Номер провадження: 11-сс/813/1166/21
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 21.07.2021, якою в межах кримінального провадження №0000263 від 17.04.2021 стосовно:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тепліца Одеської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_7 та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 18.09.2021, в межах строку досудового розслідування.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та в зазначеному провадженні органом досудового розслідування було доведено існування ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, обумовлені обґрунтованістю підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, тяжкості покарання, способом, у який злочин був вчинений та його суспільно-небезпечним характером, характеристикою особи підозрюваного.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 не погодився із оскаржуваною ухвалою, зазначивши, що вона є необґрунтованою та постановленою з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне:
- слідчий суддя не врахував, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України не доведена переконливими доказами;
- поза увагою слідчого судді залишилось те, що органом досудового розслідування не доведено жодним чином наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, натомість, його підзахисний раніше не судимий, має на утриманні дитину від першого шлюбу, фактичну дружину та її малолітню дитину, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, важко хворіє ВІЛ-інфекцією та гепатитом, перехворів на туберкульоз, є інвалідом 3-ї групи, має потребу в проходженні постійної терапії, яка в умовах слідчого ізолятору неможлива.
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання.
В судове засідання апеляційного суду прокурор Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 не з`явився, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, надав клопотання про проведення апеляційного розгляду за відсутності сторони обвинувачення, в якому також повідомив, що обвинувальний акт в зазначеному кримінальному провадженні №0000263 стосовно ОСОБА_5 направлено до Київського райсуду м. Одеси для судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
На підставі аналізу змісту мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до матеріалів провадження, 19.07.2021 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України (а.с. 58-60), а санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 9-ти до 12-ти років з конфіскацією майна.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме в тому, що він у квітні 2021, більш точний час не встановлено, через мережу «Інтернет» незаконно придбав та зберігав з метою подальшого збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальний кількісний вміст якої становить 39,52715г, що є особливо великими розмірами та яку було виявлено та вилучено у нього у полімерних пакетах разом із електронними вагами під час огляду місця події 16.04.2021.
Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України на даній стадії досудового розслідування підтверджується наданими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом огляду місця події від 16.04.2021 (а.с. 8-10), протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с. 13-21), висновками експертів №СЕ-19/116-21/7197-НЗПРАП від 08.07.2021, №СЕ-19/116-21/7192-НЗПРАП від 07.07.2021, №СЕ-19/116-21/7191-НЗПРАП від 30.06.2021 та №СЕ-19/116-21/7194-НЗПРАП від 05.07.2021 (а.с. 22-46) та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
На підставі зазначеного, апеляційний суд не погоджується із доводами сторони захисту та вважає, що надані органом досудового розслідування докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, повністю доводять на даній стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, про що вірно зазначено в ухвалі, тому апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого судді в цій частині.
Окрім того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Водночас, апеляційний суд критично оцінює доводи сторони захисту про недоведеність органом досудового розслідування існування жодного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що в даному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, пов`язаного із незаконним придбанням та зберіганням з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах PVP, відповідальність за який встановлена лише у виді позбавлення волі строком від 9-ти до 12-ти років із конфіскацією майна; не одружений, офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного прибутку та стабільного джерела доходу, а також міцних соціальних зв`язків.
Крім того, апеляційний суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , пов`язаний із незаконним обігом психотропних речовин, які в свою чергу мають негативний вплив на осіб, які їх вживають, що в подальшому тягне за собою систематичність такого вживання та подальші непоправні наслідки для осіб, які вживають такі речовини.
Що стосується посилань захисника на те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, є ВІЛ-інфікованим, хворіє гепатитом, є інвалідом 3-ї групи, колегія суддів приймає до уваги такі доводи, проте зазначає, що вказані обставини не зменшують ризики, встановлені апеляційним судом вище та не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи обставини вчинення злочину, в якому ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється та характеристику його особи.
Натомість, підтверджень неможливості утримання підозрюваного під вартою за станом здоров`я, а також неможливості надання йому медичної допомоги в умовах слідчого ізолятору стороною захисту надано не було.
Апеляційний суд критично оцінює твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_5 має на утриманні дитину від першого шлюбу, фактичну дружину та її малолітню дитину, оскільки такі доводи є голослівними та жодним чином не підтвердженими.
Таким чином, враховуючи викладені вищи обставини, колегія суддів доходить переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам.
Обставин, передбачених ч . 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Водночас, на підставі аналізу ухвали вбачається, що слідчий суддя в її резолютивній частині в абзаці третьому при визначенні кінцевого строку дії ухвали допустився очевидної описки, зазначивши, що ухвала припиняє свою дію 18.09.12021, в межах строку досудового розслідування.
Положення ч. 1 ст. 379 КПК України передбачають, що суд має право за власною ініціативою виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Враховуючи викладене, апеляційний суд звертає увагу слідчого судді місцевого суду на допущену ним описку щодо зазначення кінцевого строку дії оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим рекомендує виправити зазначену помилку шляхом прийняття відповідної ухвали згідно вищенаведених приписів кримінального процесуального закону.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, зважаючи на те, що, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає та ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін як законна, обґрунтована та вмотивована.
Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 182-183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.07.2021, якою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.09.2021 залишити без змін.
Рекомендувати слідчому судді Київського райсуду м. Одеси ОСОБА_12 виправити описку, допущену у третьому абзаці резолютивної частини ухвали, щодо строку її дії.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3