Провадження № 1-кс/537/161/2021
Справа № 537/1082/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2021 року слідчий суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 КРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000142 від 18.03.2021 року за ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючого інвалідність 3 групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
12.07.2001 Автозаводським РС м. Кременчука за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі. З застосуванням ст. 46-1 КК України відтермінувати виконання вироку на 2 роки, штраф 680 грн., звільнений з зали суду під підписку;
23.02.2009 Автозаводським РС м. Кременчука, за ч. 1ст. 185, ст. 76 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі статті ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік. На підставі ст. 85 КК України, ст. 1 п. «В», 6, 8 ЗУ «Про амністію» від 12.12.2008 звільнений;
03.02.2021 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Вирок набрав чинності 06.03.2021 року,-

встановив :

До суду звернувся слідчий СВ відділення поліції №1 КРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 з погодженим у встановленому законом порядку прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 , клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання зазначено, що у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР 18.03.2021 року за №0000142, 19.03.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, вчиненого за наступних обставин: 17 березня 2021 року, приблизно 22 години 30 хвилин, ОСОБА_8 перебуваючи разом з ОСОБА_10 неподалік господарських нежилих приміщень в дворі будинку
АДРЕСА_3 , помітив у потерпілої ОСОБА_11 мобільний телефон марки «ZTEBladeA3 2020», синього кольору, після чого у останнього виник злочинний умисел на відкрите викрадення зазначеного мобільного телефону, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_11 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, схопив за руки потерпілу ОСОБА_11 , завів до господарського нежитлового приміщення розташованого в дворі будинку АДРЕСА_3 , де штовхнув потерпілу, яка опинилася в положенні сидячі та в подальшому заломив їй руки за голову, коли в цей момент, ОСОБА_10 , діючи повторно, відкрито, з кишені куртки потерпілої ОСОБА_11 викрав мобільний телефон марки ZTEBladeA3 2020, imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , синього кольору, вартістю 2098 гривень. У подальшому ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_10 з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_11 на загальну суму 2098 гривень.
18.03.2021 року о 17.15 год. гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
В клопотанні підставою застосування запобіжного заходу зазначено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років та відповідно до ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення відносяться до тяжких злочинів, а також наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснювати дії щодо переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Крім того, підозрюваний може в будь - який момент покинути території м. Кременчука, Полтавської області, так як не має стійких соціальних зв`язків.
Викладене дає підстави вважати, що застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить запобігання вищевикладеним ризикам.
Метою застосування такого запобіжного заходу є запобігання спробам незаконно впливати на свідків, потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, запобігання спробам підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених підстав, просив його задовольнити.
Заступник начальника СВ ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 клопотання підтримав та прохав його задовольнити з підстав вказаних у клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні прохав відмовити у задоволенні клопотання та прохав застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали, надані на обґрунтування клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000142 від 18.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
З витягу кримінального провадження вбачається, що «17.03.2021 року близько 23:00 у дворі будинку АДРЕСА_3 , невстановлені особи, відкрито із застосуванням насильства, заволоділи мобільним телефоном, який належить ОСОБА_11 .».
За вказаним вище фактом 19.03.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Вирішуючи заявлене клопотання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить із вимог статті 29 Конституції України, якими передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви №12244/86, № 12245/86, № 12383/86 від 30.08.1990 зазначено, що наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача у тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати обґрунтованим залежить від обставин.
Відповідно до ч. 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з урахуванням наявних матеріалів клопотання, приходить до висновку, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що підтверджується зібраними в рамках кримінального провадження доказами в їх сукупності, а саме: витягом з кримінального провадження внесеному 18.03.2021 року за №0000142; постановою про створення слідчої групи від 18.03.2021, протоколом прийняття заяви від ОСОБА_11 про кримінальне правопорушення від 18.03.2021, протоколом огляду місця події за адресою м. Кременчук, поряд з будинком 46 по вул. Театральній від 18.03.2021, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 18.03.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 18.03.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18.03.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 18.03.2021, протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_15 від 18.03.2021, протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_8 від 18.03.2021, протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_10 від 18.03.2021, протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками з свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , потерпілою ОСОБА_11 від 18.03.2021 та іншими доказами в їх сукупності.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини.
Так, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_16 , раніше судимий в тому числі і за злочини проти власності, підозрюється у вчиненні злочину вчиненого через 1 місяць після винесення останнього вироку, який згідно з класифікацією злочинів залежно від ступеня тяжкості відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.
Вказані обставини вказують на ризик продовження підозрюваним злочинної діяльності та можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відбування покарання в разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Також, слідчий суддя враховує, що підозрюваний не працює, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, має місце реєстрації та проживання, на момент затримання не мав офіційного доходу.
Щодо зазначеного у клопотанні такого ризику, як незаконного впливу на свідків для уникнення покарання, то в ході досудового розслідування встановлено свідків вказаного злочину, які своїми показами викривають злочину діяльність підозрюваного, однак останній свою вину визнає, а тому слідчий суддя вважає, непідтвердженим такий ризик, як можливість підозрюваним з метою уникнення покарання, вчиняти дії з метою зміни показань свідків. Аналогічно, слідчий суддя вважає, непідтвердженим такий ризик, як можливість підозрюваним вчиняти тиск на потерпілу з метою зміни нею своїх показань.
Медичних висновків які б обґрунтовано давали слідчому судді підстави вважати, що за станом здоров`я підозрюваний не може утримуватися в умовах установи виконання покарань суду не подані.
Таким чином, слідчий суддя вважає, встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме такі як: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, при цьому інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим КПК України.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Європейський суд з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року вказано, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
За викладених обставин, оцінюючи суспільну небезпечність та тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінуються підозрюваному, з метою запобігання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме: запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає за необхідне обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Беручи до уваги характер кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , слідчий суддя приходить до висновку, що при застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заставу не призначати.
Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя визначає в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 198, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 КРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000142 від 18.03.2021 року за ч.2 ст. 186 КК України, - ОСОБА_8 , задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 19 березня 2021 року 17 години 15 хвилини і до 17 травня 2021 року 24 години 00 хвилин.
Зобов`язати слідчого СВ відділення поліції №1 КРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_17 про тримання під вартою останнього.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 24.03.2021 року о 15.10 год.