Справа № 201/4406/2021
Провадження № 1-кп/201/684/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000076 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, так як на сьогоднішній день існують ризики того, що останній може переховуватись від суду оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, розуміє наслідки розгляду кримінального провадження відносно нього, не має міцних соціальних зав`язків. Також він може впливати на свідків з метою уникнення відповідальності та вчинити новий злочин, так як вже судимий за злочин проти власності.

Обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що вину свою визнає, злочин вчинив, так як хотів їсти, він дійсно не має постійного місця проживання та соціальних зав`язків, однак завжди з`являвся на виклики суду і, навіть після затримання під час вчинення злочину його відпустили і наступного дня він сам з`явився до відділу поліції.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на те, що прокурор не довів, що менш суворі запобіжні заходи не здатні забезпечити ризики.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності продовження строків тримання під вартою обвинуваченого суд вказує, що прокурором, не надано жодних доказів обставин, які підлягають встановленню при обранні запобіжних заходів (ст. 178 КПК), а тому суд враховує лише ті обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження з максимальним ухилом на користь обвинуваченого в разі якщо дані вказані прокурором суперечать даним вказаним обвинуваченим і не спростовані прокурором в судовому засіданні належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, то обґрунтованість обвинувачення не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим наявність ризику того, що обвинувачений може уникнути суду, так як останній обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за який передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі, і ця обставина є суттєвою, так як може спонукати до уникнення від правосуддя.

Також не є необґрунтованим ризик вчинення обвинуваченим нового злочину, так як останній, зі слів прокурора та обвинуваченого вже засуджений за злочин проти власності.

Що стосується доводів прокурора про те, що обвинувачений може впливати на свідків, то ані в клопотанні, ані в поясненнях прокурор не вказав про те, що протягом двох місяців досудового слідства здійснювався якийсь вплив на свідків, чи від останніх надходили заяви про вплив чи є будь-які інші докази, які вказують на вплив, а тому цей ризик є недоведеним.

Таким чином суд встановлено наявність ризиків визначених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому до обвинуваченого можливо застосувати запобіжний захід.

Вирішуючи питання про доцільність продовження найсуворішого запобіжного заходу суд врахує вищевказані ризики, те що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також враховує: вік та стан здоров`я обвинуваченого, який не є поганим чи таким, що створює додаткові незручності при застосуванні найсуворішого запобіжного заходу; його соціальні зв`язки, які відсутні; те що він не працює, не має постійного місця проживання, раніше судимий; обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, обставини та наслідки злочину описані в обвинувальному акті, що свідчить про те, що суспільна небезпека, в даному випадку, превалює над правом на свободу обвинуваченого, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде недостатнім для забезпечення встановленого судом ризику.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 6 липня 2021 року.

Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_3 або іншою фізичною чи юридичною особою застави у розмірі 43 400 гривень, ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти зобов`язати його прибувати за кожною вимогою суду.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строків тримання під вартою в п`ятиденний строк з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, а обвинуваченими в п`ятиденний строк з моменту отримання ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1