя позбавлений можливості накласти арешт на майно підозрюваного, що перебуває у спільній сумісній власності.

Відповідно до п.п.5, 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх.
Квартира, на яку планується накладення арешту належить сімом співвласникам, які не несуть цивільної відповідальності за можливі протиправні дії підозрюваного, необґрунтовані негативні наслідки арешту квартири для цих осіб (які не є цивільними відповідачами у кримінальному провадженні), на переконання слідчого судді, є нерозумними та неспіврозмірними із завданнями кримінального провадження.
У клопотанні слідчий просить накласти арешт на корпоративні права в розмірі 10 000 гривень статутного капіталу ТОВ «РАТЬ», .
Одночасно, відповідно до ст.167 ГК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
За таких обставин є незрозумілим, яким чином орган досудового розслідування оцінив належні підозрюваному корпоративні права у 10 000 гривень. У випадку ж, якщо слідчий мав намір накласти арешт на 10 000 гривень статутного капіталу ТОВ «РАТЬ», то така вимога не підлягає задоволенню з огляду на непред`явлення цивільного позову до вказаної юридичної особи.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, оскільки слідчим не підтверджені належні підстави для представництва потерпілих, та сам факт їх статусу як потерпілих в рамках даного провадження, також на переконання слідчого судді сума розміру цивільного позову не відповідає розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а відтак правові підстави для арешту майна - відсутні.

Разом з цим, слідчий суддя зауважує на неможливості повторного звернення стороною обвинувачення з аналогічним клопотанням з тих сами підстав без усунення вказаних у даній ухвалі недоліків кримінально процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 55, 61, 128, 170 - 173, 309, 372 КПК України, ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000439 від 09.07.2019 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 04.06.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1