Провадження № 1-кп/761/3074/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Макіївка Донецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (Центр надання соціальних послуг),

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0005738 від 01 серпня 2020 року),

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.152 КК України.

При проведенні підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, оскільки вважає, що при проведенні досудового розслідування органом досудового слідства виконані всі вимоги КПК України, обвинувальний акт підсудний Шевченківському районному суду міста Києва та складений відповідно до норм КПК України.

Обвинувачений та захисник не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Крім того, прокурор в судовому засіданні просив обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час застосування запобіжного заходу на досудовому слідстві не зменшилися. Вони встановлені з урахуванням того, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, він немає визначеного місця проживання в місті Києві, не працює, міцних соціальних зв`язків немає, а тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також та незаконно впливати на свідків та потерпілу.

Враховуючи наведене, прокурор вказує, що жоден інший більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам, у зв`язку з чим просить обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Захисник та обвинувачений заперечували проти клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому, захисник просив, в разі задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувати до ОСОБА_4 заходи безпеки, помістивши його в ІТТ, враховуючи, що в ДУ «Київський слідчий ізолятор» він зазнає фізичного насилля зі сторони осіб, які тримаються під вартою.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши обвинувальний акт з додатками, вважає, що обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду у закритому судовому засіданні в продовж усього судового провадження відповідно до п.2 ч.2 ст.27 КПК України, враховуючи що кримінальне провадження здійснюється щодо кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканності особи. Справа підсудна Шевченківському районному суду міста Києва, підстав для повернення акту прокурору, закриття провадження, судом не встановлено.

Щодо клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що воно підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Ухвалою слідчого судді від 29.10.2020 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 терміном до 27.12.2020.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, санкцією якої визначене покарання у вигляді позбавлення волі до 152 років, що відноситься до категорії нетяжких злочинів, відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, визначеної статтею 12 КК України, він не має постійного місця проживання у місті Києві, не працює, суспільно-корисною робою не займається, сімї немає, що у своїй сукупності свідчить про відсутність соціальних зв`язків останнього, у зв`язку з чим суд вважає наявним ризик переховування від суду.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , суд виходить з того, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Суд у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає даний обов`язок на сторону обвинувачення.

Під час розгляду питання про продовження запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Підстав для зміни на даний час запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 на інший, який не пов`язаний з триманням під вартою, зважаючи на відсутність будь-якого належного обґрунтування існування стримуючих факторів для останнього та продовження подальшого існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України суд не вбачає.

Будь-яких підстав, які б могли свідчити про можливість обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, за відсутності стримуючих факторів для обвинуваченого, які б запобігали ризиками, передбаченим ст. 177 КПК України, встановлено не було та висновків суду про необхідність продовження дії запобіжного заходу не спростовує.

Аналіз та оцінка зазначених обставин дає підстави суду для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства.

Крім того, прохання сторони захисту щодо застосування заходів безпеки до ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки відповідно до пункту «в» статті 2 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав має підозрюваний, обвинувачений.

Згідно із частиною третьою статті 3 вказаного вище Закону. безпеку особи, взятої під захист, якщо її тримають в установі виконання покарань чи слідчому ізоляторі, забезпечує відповідний підрозділ такої установи чи слідчого ізолятора незалежно від того, у провадженні якого органу знаходиться кримінальне провадження.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну.

За частиною другою статті 20 вказаного Закону приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути: а) заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича.

Вказаний Закон також передбачає, що безпека осіб, які перебувають в установах виконання покарань чи слідчих ізоляторах або у місцях із спеціальним режимом тримання, забезпечується заходами, у тому числі переведенням до іншої установи виконання покарань чи слідчого ізолятора або в інше місце із спеціальним режимом тримання (п. «а» ч.1 ст.19).

Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 заходи безпеки та утримувати його в Ізоляторі тимчасового тримання ГУНП у м. Києві, а також, враховуючи заяву ОСОБА_4 щодо погіршення його стану здоров`я, суд вважає за необхідне зобов`язати начальника Ізолятора тимчасового тримання ГУНП у м. Києві забезпечити ОСОБА_4 медичний огляд у визначеному законом порядку.

Керуючись ст.ст. 9, 27, 182, 183, 196, 197, 199, 314-315, 372, 376 ч.2 КПК України, Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» суд,-

У Х В А Л И В:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.152 КК України, на 28 грудня 2020 о 12 годині 30 хвилин.

Кримінальне провадження здійснювати у закритому судовому засіданні суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілу, захисника та обвинуваченого.

Клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, терміном до 19 лютого 2021 року включно.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заходи безпеки та утримувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Ізоляторі тимчасового тримання ГУНП у м. Києві.

Зобов`язати начальника Ізолятора тимчасового тримання ГУНП у м. Києві забезпечити ОСОБА_4 медичний огляд у визначеному законом порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її проголошення в частині обрання запобіжного заходу.

Суддя: