Справа № 278/237/20
Провадження №1-кп/278/172/21
В И Р О К
іменем України

02 червня 2021 року, Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000404 від 16 листопада 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Трифешти, район Резина, Республіки Молдова, громадянина Молдови, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку 2016 року народження, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2019 року близько 18 год. 05 хв. обвинувачений ОСОБА_4 керував технічно справним автомобілем марки «VOLKSWAGEN CRAFTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевозячи 7 пасажирів та рухався даним транспортним засобом по автомобільній дорозі М-21 сполученням «Виступовичі-Житомир-Могилів- Подільський» у лівій смузі руху в межах населеного пункту с.Гуйва Житомирського району, позначеного дорожнім знаком 5.45 («Початок населеного пункту») Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (далі ПДР України) в напрямку з м.Житомира до м.Бердичів Житомирської області, проїжджаючи через вказаний вище населений пункт, будучи достовірно обізнаним про дорожню обстановку та проінформованим дорожніми знаками про організацію дорожнього руху на даній ділянці автодороги, проявив злочинну самовпевненість при керувати транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки), не як найближче до правого краю проїзної частини, яка має дві смуги в одному напрямку. Окрім того, рухаючись по неосвітленій ділянці дороги у темну пору доби, в умовах недостатньої видимості, в межах с.Гуйва Житомирського району, водій ОСОБА_4 перевищив максимальну швидкість, зазначену в пункті 12.4. ПДР України («у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»), чим грубо порушив вимоги пункту 12.9.б) ПДР України («водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4.-12.7. цих Правил»), таким чином в порушення вимог пункту 2.3.д) ПДР України водій ОСОБА_4 створив загрозу безпеці дорожнього руху при керуванні ним транспортним засобом за вказаних умов.
Також, незважаючи на створену загрозу безпеці дорожнього руху, водій ОСОБА_4 , ігноруючи загально прийняті правила поведінки на дорозі та нехтуючи обов`язками виконувати вимоги ПДР України, у тому числі, ті, що носять характер заборони, перебуваючи в умовах створеної ним небезпечної обстановки, яка вимагала особливої уваги від нього як особи, яка керує транспортним засобом, діючи злочинно самовпевнено, продовжував порушувати вимоги пункту 12.9.б) ПДР України, рухаючись транспортним засобом з перевищенням дозволеної швидкості.
При цьому, в порушення вимог пункту 2.3.б) ПДР України, водій ОСОБА_4 проявив неуважність, не простежив за дорожньою обстановкою та її змінами, не врахував дорожні умови та обрану ним швидкість транспортного засобу, що призвело до наступного.
Так, керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN CRAFTER» р.н. НОМЕР_2 , рухаючись в лівій смузі руху в напрямку з м.Житомира до м.Бердичів Житомирської області зі швидкістю 75 км/год, наближаючись до місця на проїзній частині в районі 186 км. + 577,4 м. автодороги М-21 «Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський» в межах населеного пункту с.Гуйва Житомирського району Житомирської області, у якому знаходився пішохід ОСОБА_8 , якого він об`єктивно спроможний був виявити, водій ОСОБА_4 , в порушення вимог пункту 1.7. ПДР України не був особливо уважним до такої категорії учасника дорожнього руху як пішохід.
Водночас, перебуваючи на відстані, достатній для зменшення швидкості руху транспортного засобу аж до його зупинки при умові дотримання вимог п.п.12.4., 12.9.6) Правил та руху зі швидкістю не більше 50 км/год, водій ОСОБА_4 , в порушення вимог пункту 12.1. ПДР України, невірно оцінив дорожню обстановку, і відповідно маючи змогу не відреагував на її зміну, тобто під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не зменшив швидкість руху керованого транспортного засобу, щоб мати змогу безпечно ним керувати задля належної оцінки дорожньої ситуації, створеної ним внаслідок злочинної самовпевненості.
Натомість, продовжуючи рух автомобілем з перевищенням максимально допустимої швидкості, без вжиття жодних заходів для усунення створеної ним небезпечної обстановки, не будучи достовірно обізнаним про наміри пішохода, без достатніх підстав розраховуючи на поведінку пішохода ОСОБА_8 , водій ОСОБА_4 , в порушення вимог пункту 12.3. ПДР України негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого передньою правою частиною транспортного засобу «VOLKSWAGEN CRAFTER» реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину автодороги зліва направо відносно напрямку руху вказаного автомобіля.
Внаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_8 отримав численні тілесні ушкодження, які у своїй сукупності складають тупу поєднану травму тіла, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, від яких загинув на місці пригоди.
Грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 1.7., 2.3.б), 2.3.д), 11.2., 12.1., 12.2., 12.3., 12.4., 12.9.б) та дорожнього знаку 5.45 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
21 січня 2020 року між прокурором Житомирської області ОСОБА_9 , обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 у порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

З даної угоди вбачається, що прокурор, обвинувачений та захисник дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України.

Сторони угоди визначили та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинений ним злочин у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами із звільненням обвинуваченого від відбування цього покарання з випробуванням.

Розглядаючи у судовому засіданні питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що вказана угода підлягає затвердженню, у зв`язку із наступним.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та просив суд затвердити вказану угоду, призначивши узгоджений вид покарання, при цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник також просив затвердити дану угоду, оскільки вона повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Прокурор вважає, що укладення даної угоди відповідає вимогам і правилам КПК України та КК України, а тому просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджений в угоді вид покарання.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. При цьому сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, наслідки затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеною у підготовчому судовому засіданні вину обвинуваченого ОСОБА_4 , а тому кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, за якою обвинуваченому необхідно призначити узгоджене сторонами угоди покарання.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати пов`язані із проведенням експертиз у загальному розмірі 10048 гривень 64 копійки.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити у кримінальному провадженні №0000404 угоду про визнання винуватості, укладену 21 січня 2020 року між прокурором Житомирської області ОСОБА_9 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому узгоджене вищевказаною угодою покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави - 3768 (три тисячі сімсот шістдесят вісім) гривень 24 (двадцять чотири) копійки (УДКСУ у м.Житомирі , банк отримувача: Казначейство України; МФО 899998, код ЗКПО: 38035726; рахунок: 6002) та 6280 (шість тисяч двісті вісімдесят) гривень 40 (сорок) копійок (р/р 0007, одержувач: УК у Печерському районі м.Києва, код одержувача: 38004897, Банк: ГУ ДКСУ у м.Києві, МФО: 820019) витрат на залучення експертів під час проведення експертиз.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 19 листопада 2019 року в частині відчуження транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN CRAFTER» реєстраційний номер НОМЕР_2 та повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Потерпілий має право отримати копія вироку.

Суддя: ОСОБА_1