Справа № 191/3466/20
Провадження № 1-в/191/826/20
У Х В А Л А
іменем України

05 серпня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього положення ч.5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,-

за участю прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
17.11.2020 року на адресу суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього положення ч.5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в якому просить суд зарахувати йому в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 15.01.2016 року по 28.04.2016 року, з 04.12.2019 року по день прибуття до СВК №94.

До початку судового засідання засуджений надав заяву про розгляд клопотання без його участі, що не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України.

Адвокат ОСОБА_5 у письмовій заяві підтримала заяву засудженого ОСОБА_3 та просила суд її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що зарахуванню підлягає строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з розрахунку день за два, застосований до нього до дня звільнення з-під варти в залі суду у 2016 році, інший період вважав таким, що не є строком попереднього ув`язнення.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, а також враховуючи думку прокурора Синельниківської місцевої прокуратури, який частково заперечував проти задоволення клопотання, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КПК України (зі змінами в ред. Закону №838-VIII від 26.11.2015 року, набрав чинності 24.12.2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було зараховано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з п.2 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахування строку попереднього ув`язнення за правилами, визначеними у ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції цього Закону) застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, тобто станом на 24.12.2015 року, покарання за яким не відбуте повністю.

У строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про попереднє увязнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

З ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2016 року, яка підлягала негайному виконанню, вбачається, що відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 14 березня 2016 року, у кримінальному провадженні №0003382 від 23.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є засудженим вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2016 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язки відповідно до п.3, 4 ст. 76 КК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасовано, звільнено ОСОБА_3 з-під варти негайно в залі суду.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 24.10.2019 року вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2016 року в частині призначеного ОСОБА_3 покарання скасований. Призначено ОСОБА_3 , за ч. 2 ст. 186 КК України покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. В решті вирок залишено без змін. Строк відбування покарання ОСОБА_3 визначено обраховувати з моменту його фактичного затримання, яке відбулося 04 грудня 2019 року, про що складено рапорт про затримання особи.

Постановою від 12 березня 2020 року Верховного Суду, два вищевказані вироки першої та апеляційної інстанцій, залишено без змін.

З огляду на викладені обставини, суд вважає, що до теперішнього часу не було вирішено питання в частині застосування з 14 січня 2016 року (дата обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою) до 28 квітня 2016 року (дата ухвалення вироку та звільнення з-під варти в залі суду) положення ч. 5 ст. 72 КК України відносно ОСОБА_3 , до якого застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за злочин, вчинений ним до 20 червня 2017 року, і покарання за якими останнім до теперішнього часу повністю не відбуто, суд вважає необхідним застосувати положення ч. 5 ст. 72 КК України, враховуючи позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 29.08.2018 року, в редакції Закону № 838 VШ від 26.11.2015 року, що набрав чинності 24.12.2015 року.
Так, 29.08.2018 року Постановою Верховного Суду визначено застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання). Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
На підставі вищевикладеного, судом встановлена обґрунтована необхідність зарахування ОСОБА_3 строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в період з 14 січня 2016 року до 28 квітня 2016 року.
Окрім того, суд зазначає, що відповідно до постанови Верховного Суду України від 08 жовтня 2018 року (справа №927/490/18) викладено позицію, що прийменник «до» з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої дати чинності включно або виконання чого-небудь.
В частині зарахування засудженому ОСОБА_3 за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII періоду з 04.12.2019 року по день його прибуття до СВК №94, слід зазначити, що він зарахуванню не підлягає, оскільки в даний період не було застосовано до ОСОБА_3 заходи попереднього ув`язнення.

Інших доказів перебування ОСОБА_3 в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді іншого кримінального провадження, суду не надано, тому з урахуванням вищевикладеного, клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, ч. 5 ст. 72 КК України, керуючись ст. 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про застосування до нього положення ч.5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 15.01.2016 року по 28.04.2016 року, з 04.12.2019 року по день прибуття до СВК №94, задовольнити частково.
Зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 , засудженому вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2016 року, який набрав законної сили 24.10.2019 на підставі вироку Дніпровського апеляційного суду, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення з 14 січня 2016 року до 28 квітня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з урахуванням відбутого покарання.
В іншій частині клопотання, відмовити.
Копію ухвали направити в ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», засудженому ОСОБА_3 , прокурору Синельниківської окружної прокуратури для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення.

Строк на апеляційне оскарження не зупиняє виконання ухвали суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1