Провадження №1-кп/523/1415/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України у спрощеному провадженні в приміщенні суду обвинувальний акт й додані до нього матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001051 від 01.12.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця за національністю, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.335 КК України,

В С Т А Н О В И В:
На адресу Суворовського районного суду м.Одеси із Суворовської окружної прокуратури м.Одеси для розгляду одночасно із означеним обвинувальним актом щодо вчинення кримінального проступку, в якому викладено клопотання прокурора ОСОБА_3 про розгляд акта у спрощеному порядку, також надійшли матеріали кримінального провадження та відповідна заява сторони захисту.

Приписи ч.1 ст.382 КПК України встановлюють, що у разі розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні, суд у п`ятиденний строк з дня отримання такого обвинувального акта, вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України надані для судового розгляду обвинувальний акт й додані до нього матеріали, суд доходить наступних висновків.

Згідно з обвинувальним актом та матеріалами кримінального провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 перебуває на обліку призовників у ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Так, у відповідності ст.65 Конституції України та ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обовязком громадян України. Згідно зі ст.15 вказаного Закону, а також п.57 «Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом», затвердженого КМУ 21.03.2002 року за №352, передбачено, що на строкову військову службу в мирний час призиваються придатні до неї за станом здоров`я громадяни чоловічої статі, яким до дня відправки у військові частини виповнилося 18 років та старші особи, що не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.
На підставі Указу Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та строкову службу у 2020 році» від 16.01.2020 року № НОМЕР_1 , призовник обвинувачений ОСОБА_2 01.10.2020 року пройшов військову ІНФОРМАЦІЯ_3 , за результатами якої був визнаний придатним до стройової служби. ІНФОРМАЦІЯ_4 винесено рішення «Призвати на строкову військову службу». В подальшому, медичною комісією обласного збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_5 був визнаний придатним для проходження служби та 02.10.2020 року отримав повістку про явку на збірний пункт для відправлення до військ на 24.11.2020 року.
Отримавши вказану повістку, обвинувачений ОСОБА_2 , достовірно знаючи про свою придатність до проходження строкової військової служби і рішення призивної комісії, діючи умисно, протиправно, з метою ухилення від призову на строкову військову службу, не маючи права на звільнення відповідно до положень ст.18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», або відстрочку від призову на строкову військову службу, передбачену ст.17 вказаного Закону, в порушення вимог ст.1 цього ж Закону, яка передбачає, що військовий обов`язок є Конституційним обов`язком громадян України і не включає в себе також призов на військову службу, в порушення вимог ч.11 ст.15 означеного Закону, яка містить перелік поважних причин неприбуття призовників до призовних дільниць у строк, установлений військовим комісаріатом та в порушення вимог ст.65 КУ, яка передбачає, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України, достовірно знаючи про рішення призовної комісії Одеського обласного збірного пункту про його придатність до військової служби, призов на військову службу і строк явки для відправлення на збірний пункт, бажаючи ухилитися від призову, без поважних причин не з`явився для відправки до військ у вказаний у повістці день 24.11.2020 року, до обласного збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_5 , тим самим ухилившись від призову на строкову військову службу.

Отже, за обвинувальним актом, ОСОБА_2 висунуте обвинувачення в ухиленні від призову на строкову військову службу, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.335 КК України.

Відповідно до означеної вище заяви сторони захисту, обвинувачений ОСОБА_2 за участю захисника ОСОБА_4 , погодились зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомилися з обмеженням права на апеляційне оскарження, виявивши згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, а обвинувачений при цьому повністю й беззаперечно визнав свою винуватість.

З огляду на матеріали кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_2 під час досудового розслідування повністю визнавав свою провину за висунутою підозрою, що ідентична викладеному в акті обвинуваченню, а будучи допитаним дізнавачем в якості підозрюваного, надав зізнавальні показання про час, місце, спосіб і мотиви вчиненого ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування та фактичні обставини скоєного кримінального проступку.

Втім, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального проступку, фактичні обставини якого ним та ніким із учасників провадження не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджуються наявними у матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не проводилось, відповідно до ч.1 ст.382 КПК України.

Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 ухилився від призову на строкову військову службу, а відтак дії зазначеної особи вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст.335 КК України.

Так, з огляду на ст.335 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за ухилення від призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, що карається обмеженням волі на строк до трьох років.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним та те, що в силу ст.12 КК України скоєне ним відноситься до категорії кримінальних проступків у сфері забезпечення призову, а також судом враховується стан здоров`я зазначеного обвинуваченого та його особа свою провину в інкримінованому діянні визнав, є раніше не судимою особою, на обліку в КНП «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради та КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради не перебуває, забезпечений місцем реєстрації й проживання, офіційно не працевлаштований та неодружений, сукупність чого, свідчить про можливість його виправлення в умовах суспільства.

За приписами ст.ст.66, 67 КК України, до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , як визначено в обвинувальному акті та з чим також погоджується суд, слід віднести щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання зазначеної особи, не встановлено.

Положення ч.ч.1, 3 ст.75 КК України встановлюють, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, у разі не вчинення останнім протягом визначеного іспитового строку нового кримінального правопорушення і виконання покладених на нього обов`язків.

На підставі сукупності викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги наявні в матеріалах справи характеризуючі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , комплексність яких обумовлюють можливість його виправлення в умовах суспільства, суд у контексті ст.ст.50, 65 КК України доходить висновку про призначення зазначеному обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах строку, встановленого санкцією ст.335 КК України, а також про доцільність його звільнення від відбування покарання з випробуванням в порядку ст.75 цього Кодексу та з покладенням відповідних обов`язків за ст.76 цього ж Кодексу, що за переконанням суду уявляється обґрунтованим і достатнім для виправлення вказаного обвинуваченого й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.335 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75, п.п.1-2 ч.1, п.4 ч.3 ст.76 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо протягом визначеного іспитового строку випробування зазначена особа не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Згідно з ч.4 ст.76 КК України, ст.163 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку та нагляд за засудженим ОСОБА_2 , покласти на Суворовський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

Копії вироку направити прокуророві та ОСОБА_2 , надати для відома іншим заінтересованим особам, а також спрямувати до Суворовського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України для виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня ухвалення, а для обвинуваченого, у той же строк з дня отримання його копії.

С у д д я: ОСОБА_1