Справа № 446/302/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1297/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у кримінальному проваджені про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 жовтня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 510 (п`ятсот десять ) гривень в дохід держави.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 задоволено частково.
Стягнуто з засудженого ОСОБА_6 в користь ОСОБА_9 завдану моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`яти тисяч) грн. та 380 (триста вісімдесят ) гривень витрат на правову допомогу. У решті позову відмовлено.
Згідно з вироком 22 вересня 2019 року близько 16.00 год. ОСОБА_6 перебуваючи на території ФГ «Озеро», за адресою с.Старий Яричів, Камянка-Бузького району, Львівської області, під час конфлікту із ОСОБА_9 , який виник раптово, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний наслідок своїх дій та їх наслідки, з метою завдання фізичного болю, під час шарпанини, наніс потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження, а саме один удар кулаком правої руки в область грудної клітки та один удар кулаком правої руки в потилицю, чим завдав потерпілому фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
На вирок суду представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікацію дій подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити даний вирок в частині стягнення з засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_9 завданої моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. та 380 грн. витрат на правову допомогу, стягнувши з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 завдану вчиненням кримінального правопорушення моральну шкоду в розмірі 131 346,63 грн. 63 коп. та понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 15 000, 00 грн.
В обґрунтування покликається на те, що не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікацію дій, вважає, що вирок в частині часткового задоволення цивільного позову щодо розміру стягнення з відповідача моральної шкоди та понесених позивачем витрат на правову допомогу є незаконним, необґрунтованим і невмотивованим, у зв`язку з чим підлягає зміненню. Вказує, що внаслідок незаконних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_9 завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях через вчинення щодо нього кримінального правопорушення та порушення установленого способу життя, однак при оцінці глибини фізичних та душевних страждань потерпілого суд першої інстанції дійшов хибного висновку і необґрунтовано занизив суму відшкодування завданої обвинуваченим моральної шкоди. Крім цього, на підтвердження розміру грошової компенсації потерпілому ОСОБА_9 за завдану йому моральну шкоду представником потерпілого в якості доказу суду був наданий детальний розрахунок моральної шкоди про фактичний розмір заподіяної моральної шкоди ОСОБА_6 в сумі 131 346,63 грн., розрахований за «Методикою психологічного дослідження у справах щодо заподіяння моральних страждань особі та відшкодування моральної шкоди».
Заслухавши виступ представника потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечив апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.
Наведеним у вироку доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст. 126 КК України.
Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, суд не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги.
Щодо апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 стосовно моральної шкоди, то суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 368, ч.3,4 ст. 374 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов, і якщо так, то на чию користь, в якому розмірі та порядку, а в мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду, рішення про цивільний позов.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Положенням ч. 1 ст. 129 цього Кодексу визначено, що суд, зокрема, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому. При цьому суд зобов`язаний усебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених злочином, установити злочинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.
Так, згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВСУ N 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
На думку колегії суддів, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачу (потерпілому) ОСОБА_9 внаслідок незаконних дій відповідача (обвинуваченого) ОСОБА_6 , завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях через вчинення щодо нього кримінального правопорушення та порушення установленого способу життя.
Крім цього, судом першої інстанції взято до уваги, що характер вчиненого діяння обвинуваченим, а саме, що вчинене ним кримінальне правопорушення характеризується умисною формою вини, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, та з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості.
При цьому суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими вимоги апеляційної скарги в частині збільшення розміру моральної шкоди у зв`язку з визначенням розміру моральної шкоди розрахований за допомогою «Методики психологічного дослідження у справах щодо заподіяння моральних страждань особі та відшкодування моральної шкоди» з огляду на таке.
Так, на підтвердження розміру грошової компенсації потерпілому ОСОБА_9 за завдану йому моральну шкоду представником потерпілого в якості доказу наданий детальний розрахунок моральної шкоди про фактичний розмір заподіяної моральної шкоди ОСОБА_6 в сумі 131 346,63 грн., розрахований за «Методикою психологічного дослідження у справах щодо заподіяння моральних страждань особі та відшкодування моральної шкоди».
Проте такий розрахунок встановлює лише можливий розмір заподіяної моральної шкоди, який з огляду на дискреційні повноваження суду не є безумовним для прийняття рішення про стягнення такої шкоди.
Крім цього, представником потерпілого не подано жодних доказів щодо підставності визначення розміру заподіяної моральної шкоди відповідно до «Методики встановлення заподіяння моральної шкоди та метод оцінки розміру компенсації спричинених страждань» або будь-якої іншої методики, які б були внесені до реєстру методик проведення судових експертиз, або було б проведення визначення базисного рівня розміру компенсації за страждання, розрахунки і врахування співвідношень розмірів компенсації моральної шкоди на основі співвідношень максимальних санкцій Кримінального кодексу, що передбачають відповідальність за посягання на аналогічні права людини.
На підставі вищенаведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що позовну вимогу щодо стягнення з відповідача моральної шкоди слід залишити у розмірі 5000 (п`яти тисяч) грн.
Щодо сплачених ОСОБА_9 коштів за надані юридичні послуги адвокатом ОСОБА_8 15 000 (десять тисяч) гривень згідно Договору про надання правової допомоги, що підтверджується квитанціями, то апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що цивільний позов ОСОБА_9 слід задоволити частково, так як відповідно до положень п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК у випадку часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Крім цього, представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 вказав в суді першої інстанції про понесені ОСОБА_9 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10 000,00 грн., а в суді апеляційної інстанції ще 5 000,00 грн., однак колегія суддів апеляційного суду бере до уваги цивільний позов поданий до суду першої інстанції.
Таким чином, доводи апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, у зв`язку з чим такі до задоволення не підлягають.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, не встановлено.
За наведених обставин, колегія суддів визнає подану апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 необґрунтованою, та вважає вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_6 законним та обґрунтованим, підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4