Провадження № 1-кс/752/6031/21
У Х В А Л А

21 липня 2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні, подане в рамках кримінального провадження № 0001466 від 17.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Глосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про арешт майна , -

встановив:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Глосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,квартиру АДРЕСА_1 ,яка належить на праві власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,подане в рамках кримінального провадження № 0001466 від 17.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

Прокурор ОСОБА_3 в судове засіданні клопотання підтримав з наведених в клопотанні підстав та просив його задовольнити.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001466 від 17.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

З допиту ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що остання підтримувала дружні стосунки з тіткою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , допомагала їм в побутових питаннях. Також ОСОБА_8 зазначає в допиті, що ОСОБА_5 часто відвідувала десятинну церкву «СВОБОДА», що розташована на вул. Деміївській. Останній раз, ОСОБА_8 бачила ОСОБА_5 приблизно в жовтні 2020 року, а ОСОБА_7 19.03.2021, коли ставили на вхідні двері замок, оскільки дільничний офіцер поліції Голосіївського УП повідомив, що у квартирі тітки та її сина, за адресою: АДРЕСА_2 ночують різні люди. В подальшому, приблизно в травні 2021 року ОСОБА_8 зателефонував з незнайомого номера телефону ОСОБА_7 та повідомив, що він з матір`ю перебувають в гостях у якогось священника. Через деякий час зателефонувала ОСОБА_5 , яка повідомила, що священник забрав у них квартиру, після чого зв`язок перервався.

В ході проведення першочергових заходів, встановлено, що 17.05.2021, за адресою: АДРЕСА_3 , приватним нотаріусом ОСОБА_9 посвідчено довіреність від ОСОБА_5 на ОСОБА_10 , а саме на підставі усної домовленості та при умові сплати податку розпоряджатись всім майном, укладати всі дозволені законом угоди, купувати продавати будь-яке нерухоме та рухоме майно, здавати в оренду будівлі, інше майно.

18.05.2021, ОСОБА_10 звернувся до Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про втрату технічного паспорту та свідоцтва на право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до зникнення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Києва, який може проживати за адресою: АДРЕСА_4 та є керівником «Релігійної громади парафії на честь ікони Божої матері «Неопалима Купина» у Дарницькому районі м. Києва Української православної церкви».

Враховуючи вищевикладене, існують підстави вважати, що вищевказане майно за адресою: АДРЕСА_2 є об`єктом злочину та може бути одержане злочинним шляхом, та має значення по вказаному кримінальному провадженні.
В зв`язку із зазначеним слідчий просив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Зважаючи на викладене вище, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а тому з метою збереження речових доказів та запобігання відчуження, розпорядження та/або користування майномабо настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, вважаю за можливе клопотання задовольнити.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1