ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2021 року щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта вища, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні № 0001812,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2021 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
Судом вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних судових витрат.
За цим вироком ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 18 липня 2019 року близько 15-00 годин, керуючи технічно справним автомобілем «Toйота Камрі» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , рухався в Соборному районі в м. Дніпро по вул. Набережній Перемоги з боку вул. Космічної в напрямку вул. Мандриківської.
Під час руху ОСОБА_5 , проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, перед зміною напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в районі е/о № 180, змінив напрямок свого руху ліворуч виїхав на смугу зустрічного напрямку руху в результаті чого скоїв зіткнення з мотоциклом «Вайпер», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався у зустрічному напрямку прямо.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2506е від 12 серпня 2019 року, спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому 5-ї плюснової кістки лівої стопи з зміщенням кісткових уламків, закритого підготовчого перелому 2-3-4 плюсневих кісток із задовільним стоянням кісткових уламків, садна: 3-ри по задній поверхні в проекції правого ліктьового суглобу 3-ри на задній поверхні лівого передпліччя в верхній третині, 1- не садно на передній поверхні правої гомілки в середній третині 1-не садно на зовнішній поверхні лівої гомілки в верхній третині 6-ть саден на задній поверхні тулуба від трапецеподібної до поперекової області синець на передній поверхні правої гомілки в середині третині синець, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6. Термін зрощення кісткової тканини не менше 21-ї доби.
Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом автомобілем «Тойота Камрі» р.н. НОМЕР_1 , згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 11/10.1/792 від 21 серпня 2019, порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого: «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», невиконання якого перебуває у причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 286 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В апеляції:
- захисник просить змінити вирок, виключити з вироку додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобами строком на один рік.
В обґрунтовування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції призначаючи додаткове покарання не врахував ту обставину, що ОСОБА_5 вперше вчинив злочин з необережності, який відноситься до нетяжкого злочину, активно сприяв розкриттю злочину, щиросердно розкаявся у вчиненому, вину свою визнав, потерпілому повністю відшкодував лікування, та у судових дебатах прокурор, потерпілий та його представник прохали не позбавлять ОСОБА_5 права на керування транспортними засобами.
Звертає увагу, що досудове розслідування та судовий розгляд тривали майже два роки та за весь цей час, ОСОБА_5 , будучи водієм не допускав порушень ПДР, що свідчить про те, що його виправлення можливе без застосування до нього додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобами.
Вважає, що додаткове покарання є явно несправедливим внаслідок суворості.
Заслухавши обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити, прокурора та потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити вирок без змін, перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 286 КК України в апеляційній скарзі захисника не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості суд вважає такими, що заслуговують на увагу, з огляду на таке.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Так, за вироком суду, при призначенні ОСОБА_5 покарання, судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до необережних нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який має зареєстроване місце проживання, позитивно характеризується, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.
Колегія судів при вирішенні питання доцільності призначення додаткового покарання враховує, що ОСОБА_5 працевлаштований водієм у ТОВ ЮКОМ-сервіс та дане місце працевлаштування є основним джерелом отримання доходу, вперше вчинив злочин з необережності, який відноситься до нетяжкого злочину, активно сприяв розкриттю злочину, щиросердно розкаявся у вчиненому, вину свою визнав, тому колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без призначення додаткового покарання, що буде в повній мірі справедливим, співмірним, і пропорційним, та буде відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для обвинуваченого.
Колегія суддів, також зважає при вирішенні питання призначення покарання на дотримання практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).
Згідно ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
В силу ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає можливим ОСОБА_5 вважати засудженим до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами, яке в повній мірі відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, оскільки є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Таким чином, апеляційну скаргу захисника слід задовольнити, вирок суду в частині призначення покарання обвинуваченому змінити, не застосувати до нього додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 414, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 - задовольнити.
Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2021 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного покарання змінити.
Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4