Провадження №11-сс/801/518/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0000106 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30 червня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в :

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , маючи єдиний умисел на незаконне збагачення шляхом придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, переслідуючи мету легкої наживи, за невстановлених слідством обставин вступив у злочинну змову з ОСОБА_10 , з яким домовився незаконно збувати особливо небезпечні наркотичні засоби, шляхом перекидання через паркан ДУ «Літинська ВК № 123» ув`язненим особам, які відбувають покарання в місці позбавлення волі - ДУ «Літинська ВК №123», що знаходиться за адресою: 2-й провулок Богдана Хмельницького, 9-А, смт. Літин Вінницької області.
Так, ОСОБА_9 , реалізуючи вказаний злочинний умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечних наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», 06.05.2021 року близько 20.20 год, перебуваючи в салоні автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT» 1994 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , придбав у ОСОБА_10 , який перебував за кермом авто, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який знаходився в поліетиленовому упакуванні.
Після цього, задля реалізації раніше обумовленого злочинного умислу, направленого на збут особливо небезпечних наркотичних засобів, ув`язненим особам, які відбувають покарання в місці позбавлення волі ДУ «Літинська ВК № 123», що знаходиться за адресою: 2-й провулок Богдана Хмельницького, 9-А, смт. Літин Вінницької області, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 направились в напрямку зазначеної установи на попередньо вказаному автомобілі.
В подальшому, прибувши до смт. Літин та перебуваючи неподалік ДУ «Літинська ВК № 123», ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , перебуваючи в салоні попередньо вказаного автомобіля, що розташовувався за адресою: Вінницька область, смт. Літин, вул. Б. Хмельницького, 4А були затримані працівниками УСР у Вінницькій області ДСР Національної поліції України.
В період часу з 22.19 год 06.05.2021 року до 23.27 год 06.05.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_11 від 22.04.2021 року у справі №127/10423/21 було проведено обшук автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н.з НОМЕР_1 , чорного кольору, власником якого являється ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, на момент обшуку, перебував за адресою: АДРЕСА_2 . В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено позаду водійського сидіння поліетиленовий згорток із речовиною рослинного походження, який ОСОБА_10 та ОСОБА_9 зберігали з метою подальшого збуту.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-21/6825-НЗПРАП від 07.05.2021 в наданій на експертизу речовині рослинного походження, міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, масою (у перерахунку на висушену речовину) 51,29 г.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30 червня 2021 року підозрюваному ОСОБА_9 за ч.2 ст.307 КК України продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення в сфері незаконного обігу, збуту наркотичних засобів, перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_9 може незаконно впливати на свідків з метою викривлення їх свідчень, переховуватися від органів досудового розслідування/суду; останній неодноразово судимий, востаннє 16.02.2016 року на даний час судимість не знята та непогашена, не працює, одружений, має малолітню дитину.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що слідчим суддею не взято до уваги, що ризики на які посилається в клопотанні слідчий відсутні. ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки одружений, на утриманні має неповнолітню дочку ОСОБА_12 (2012 р.н.), є постійне місце проживання.
Після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданим триманням під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді у разі задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під варто необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризики, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, п.60 рішення у справі «Єлоєв проти України»).
Заслухавши захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_9 , які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та просили їх задовольнити; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши судові матеріали та матеріалами кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без задоволення.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, сховати або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 дотримався вказаних вище вимог кримінального процесуального закону.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 дотримався слідчий суддя належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дію запобіжного заходу продовжив.
Так, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 за ч.2 ст.307 КК України слідчий суддя, врахував, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків з метою зміни їх свідчень; також враховано тривалість досудового слідства, необхідність часу для проведення призначення судових експертиз та неможливість у зв`язку з цим проведення всіх необхідних слідчий дій; крім того, ОСОБА_9 неодноразово судимий, востаннє 16.02.2016 року на даний час судимість не знята та непогашена; останній не працює, одружений, має малолітню дитину; нових належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стороною захисту в ході апеляційного перегляду не надано, а ті що містяться в матеріалах провадження свідчать про обґрунтованість прийнятого слідчим суддею рішення.
Такі висновки суду в повній мірі відповідають вимогам ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 331 КПК України, що регулюють порядок вирішення питання про застосування (продовження) обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що у підозрюваного ОСОБА_9 є міцні соціальні зв`язки, а тому йому слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, враховуючи сукупністю фактичних обставин справи не дає підстав для застосування вищезазначеного запобіжного заходу.
Відповідно до пункту 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_9 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
В ході апеляційного розгляду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про необґрунтованість клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не здобуто, тому продовжений відносно останнього судом першої інстанції запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає меті його застосування, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам, визначеним ч.1 ст.177 КПК України, з огляду на що підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді не має.
Керуючись ст.ст. 177, 178,183, 194, 196,405, 407, 419, 422 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30 червня 2021 року, про продовження підозрюваному ОСОБА_9 за ч.2 ст.307 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4