Провадження № 1-кп/537/86/2021
Справа № 537/181/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2021 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , за участю секретаря ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці кримінальне провадження №0000738 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 185, частиною 2 статті 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області перебуває обвинувальний акт №0000738 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 185, частиною 2 статті 186 КК України.
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20 січня 2021 року відносно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зі строком дії до 20 березня 2021 року.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що прокурором в ході судового розгляду кримінального провадження додаткових доказів, що обвинувачений може уникнути покарання шляхом втечі, стороною обвинувачення не надано.
Поряд з цим, в обґрунтування вказаного клопотання заявником вказувалось про те, що фактичних доказів перешкоджання обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальному провадженню іншим чином, стороною обвинувачення також не надано, так я фактично і не доведено що на даний час існує ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.
При цьому, захисником в обґрунтування даного клопотання вказувалось про те, що допитані в судовому засіданні свідки сторони обвинувачення по епізоду інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення передбаченого статтею 186 КК України за яким останній не визнає свою провину в повному обсязі, показів що підтверджують причетність ОСОБА_3 до відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 не надали, так як і не вказали на будь-який вплив на них з боку обвинуваченого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника та наполягав на його задоволенні.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання щодо зміни заходу забезпечення кримінального провадження з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що захисником не доведено відсутності ризиків, які були первісною підставою для обрання такого заходу забезпечення кримінального як тримання під вартою.
Суд заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Згідно ч.ч.1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно ч.1ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятоюстатті 176 цього Кодексу.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває під вартою по даному кримінальному провадженню з 30 грудня 2020 року.
Обвинувачений має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 .
Суд також враховує, що станом на дату звернення до суду з вказаним клопотанням відомості про нові ризики, які свідчили про необхідність тримання під вартою обвинуваченого суду не надано.
Крім того, в судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів передбачених частиною 1,2 статті 185 КК України визнав в повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував завдану неправомірними діями матеріальну шкоду, про що свідчать наявні в матеріалах кримінального провадження розписки потерпілих.
Допитані в судовому засіданні свідки сторони обвинувачення по епізоду інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення передбаченого статтею 186 КК України за яким ОСОБА_3 не визнає свою провину в повному обсязі, показів що підтверджують причетність обвинуваченого до відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 не надали, так як і не вказали на будь-який вплив на них з боку обвинуваченого.
Під час дослідження наданих стороною обвинувачення доказів, що на думку останньої, підтверджують причетність Перського до відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 , а саме слідчого експерименту проведеного за участю останньої, будь яких відомостей що можуть ідентифікувати особу що вчинила на напад на неї не надала, зазначивши що не бачила особу нападника та впізнати останнього не зможе.
З рішення ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі» від 19 грудня 2006 року вказано, наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення.
У п. 75 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року наголошено, що тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав є несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленого в п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Також у вищевказаному рішенні ЄСПЛ зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що обвинуваченому можливо змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Даний запобіжний захід, на думку суду, буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків по кримінальному провадженню.
Як визначено в ст.181, ч. 3 ст.196 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
В ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зазначається точна адреса житла, яке підозрюваному, обвинуваченому забороняється залишати.
Зважаючи на вказані вище обставини та у відповідності до процесуальних норм, які регулюються порядок зміни заходу забезпечення кримінального провадження , суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 176, 177, 178, 181, 194, 371, 372 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зміну міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого задовольнити.
Перському ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 185, частиною 2 статті 186 КК України, 2 статті 186 КК України, змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 60 (шістдесят) діб, починаючи з 17 березня 2021 року до 15 травня 2021 року (включно), поклавши на обвинуваченого наступні обов`язки:
- не залишати місце проживання, а саме будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- прибувати за викликом слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання
- заборонити спілкування з потерпілою ОСОБА_6 .

Перського ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з під варти негайно в залі суду.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу направити до Відділення поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області - для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали суду виготовлено та оголошено 18 березня 2021 року о 15 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1