ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/8473/20 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1067/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
Головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого (ної) - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
Визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання 1 (один) рік обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнено, з іспитовим строком 1 (один) рік та покладено на нього обов`язки на підставі ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Згідно вироку ОСОБА_7 , 21.09.2020, о 16 годині 40 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в торговому залі супермаркету «Класс», ТОВ «Торгова компанія «Мега-Трейд» розташованого по проспекту Героїв Сталінграда, 136/8 в м. Харкові, реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення за чужий рахунок, діючи умисно, з корисливих мотивів, викрав Картридж Mach-3 GILLETTE 2 шт.; Mach-3 GILLETTE 4 шт.; Ікра тріски люкс з/б Санта 130г.; Печінка тріски нат. з/б з/кл Аквамарин 115 г.
В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність просить вирок суду скасувати.
Ухвалити свій вирок, призначивши ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що суд при призначенні ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі не врахував, що останній є пенсіонером (особою пенсійного віку), а відтак до нього у відповідності до ст. 61 КК України не може бути застосовано такий вид покарання.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу та просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 положення ст. 69 КК України та призначити йому покарання у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню (частковому), виходячи з наступного.
Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_7 , в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.
Згідно положень ч.3 ст.61 КК України покарання у виді обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої та другої групи.
Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають чоловіки - - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років;
Як слідує із матеріалів провадження ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 і на момент вчинення кримінального правопорушення (проступку), тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 йому виповнилося 60 років, тобто він досяг пенсійного віку.
Суд ці обставини залишив поза увагою і у порушення вимог ч.3 ст.61 КК України призначив обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, що згідно п.1 ч.1 ст.413 КПК України, є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України - підставою для скасування або зміни вироку суду.
Тому доводи скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в цій частині є обґрунтованими.
За таких обставин вирок суду в частині призначеного покарання підлягає скасуванню.
Оскільки покарання виді штрафу підлягає реальному виконанню, натомість оскаржуваним вироком ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання, становище обвинуваченого слід вважати погіршеним, що є підставою для ухвалення судом апеляційної інстанції свого вироку.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи, наряду з іншим, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому покарання суд взяв до уваги тяжкість вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
За місцем проживання характеризується посередньо.
Разом з тим, суд не в достатній мірі врахував, що тяжких наслідків від злочину не настало, потерпілий претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має,
Крім того, під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_7 є особою з інвалідністю 2 групи, про що останній пред`явив відповідне посвідчення.
Названі обставини колегія суддів у відповідності до вимог ч.2 ст. 66 КК України визнає такими, що пом`якшують покарання.
Отже під час апеляційного розгляду встановлено наявність більше ніж двох обставин що пом`якшують покарання, які в сукупності з іншими даними про особу обвинуваченого є такими що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
За таких обставин колегія суддів вважає за можливе призначити ОСОБА_7 передбачене у санкції ч.1 ст.185 КК України основне покарання у виді штрафу, але із застосуванням положень ст. 69 КК України і саме таке покарання буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч.2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.
Наразі санкція ч.1 ст. 185 КК України передбачає, зокрема покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Враховуючи наявність підстав для застосування положень ст. 69 КК України покарання ОСОБА_7 належить призначити нижче найнижчої межі санкції ч.1 ст. 185 КК України, але не нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу .
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 413, 419, 420 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.
Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 50 п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
У решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: