Справа № 631/443/21
Провадження № 1-кп/631/88/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді ОСОБА_1 , яка здійснює кримінальне провадження одноособово, за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення суду в селищі міського типу Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження та відповідно до положень частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України без фіксування судового провадження технічними засобами, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11квітня 2021 року під № 0000021, щодо обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
?вироком Орджонікіджевського районного суду міста Харкова від 06 листопада 2007 року за частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України до трьох років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання на підставі статті 75 Кримінального кодексу України з іспитовим строком два роки;

?вироком Орджонікіджевського районного суду міста Харкова від 24 травня 2011 року за частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України до п`яти років позбавлення волі. Звільнений 20 серпня 2015 року умовно достроково на підставі статті 81 Кримінального кодексу України відповідно до ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 06 серпня 2015 року, невідбутий строк покарання 1 місяць 23 дня;

?вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 13 листопада 2018 року за частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України до одного року позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання на підставі статті 75 Кримінального кодексу України з іспитовим строком один рік. Звільнений від призначеного покарання після закінчення іспитового строку на підставі ухвали Нововодолазького районного суду Харківської області від 25 листопада 2019 року,

у скоєнні кримінального правопорушення проступку, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області в порядку, передбаченому статтями 291, 293 та 302 Кримінального процесуального кодексу України, надійшов складений прокурором обвинувальний акт із доданими до нього документами разом із клопотаннями про його розгляд в порядку спрощеного провадження та матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 квітня 2021 року під №0000021, щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення проступку, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Так, ОСОБА_3 маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальний проступок, який відноситься до кримінальних правопорушень, що полягає у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).

11 квітня 2021 року близько 01 години 30 хвилин ОСОБА_3 знаходячись неподалік магазину «Посад», який розташований за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, селище міського типу Нова Водолага, вулиця Кооперативна, будинок № 2, зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_4 , у якого при собі знаходився належний останньому мобільний телефон AppleIPhoneSE 2020 64 НОМЕР_1 .
У вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел на заволодіння чужим майном, а саме вищевказаним телефоном шляхом обману, ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи та незаконного особистого збагачення, зловживаючи довірою ОСОБА_4 під приводом необхідності здійснення дзвінка, попросив у останнього його мобільний телефон, усвідомлюючи, що вводить ОСОБА_4 в оману, та не має наміру повернути вказаний телефон законному володільцю.
Введений в оману ОСОБА_4 , будучи впевненим в добропорядності та чесності ОСОБА_5 , який після здійснення дзвінка поверне йому телефон, погодився та добровільно передав ОСОБА_3 свій мобільний телефон марки AppleIPhoneSE 2020 64 GBWhite, вартістю 11 390 гривень 00 копійок, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4 від 14 квітня 2021 року, з карткою Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» з номером 099-431-85-47, вартістю 50 гривень 00 копійок згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4 від 14 квітня 2021 року, на рахунку якої станом на 14 квітня 2021 року було 120 гривень 00 копійок та який був у робочому стані і використовувався за призначенням, та на якому був одягнений чохол NoNameSiliconeSE 2020 White, вартістю 390 гривень 00 копійок згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4 від 14 квітня 2021 року.
Отримавши зазначений мобільний телефон ОСОБА_3 здійснив дзвінок та в ході розмови по вищевказаному мобільному телефону, разом з ОСОБА_4 зайшли до магазину «Посад». Перебуваючи в приміщенні магазину, ОСОБА_3 скориставшись тим, що ОСОБА_4 відволікся на придбання товару та не спостерігає за телефоном, ОСОБА_3 довів свій злочинний намір до кінця, залишивши місце скоєння кримінального проступку та заволодів мобільним телефоном, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_4 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 11839 гривень 00 копійок
Таким чином, з`ясовано, що своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення проступок, передбачений частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При вирішенні питання щодо здійснення судового провадження у суді першої інстанції суд приймає до уваги, що обвинувальний акт у даному кримінальному проваджені надійшов до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

З цього приводу слід зазначити, відповідно до положень частини 2 статті 12 Кримінального кодексу України кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 190 зазначеного кодифікованого закону України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відноситься до проступків.

Частиною 2 та 3 статті 381 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення

судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Прокурор, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду, до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додає їх відповідні письмові заяви та матеріали досудового розслідування (частини 1 та 2 статті 302 Кримінального процесуального кодексу України).

Так, до обвинувального акту долучено письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , складену 29 квітня 2021 року в присутності захисника ОСОБА_6 , яка діє за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням від 29 квітня 2021 року №2673, виданим Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях, в якій ОСОБА_3 зазначає про беззаперечне визнання ним своєї винуватості у вчинення кримінального правопорушення проступку, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України та згодою із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Також, у вказаній заяві підозрюваний зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, у цій заяві захисником ОСОБА_6 , підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Із наданих матеріалів кримінального провадження, суд також переконався, що 29 квітня 2021 року потерпілий ОСОБА_4 надав прокуророві Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області письмову заяву, відповідно до якої надав згоду на розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 квітня 2021 року під №0000021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, в порядку спрощеного провадження.

За таких обставин, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у заяві про визнання винуватості, в присутності захисника беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставини, враховуючи, що обвинуваченим надана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, він правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, враховуючи заяву потерпілого ОСОБА_4 , який не заперечує проти такого розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до приписів частини 2 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України.

Вивчивши зміст обвинувального акта із доданими до нього документами, перевіривши матеріали досудового розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 квітня 2021 року під №0000021, проаналізувавши у сукупності надані прокурором докази, які узгоджуються між собою, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд керуючись законом, дійшов висновку щодо доведеності вини ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованому йому кримінального проступку. Дії обвинуваченого відповідають складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, і правильно кваліфіковані як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначив, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 правопорушення, суд виходить з класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої статтею 12 Кримінального кодексу України та санкції частини 1 статті 90 Кримінального кодексу України, а також особливостей та обставин його вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим вчинене кримінальне правопорушення, яке кримінальним законом вважається проступком.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення кримінального правопорушення, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_3 має середню освіту, не одружений, утриманців не має, не працевлаштований, суспільно корисною працею не займається. За даними наявної документації має задовільний стан здоров`я, до осіб з інвалідністю не відноситься, на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність. На даний час ОСОБА_3 на військовому обліку та по архівним даним ІНФОРМАЦІЯ_2 не значиться; за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , постійно не проживає, характеризується формально; раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

В силу пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд виходить з положень частини 2 статті 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, керується вимогами статті 65 Кримінального кодексу України, а саме: враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до приписів статті 12 Кримінального кодексу України, відноситься до проступків, особу винного, який не намагався уникнути притягнення до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення, і усвідомив негативні наслідки своєї поведінки, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, а також те, що шкода потерпілому частково відшкодована.

Виходячи з приписів статті 50 Кримінального кодексу України, згідно з яких метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції засудженого від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання у виді громадських робіт в межах встановленої санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою останній обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.

Суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу чи виправних робіт, оскільки останній не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, що в подальшому може ускладнити виконання рішення суду. Більш суворе покарання, ніж громадські роботи не буде відповідати меті покарання.
Саме призначення покарання у виді громадських робіт, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.
На думку суду таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до положень статтей 22 та 26 Кримінального процесуального кодексу України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Долю речових доказів по справі слід вирішити в порядку, визначеному частиною 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлявся.

Частина 1 статті 126 Кримінального процесуального кодексу України покладає на суд обов`язки вирішити питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалі суду.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому у разі залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, це здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Частина 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України зобов`язує суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки в рамках даного кримінального провадження судовим експертом ОСОБА_7 (свідоцтво №2015 від 20 вересня 2019 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України) було проведено товарознавчу експертизу № 4 від 14 квітня 2021 року, вартість якої склала 490 гривень 35 копійок, тому з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_7 слід стягнути витрати за проведення експертизи.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 50, 56, 65 67 та частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, а також статтями 31, 100, 118, 122, частиною 1 статті 126, статтями 291, 293, 302, 349, 368 371, 373 376, 381, 382, 392, 393, 395, 532 535 Кримінального процесуального кодексу України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні, передбаченому частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, і призначити йому по даній нормі закону покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки AppleIPhoneSE 2020 64 GBWhite, білого кольору, IMEI: НОМЕР_2 ,IMEI2: НОМЕР_3 , EID: НОМЕР_4 , без сім-картки, карти пам`яті та чохла, який передано на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_4 залишити останньому за належністю.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: диск СD-RALERUS 700 MB/80 min 52 XspeedcompactdiskRecordable, на якому знаходиться відеофайл з відеозаписами подій, які відбувалися 11 квітня 2021 року у приміщенні магазину «Посад», розташованого за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, селище міського типу Нова Водолага, вулиця Кооперативна, будинок № 2 залишити в матеріалах справи протягом усього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 490 (чотириста дев`яносто) гривень 35 копійок за виконання товарознавчої експертизи № 4, проведеної 14 квітня 2020 року судовим експертом ОСОБА_7 (свідоцтво №2015 від 20 вересня 2019 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України)стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_7 , податковий номер НОМЕР_6 , назва банку: Акціонерне товариство «Укрсиббанк», поточний рахунок НОМЕР_7 .

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 Кримінального процесуального кодексу України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1