Справа № 474/328/21
Провадження № 1-кс/474/144/21
УХВАЛА
Іменем України
(про відмову у накладенні арешту на майно)
18.05.21 року смт. Врадіївка
Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області - ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2
без участі: слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_3 ;
розглянув клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000092 від 16.05.2021 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-
встановив:
17.05.2021 р., слідчий у кримінальному провадженні звернувся до суду з клопотанням, в рамках кримінального провадження №0000092 від 16.05.2021 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в якому просить накласти арешт на полімерну пляшку із рідиною прозорого кольору (сейф-пакет №ЕХР0415920); фрагменти щебеню зі слідами рідини бурого кольору (сейф-пакет №1) які було вилучено під час проведення огляду місця події від 16.05.2021 року, заборонивши їх відчуження, розпорядження та користування цим майном будь-яким особам.
З цих підстав та з метою запобігання знищенню предметів, які могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, було вилучено зазначені речі, на які слідчий просить накласти арешт, як такі що відповідають критеріям речового доказу, відповідно до ст. 98 КПК.

Посилаючись на приписи ст. ст. 40, 98, 100, 110, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на вилучене майно, з метою збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору.
Слідчий ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з заявою (від 17.05.2021 р.) про розгляд даного клопотання в його відсутність, просить задовольнити внесене клопотання на підставі наданих матеріалів.
Враховуючи приписи ст. 172 КПК України, якою визначено, що неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, вважає доцільним розглянути питання про арешт майна, без участі осіб, які не з`явилися в судове засідання.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Матеріали клопотання містять: протокол прийняття заяви про злочин від потерпілого ОСОБА_5 ; витяг з кримінального провадження № 0000092 від 16.05.2021 р., щодо внесення до ЄРДР відомостей на підставі усної заяви про злочин, - в тому, що 15.05.2021 року гр. ОСОБА_6 , перебуваючи на вул. Волощанська біля домогосподарства за №113, в смт. Криве Озеро, умисно наніс один удар ножем в область живота ОСОБА_5 , у результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням жовчного міхура; протокол допиту потерпілого ОСОБА_5 , від 16.05.2021 р., в якому він повідомив, що після продовження розпивання спиртних напоїв по місцю проживання чоловіка на ім`я ОСОБА_7 в смт. Криве Озеро, останній почав до нього безпричинно чіплятися, через що він вирішив піти додому. Коли вийшов з подвір`я рухаючись по узбіччі дороги, побачив як позад нього з подвір`я вийшов ОСОБА_7 , до якого він, розвернувся, на що ОСОБА_7 наблизившись до нього поставивши свою ліву руку на його праве плече та правою рукою наніс йому, один удар ножем у живіт; протокол огляду місця події від 16.05.2021 року, постанову про визнання речових доказів від 16.05.2021 р., в ході якого було виявлено на узбіччі автодороги, навпроти домогосподарства за АДРЕСА_1 - фрагменти щебеню зі слідами рідини бурого кольору та полімерну пляшку із рідиною прозорого кольору сейф-пакети №ЕХР0415920, №1), які визнані речовими доказами по кримінальному провадженні №0000092 від 16.05.2021 р.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Пунктами 1 та 3 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При чому, ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, причому у даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Частиною 1 ст. 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. ч. 10 та 11 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Водночас, слідчий суддя враховує, що полімерна пляшка із рідиною прозорого кольору, фрагменти щебеню зі слідами рідини бурого кольору не є речами, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а є предметами, за допомогою яких такі сліди були зафіксовані. Вказані предмети не мають власника і вони ні у кого не вилучались, а відтак, вони не можуть бути повернуті. Тому арешт таких предметів не є необхідним та не відповідає завданням кримінального провадження, а отже в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, вимогами ст.ст.98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
ухвалив:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000092 від 16.05.2021 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Слідчий суддя: ОСОБА_1