Справа № 485/226/21
Провадження №1-кп/485/36/21
Ухвала
іменем України

24 березня 2021 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка клопотання захисника ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , та клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні №0000145 від 09 грудня 2020 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисників обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ,

встановив:

У провадженні Снігурівського районного суду Миколаївської області перебувають матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні за №0000145 від 09 грудня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності по ст. 48 КК України у зв`язку з тим, що вказаний обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним. В обґрунтування вказаного клопотання захисник зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину, щиро розкаявся, характеризується позитивно, вперше вчинив кримінальне правопорушення та відшкодував збитки. Окрім цього зазначив про те, що обвинувачений отримав місце роботи в Польщі.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав. Також суду пояснив, що вважає себе таким, що перестав бути суспільно небезпечною особою, у вчиненому щиро розкаявся, відшкодував шкоду та влаштувався на роботу.

Захисник ОСОБА_5 також заявила клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності по ст. 48 КК України у зв`язку з тим, що вказаний обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним. В обґрунтування вказаного клопотання захисник зазначила, що обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, характеризується позитивно, вперше вчинив кримінальне правопорушення та відшкодував збитки. Окрім цього зазначила про те, що обвинувачений отримав місце роботи в Польщі.

Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання захисника підтримав. Також суду пояснив, що вважає себе таким, що перестав бути суспільно небезпечною особою, у вчиненому щиро розкаявся, відшкодував шкоду та влаштувався на роботу.

Прокурор проти задоволення клопотання захисників та звільнення ОСОБА_4 , ОСОБА_6 від відповідальності заперечила.

Заслухавши клопотання захисників та обвинувачених, думку прокурора, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, згідно із положеннями ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.7 Постанови Пленуму ВСУ №1 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення від відповідальності", визначено, що у ст.. 48 КК України передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Щодо посилань захисників, як на підставу звільнення від кримінальної відповідальності, вчинення їх підзахисними вперше кримінального правопорушення, слід звернути увагу на те, що вказана обставина, відповідно до ст.. 48 КК України, не є самостійною підставою для звільнення від кримінальної відповідальності та повинна враховуватися виключно з іншими обставинами передбаченими вказаною статтею (втрата суспільної небезпечності діяння або особа перестала бути суспільно небезпечною).

Посилання захисників обвинувачених на те, що їх підзахисні ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перестали бути суспільно небезпечними, оскільки визнали вину, щиро розкаялися, сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки суд вважає безпідставними. Вказані обставини безумовно повинні бути враховані при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності, однак вони не можуть свідчити про втрату суспільної небезпеки обвинуваченими. Окрім того, законодавцем визначено, що, відповідно до ст. 66 КК України, вказані обставини є пом`якшуючими обставинами, які судом враховуються при призначенні покарання. Таким чином, наявність зазначених захисниками вище обставин також не є безумовною підставою вважати обвинувачених такими, що втратили суспільну небезпеку та не виключає притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Що стосується посилання захисників на влаштування їх підзахисних на роботу в Польщі, слід значити наступне. Як пояснив в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 раніше він неодноразово їздив на роботу в Польщу. Востаннє повернувся з Польщі в січні-лютому 2020 року. Обвинувачений ОСОБА_6 також пояснив, що раніше їздив на роботу в Польщу. Востаннє повернувся в Україну в листопаді 2020 року.

Враховуючи вище викладене, влаштування обвинувачених на роботу в Польші не може свідчити про те, що вони самі чи обстановка навколо них змінилася настільки, що вони втратили суспільну небезпеку, оскільки вони і раніше їздили на роботу в Польщу та вказана обставина не перешкодила їм по приїзду в Україну вчинити злочин.

Таким чином, суд доходить висновку, що суду не доведено того, що на даний час є підстави для звільнення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності згідно ст. 48 КК України, а тому у задоволенні відповідного клопотання, поданого захисниками обвинувачених, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 284, 371, 372 КПК України, ст. 48 КК України, суд,-

постановив:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України і закриття провадження у справі, та захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України і закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1