Справа № 536/1810/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0000207 від 13 березня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пирятин Полтавської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-12 грудня 2014 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за частиною 1 статті 122 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік;

-18 січня 2016 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.ст. 71, 72 КК України приєднано 1 день позбавлення волі за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 12 грудня 2014 року, остаточно засуджений до покарання у виді 1 року 1 дня позбавлення волі;

-12 листопада 2018 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за частиною 2 статті 185 КК України з призначенням покарання у виді арешту строком на 4 місяці;

-26 листопада 2020 року вироком Комсомольського міського суду за частиною 3 статті 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 та частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

В середині березня 2020 року, більш точної дати не встановлено, близько 23.00 години ОСОБА_6 у с.Пришиб Кременчуцького району Полтавської області, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , де за допомогою заздалегідь заготовленого сталевого лома шляхом зриву навісного замка вхідних дверей, проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав три сталеві поверхні печі розміром 71Х41 см кожна, які згідно висновку товарознавчої експертизи № 3601 вартують 466, 67 грн. кожна.

Потім, за допомогою заздалегідь заготовленого сталевого молота ОСОБА_6 зробив пролом у стіні , через який проник до приміщення господарської будівлі того ж домоволодіння, звідки таємно викрав сталеві сітку типу «Рабиця» висотою 1,8 м, довжиною 10 м, вічко 50 ммХ50 мм, вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи № 3601 становить 597, 90 грн.

Після цього ОСОБА_6 з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши власнику домоволодіння ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1997 грн. 91 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло чи інше приміщення.

Окрім того, в середині квітня 2020 року, більш точної дати не встановлено, близько 22.30 години, ОСОБА_6 на території дачної ділянки АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_8 , шляхом віджиму та виймання віконних грат за допомогою заздалегідь заготовленого сталевого лому, проник до будинку вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав ТВ тюнер Romsat TR -9020 HD, ватість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 3601 становить 438, 24 грн., а також 5 кг картоплі сорту «Рив`єра», вартість якої згідно висновку товарознавчої експенртизи № 3601 становить 12 грн. за 1 кг. Після цього з викраденим майном ОСОБА_6 зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв власнику домоволодіння ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 498 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло чи інше приміщення.

Окрім того, 29 травня 2020 року близько 23.00 години ОСОБА_6 на території домоволодіння дачної ділянки АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_9 , за допомогою заздалегідь приготовленого сталевого лома відчинив вхідні двері та проник до приміщення господарської будівлі, звідки таємно викрав велосипед Ardis Ghost 20, BMX ST, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 3601 становить 1502 грн.

Після цього ОСОБА_6 з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв власнику домоволодіння садової ділянки ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло чи інше приміщення.

Також, в середині серпня 2020 року, більш точної дати не встановлено, близько 22.30 години ОСОБА_6 на території домоволодіння дачної ділянки АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_10 , за допомогою драбини, яку взяв на території вказаного домоволодіння заліз на бетонний стовп, з якого за допомогою заздалегідь заготовлених ножиць шляхом демонтажу таємно викрав 200 метрів п`ятижильного алюмінієвого кабелю АВВГ 5Х4 в ізоляційній оболонці вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 3601 складає 2272 грн.

Після цього ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна.

Також, 03 вересня 2020 року близько 23.00 години ОСОБА_6 на території домоволодіння АДРЕСА_6 , що належить ОСОБА_11 , за допомогою заздалегідь заготовленого сталевого лома, відчинив вхідні двері та проник до будинку, звідки таємно викрав продукти харчування, а саме: дві скляні банки ємністю 0,7 л з тушонкою, вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи № 3601 станом на вересень 2020 року складає 109, 67 грн. за банку, одну скляну банку ємністю 1 л з тушонкою, вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи № 3601 станом на вересень 2020 року складає 156, 67 грн. та грошові кошти в сумі 250 грн.

Після цього з викраденим майном ОСОБА_6 зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 626 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло чи інше приміщення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєнні встановлених судом злочинів - таємному викрадені чужого майна, вчиненому повторно та таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням до житла чи іншого сховища, - визнав повністю.

Дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за частиною 2 статті 185 КК України, так як обвинувачений повторно таємно викрав чуже майно, а також за частиною 3 статті 185 КК України, оскільки обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла чи іншого сховища.

Враховуючи показання обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_6 усвідомлює той факт, що він скоїв встановлені судом злочини та правильно розуміє обставини справи, і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Вина обвинуваченого в скоєнні встановлених судом злочинів підтверджується його показаннями в судовому засіданні. Матеріали кримінального провадження ніким із учасників процесу не оспорюються. Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 вину свою у вчиненні злочинів - таємному викрадені чужого майна, вчиненому повторно та таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням до житла чи іншого сховища - визнав у повному обсязі за обставин, зазначених в обвинувальному акті, інші учасники судового провадження фактичних обставин справи не оспорювали, суд, керуючись ст. 349 КПК України, вважає за наявності згоди учасників процесу за недоцільне досліджувати інші, зібрані у кримінальному провадженні докази, із тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання, пов`язане з визначенням міри та виду покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, які класифікуються як нетяжкий та тяжкий злочин, кількість епізодів кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який є раніше судимим за скоєння корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та знову скоїв корисливий злочин, не працює, не вчиняв дій, направлених на відшкодування шкоди потерпілим, згідно довідки комунального некомерційного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м.Горішні Плавні» на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вину визнав повністю та активно сприяв розкриттю злочину.

Під обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не виявлено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання у межах, установлених у санкції частини 2 статті 185 та частини 3 статті 185 КК України, що передбачають відповідальність за вчинені злочини, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання, та вважає за необхідне визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, що, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення останнього і попередження нових злочинів.

За сукупністю кримінальних правопорушень слід призначити ОСОБА_6 покарання за правилами частини 1 статті 70 КК України, застосувавши принцип поглиненням менш суворого покарання більш суворим.

Також, приймаючи до уваги, що обвинувачений засуджений вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 26 листопада 2020 року, то слід призначити остаточне покарання ОСОБА_6 відповідно до вимог частини 4 статті 70 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області.

Потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 , де позивачка просить стягнути з цивільного відповідача на її користь 1502 грн. в рахунок відшкодування завданого матеріального збитку, а також 10 000 грн. у рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди. Обвинувачений ОСОБА_6 позовні вимоги ОСОБА_9 визнав частково, а саме визнає, що завдав потерпілій матеріальної шкоди на суму 1502 грн.

Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого. Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, чи самій фізичній чи юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає позовні вимоги потерпілої про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди такими, що підлягають задоволенню в сумі 1502 грн., оскільки спричинена ОСОБА_6 матеріальна шкода обвинуваченим не відшкодована, її розмір підтверджується висновком судової товарознавчої експертизи № 3601, доказів завдання матеріальної шкоди у більшому обсязі суду не надано, належність викраденого майна ОСОБА_9 обвинуваченим не заперечується.

Відповідно до абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно п. 9 вказаної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Що стосується позовних вимог потерпілої про відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд вважає, що вони підлягають до часткового задоволення, зважаючи на характер та тривалість моральних переживань, емоційних та душевних страждань потерпілої ОСОБА_9 в зв`язку з вчиненням обвинуваченим щодо неї злочину та позбавленням потерпілої майна, порушенням звичного життєвого укладу, пов`язаним із необхідністю витрачати час на участь у проведенні слідчих дій. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням майнового стану та конкретних обставин справи, суд вважає, що зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 слід стягнути 3000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином.

Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі частини 4 статті 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 26 листопада 2020 року, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з 23 лютого 2021 року.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання час перебування під вартою з 26 листопада 2020 року по 22 лютого 2021 року за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 26 листопада 2020 року.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 1502 (одна тисяча п`ятсот дві) гривні в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 3000 (три тисячі) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Роз`яснити засудженому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1