Справа № 362/1125/21
Провадження № 1-кп/362/451/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провів у місті Василькові відкрите підготовче судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 листопада 2020 року за № 40001820 щодо
ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України.
У судове засідання прибули:
прокурор ОСОБА_4 ;
обвинувачений ОСОБА_5 ;

захисник ОСОБА_6 .

Суд установив:
У провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває зазначений обвинувальний акт.

Прокурор Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 подав до суду клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді домашнього арешту.

Клопотання мотивоване тим, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України, за таких обставин.
10.09.2020 приблизно о 21:00 годині ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на вчинення злочину проти власності, заздалегідь, тобто до початку вчинення злочину, домовившись із двома невстановленими в ході досудового слідства особами про спільне вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаному із проникненням у житло, вирішив здійснити розбійний напад на мешканців домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Реалізуючи спільний умисел, спрямований на скоєння розбійного нападу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив і мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 разом із двома невстановленими особами, подолали перешкоду у вигляді паркану, після чого проникли до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де застосували насилля, небезпечне для здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді опіку окропом 1-2 ст. 25% тулуба, верхніх кінцівок, сідниць, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, синців під очима, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, та погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заволоділи грошовими коштами в сумі 30 (тридцять) тисяч доларів США (відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют НБУ станом на 10.09.2020 становить 834888 гривень, і 250000 гривень.
Правова кваліфікація зазначеного діяння частина 4 статті 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу, та застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах.
Крім того, за версією сторони обвинувачення, 24.09.2020, приблизно о 22 годині 00 хвилин, перебуваючи на ділянці дороги, розташованій поряд з домоволодінням за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на вчинення злочину проти власності, до початку злочину домовившись з особою, матеріали відносно якого містяться у іншому кримінальному провадженні, про спільне вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, спрямованим на заволодіння майном у особливо великих розмірах, вирішив здійснити розбійний напад на потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Реалізовуючи спільний прямий умисел, спрямований на скоєння розбійного нападу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив і мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, достовірно знаючи, що в автомобілі LEXUS д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_9 , знаходяться грошові кошти в розмірі 200000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют НБУ станом на 24.09.2020 становить 5637480 гривень, ОСОБА_5 разом з особою, матеріали відносно якої містяться у іншому кримінальному провадженні, автомобілем PEUGEOT 206 д.н.з. НОМЕР_2 , на якому пересувалися останні, перекрили дорогу і тим самим унеможливили проїзд потерпілому ОСОБА_9 в напрямку місця його проживання.
Після того, як потерпілий ОСОБА_9 відчинив водійські дверцята та почав виходити зі свого автомобіля LEXUS д.н.з. НОМЕР_1 , особа, матеріали відносно якої містяться у іншому кримінальному провадженні, спрямувала у бік ОСОБА_9 перероблений сомозарядний пістолет «BLOW» моделі «F 92», № НОМЕР_3 , калібру 9 мм, та здійснила прицільний постріл в потерпілого, тим самим виконала усі дії щодо скоєння насильства, небезпечного для життя потерпілого в момент заподіяння, чим створила реальну небезпеку для життя особи, яка зазнала нападу, проте влучити у ОСОБА_9 особі, матеріали відносно якої містяться у іншому кримінальному провадженні, не вдалося, оскільки потерпілий в момент пострілу, виходячи з вищевказаного автомобіля, перечепився та впав на землю поряд з відчиненими водійськими дверцятами.
Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 в особливо великих розмірах, ОСОБА_5 разом із особою, матеріали відносно якої містяться у іншому кримінальному провадженні, підійшли до задньої лівої двері автомобіля LEXUS д.н.з. НОМЕР_1 , після чого особа, матеріали відносно якої містяться у іншому кримінальному провадженні, проникла до вищевказаного автомобіля потерпілого ОСОБА_9 , звідки заволоділа предметами, зовні схожими на грошові кошти, в сумі 200000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют НБУ станом на 24.09.2020 становить 5637480 гривень.
Правова кваліфікація зазначеного діяння частина 4 статті 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах.
У наведеному вище клопотанні прокурора йдеться про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України.
Зокрема, у клопотанні прокурор стверджує, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі без альтернативних видів покарання. Прокурор також стверджує, що обвинувачений не проживає за місцем реєстрації та може залишити територію Київської області з метою переховуватися від суду, в будь який час, задля уникнення кримінальної відповідальності; може незаконно впливати на потерпілих у вказаному кримінальному провадженні; обвинуваченому відомо місце проживання свідків і потерпілих у кримінальному провадженні; інкриміновані правопорушення скоєні з корисливим мотивом та з метою збагачення за рахунок інших осіб, що свідчить про схильність обвинуваченого до скоєння корисливих злочинів.
На думку прокурора, застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, не забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.
При цьому в судовому засіданні прокурор уточнив прохальну частину клопотання та просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту з 22:00 години до 06:00 години.
Обвинувачений і захисник у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні зазначеного клопотання прокурора з мотивів недоведеності останнім наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, на необґрунтованості клопотання.
Відповідно до статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з частиною 1 статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.
Суд установив, що під час досудового розслідування ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту (ухвала від 12.01.2021) з підстав наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення суспільно-небезпечних діянь, був засуджений вироком суду, відбував покарання за вчинення злочину та звільнений з місць позбавлення волі у вересні 1998 року. На думку суду, вказані фактичні обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 буде мати реальну можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше притягався до кримінальної відповідальності, і наведене свідчить про беззаперечне існування ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України.
Суд також бере до уваги позицію прокурора стосовно того, що ОСОБА_5 звинувачується у злочинах проти власності, поєднаних із насильством та погрозою його застосування, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а передбачена законом про кримінальну відповідальність санкція за відповідне правопорушення передбачає лише позбавлення волі.
Що стосується аргументів сторони захисту про необґрунтованість клопотання прокурора, суд зауважує на такому.
На даній стадії судового процесу суд, як суд, установлений законом для розгляду справи по суті, не має права вирішувати такі питання, як обґрунтованість підозри чи вагомість доказів. Дані категорії можуть були лише предметом оцінки слідчого судді на стадії досудового розслідування, яке закінчується спрямуванням обвинувального акту до суду. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що суддя не може приймати участь в подальшому розгляді справи як такий, що вже надасть відповідні висновки щодо доказів та обґрунтованості підозри, оскільки вони межують з доведенням винуватості, як і передчасно впливають на оцінку доказів та висновків щодо доведення винуватості поза розумним сумнівом, тобто на неупередженість до виходу до нарадчої кімнати для ухвалення рішення по суті. Бо оцінка обґрунтованості підзори полягає в оцінці матеріалів кримінального провадження, які відповідають вимогам статті 84 КПК України та дають підстави для ухвалення рішення в порядку статті 94 КПК України.
Більше того, за правилами частини 5 статті 291 КПК Украъни, яка визначає вимоги до обвинувального акту та чіткий перелік документів, які до нього додаються, надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Наразі суд лише на стадії підготовчого судового засідання, а отже надання та дослідження доказів на предмет обґрунтованості підозри є неможливим.
Ці висновки також ґрунтуються на загальних засадах кримінального провадження, визначених положеннями статей 7, 17, 22, 23, 26 КПК України, якими визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Отже, такий розсуд суду дає обґрунтовані підстави вважати, що положення глави 18 КПК України застосовуються судом під час судового розгляду лише у тій частині, що не суперечать загальним положенням судового провадження.
Тож суд, оцінуючи клопотання прокурора, бере до уваги лише той факт, що в передбаченому законом порядку, судом установленим законом, було надано відповідні висновки - наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів саме для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є майже незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.
Надаючи оцінку доводам, які наведені прокурором у клопотанні, враховуючи пояснення захисника й обвинуваченого, оцінюючи відомості про особистість останнього, наведені ним і захисником у судовому засіданні, суд погоджується зі стороною обвинувачення щодо існування ризиків та їх незмінності, зокрема щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інший злочин, а також можливість впливу на свідків і потерпілих.
Суд при цьому враховує, що понять ризиків, як і видів доказів, якими вони можуть підтверджуватися, національне законодавство України не містить. Однак, беручи до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. При цьому такі данні, на думку суду, повинні свідчити про можливість існування певних підозр щодо таких ризиків, тобто вірогідності настання наслідків, запобіжниками яких вони є. А отже, розглядаючи клопотання, судом наведено ті фактичні дані, які, на його думку, є доказами в розумінні положень частини 1 статті 177 КПК України.
На думку суду, саме такий запобіжний захід, як домашній арешт, відповідає завданням кримінального провадження, визначеного статтею 2 КПК України, меті застосування запобіжного заходу й особистості обвинуваченого, встановленим обставинам - усунути ризики, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством.
Отже, суд вважає клопотання прокурора таким, що належить задовольнити.
До того ж, у судовому засіданні поставлено на обговорення питання про об`єднання даного кримінального провадження із кримінальним провадженням, яке перебуває у провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області, щодо ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених частиною 4 статті 187, пунктом 6 частини 2 статті 115, частини 1 статті 263 КК України. У цьому кримінальному провадженні спільний предмет обвинувачення з цією справою за епізоду обвинувачення згідно з частиною 4 статті 187 КК України (події 24.09.2020, потерпілий ОСОБА_9 ).
Прокурор, обвинувачений і захисник не заперечували проти об`єднання цих кримінальних проваджень.
Відповідно до частин 1 і 2 статті 334 КПК України матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.
У разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.
За правилом частини 1 статті 217 цього ж Кодексу у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне звернутись до складу суду, що розглядає кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених частиною 4 статті 187, пунктом 6 частини 2 статті 115, частини 1 статті 263 КК України, з питанням щодо об`єднання цих кримінальних проваджень для спільного розгляду.
Крім того, обвинувачений у порядку частини 2 статті 31 КПК України заявив клопотання про колегіальний розгляд цього кримінального провадження.
Оскільки, як установлено судом, згадане кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) розглядається колегіально судом у складі трьох суддів та перебуває на стадії підготовчого судового засідання, вказане клопотання на цій стадії вирішувати недоцільно.
Керуючись статтями 7, 110, 176-178, 181, 193-194, 196, 217, 314-317, 334, 369, 371-372 КПК України, суд

ухвалив:

1. Задовольнити клопотання прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 листопада 2020 року за № 40001820 щодо ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України.

2. Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцю м. Баку Азербайджанської Республіки, громадянину України, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту на строк шістдесят днів, а саме до 09 травня 2021 року включно.

3. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

3.1. не залишати житло за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , у період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. кожного дня на період дії цієї ухвали;

3.2. з`являтися на виклики суду в установлений час;

3.3. не відлучатись із місця проживання в зазначений час без дозволу суду;

3.4. повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3.5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

5. Роз`яснити, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися до жита цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

6. Направити копію цієї ухвали для виконання та контролю до Фастівського МВ Національної поліції України в Київській області.

7. Звернутись до складу суду, що розглядає кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 вересня 2020 року за № 0001566 щодо ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених частиною 4 статті 187, пунктом 6 частини 2 статті 115, частини 1 статті 263 Кримінального кодексу України, для вирішення питання щодо об`єднання кримінальних проваджень.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 532 КПК України, та може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя