Справа № 740/3520/21
Провадження № 1-кп/740/334/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000232 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, громадянина України, маючого середню освіту, працюючого монтером у Регіональній філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» (ПЧ-19 м. Прилуки), неодруженого, раніше судимого вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.06.2018 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , згідно виконавчого листа Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, виданого 20.11.2013 року на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівського області, від 07.11.2013 року, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 18.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.
Так, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про необхідність сплати присуджених Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області аліментів, за жовтень 2013 року, за період із 01.02.2014 року по 01.07.2014 року та за період із 01.11.2014 року по 01.06.2021 року, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, діючи умисно, маючи намір, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, злісно ухилявся від сплати аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: будучи працездатним, без поважних причин офіційно не працював і не вживав жодних заходів для офіційного працевлаштування, перебував на обліку у Ніжинській міськрайонній філії Чернігівського обласного центру зайнятості як безробітний із 13.02.2014 року по 12.06.2014 року, проте його реєстрація була припинена за поданням письмової заяви про зняття з реєстрації як безробітного, та з 05.04.2017 року по 12.10.2017 року, однак його реєстрація була припинена через невідвідування без поважних причин центру зайнятості протягом 30 робочих днів, тобто він не мав бажання працевлаштовуватися, незважаючи на наявність вільних робочих місць та посад по м. Ніжину та Ніжинському району, маючи тимчасовий заробіток умисно ухилявся від сплати аліментів, не повідомляв державного виконавця та приховував фактичні доходи, не надавав потрібної матеріальної допомоги на утримання дитини, незважаючи на незначні платежі, решту коштів не сплачував, в результаті чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів, з яких: за жовтень 2013 року на суму 12 грн. 80 коп., за 2014 рік на суму 645 грн.25 коп., за 2015 рік на суму 3715,20 грн., за 2016 рік на суму 4273, 20 грн., за 2017 рік на суму 6792,60 грн., за 2018 рік на суму 11921,37 грн., за 2019 рік на суму 16926, 75 грн., за 2020 рік на суму 19612,86 грн., за січень травень 2021 року на суму 10359,35 грн.
Загальна сума заборгованості за жовтень 2013 року, за період з 01.02.2014 року по 01.07.2014 року та період із 01.11.2014 року по 01.06.2021 року становить 74259 грн. 38 коп.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акта прокурором додано клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, про що мається відповідна заява, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_6 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному порядку.
Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Захисником підтверджено, що підозрюваним надана згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні добровільно та без будь-якого тиску.
Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_4 у поданій нею заяві також не заперечує розгляду обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 у спрощеному провадженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали справи, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, а саме: злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Відповідно до ч. ч. 2,3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом і які в своїй заяві підтвердив обвинувачений.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України.
Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При обранні ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який працює, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше судимий. Обставини, які пом`якшують покарання, не встановлені, обставини, які обтяжують покарання рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно обрати покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.164 КК України.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та обставини даної справи, суд вбачає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання і наявність підстав для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та визначення йому іспитового строку в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся. Судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст.381-382, ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1