Справа №379/710/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1673/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 , на вирок Ставищенського районного суду Київської області від 17 грудня 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оломоуц Республіки Чехія, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Судом вирішено питання речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб за наступних обставин.
ОСОБА_7 24.04.2020р. близько о 04 год. 00 хв. разом з ОСОБА_10 , знаходилися в автомобілі марки «OPEL VECTRA», державний номерний знак НОМЕР_1 , поруч із садибою № 36 по вул. Героїв Небесної Сотні в м. Тараща Київської області. В ході розмови ОСОБА_7 та ОСОБА_10 вирішили вчинити крадіжку багатожильного кабелю марки ТПП 100x2x0,4, довжиною 212,7 м, що належить ПАТ «Укртелеком». В подальшому, цього ж дня, приблизно о 04 год. 30 хв., з метою реалізації свого злочинного задуму ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_10 на вказаному вище автомобілі прибули на АДРЕСА_3 , зупинившись поруч з садибою №69. Після цього, ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом вільного доступу, користуючись відсутністю будь- яких осіб, які б могли завадити йому вчинити крадіжку, проник до телефонного каналізаційного люку, де за допомогою принесеного з собою ножа відрізав багатожильний кабель марки ТПП 100x2x0,4, який належить ПАТ «Укртелеком». Відразу після цього, ОСОБА_7 діючи узгоджено, відповідно до розподілених ролей разом з ОСОБА_10 , зачепивши за фаркоп даного автомобіля відрізаний кабель, вчинили його таємне викрадення. В подальшому затягнули вказаний викрадений кабель автомобілем на територію лісу, розпорядившись таким чином викраденим на власний розсуд.
Відповідно до висновку товарознавчої експертизи №1736/20 від 28.04.2020р., вартість 1 метра телефонного кабеля ТПП 100x2x0,4, станом на 24.04.2020р. становить 111,65 грн.. Отже, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 завдав ПАТ «Укртелеком» майнової шкоди на загальну суму 23747,95 грн..

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор в апеляційній скарзі просить його скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтуванні вказує, що суд у формулюванні обвинувачення визнаного доведеним незаконно вказав, що злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, вчинений ОСОБА_7 у співучасті з ОСОБА_10 , у той час, як судовий розгляд проводився лише щодо ОСОБА_7 , якому прокурором було висунуте обвинувачення, у зв`язку з чим суд фактично зробив висновок про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 , що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та тягне за собою скасування судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, обвинуваченого та його захисника, що підтримали апеляційну скаргу частково та просили змінити вирок суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Оскільки встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 учасникамисудового розгляду у апеляційному порядку не оскаржуються, тому колегією суддів вони не перевіряються.
Пунктом 13 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Відповідно п.2 ч.3 ст. 374 КПК України та положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 № «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29.06.1990 мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочинів, форми вини і його мотивів.
Всупереч зазначених норм закону, суд у формулюванні обвинувачення визнаного доведеним незаконно вказав, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України у співучасті з ОСОБА_7 вчинив ОСОБА_10 , у той час як судовий розгляд проводився лише стосовно ОСОБА_7 , якому прокурором було висунуте обвинувачення.
Вказуючи у вироку стосовно ОСОБА_7 про те, що він вчинив злочин у співучасті з ОСОБА_10 , суд фактично зробив висновок про вчинення кримінального правопорушення останнім.
Така преюдиція щодо винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, не лише входить в колізію з нормами КПК щодо вільної оцінки доказів, а й суперечить передбаченим ст. 7 КПК України загальним засадам кримінального провадження, зокрема верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Тому колегія суддів вважає на необхідне змінити вирок і виключити посилання суду першої інстанції в мотивувальній частині вироку на прізвище ОСОБА_10 , замінивши його на «інша особа».

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити частково.
Вирок Ставищенського районного суду Київської області від 17 грудня 2020 рокущодо ОСОБА_7 змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на прізвище ОСОБА_10 , замінивши його на «інша особа».
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: