1Справа № 335/2586/21 1-кс/335/1556/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000212 від 09 березня 2021 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка, Томаківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

- 28.04.2006 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 09.07.2007 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ст. 69, ст. 70, ст. 71 КК України, до 5 років позбавлення волі;

- 19.09.2012 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 14.07.2016 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

- 16.12.2019 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років 8 місяців 48 днів позбавлення волі з конфіскацією майна, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12.01.2016 по 26.09.2019 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку 1 день за 2 дні позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що СВ ВП №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000212 від 09 березня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.03.2021 року, приблизно о 23 годині 17 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи біля буд. 27 по вул. Панфіловців в м. Запоріжжя побачив потерпілу ОСОБА_6 , яка йшла в напрямку вул. Перемоги у м. Запоріжжя.

ОСОБА_5 маючи умисел на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, підійшов зі спини до потерпілої ОСОБА_6 та наніс удар кулаком в задню частину голови, тим самим застосував насильство небезпечне для здоров`я потерпілої. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 схопив руками сумку потерпілої ОСОБА_6 , в якій знаходився гаманець з грошовими коштами у розмірі 450 гривень та лікарські засоби, якою намагався заволодіти шляхом ривку.

В подальшому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що шляхом ривку заволодіти сумкою не вдалось, продовжив реалізувати свій єдиний злочинний умисел, та штовхнув руками потерпілу ОСОБА_6 від чого остання впала на спину. Після чого, ОСОБА_5 підійшов до лежачої на землі потерпілої, сів на неї, закрив їй рот однією рукою, а іншою стиснув шию, та, перекриваючи дихальні шляхи став вимагати віддати йому сумку.

В цей час, злочинні дії ОСОБА_5 були помічені ОСОБА_7 , який припинив їх вчинення та затримав ОСОБА_5 до прибуття працівників поліції.

09.03.2021 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечувала, посилаючись на недоведеність ризиків, про які зазначено у клопотанні, просила суд врахувати незадовільний стан здоров`я підозрюваного і застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисника, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000212 від 09 березня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

08.03.2021 року о 23 годині 18 хвилини ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 09.03.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Органом досудового розслідування у клопотанні та доданими матеріалами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, який має місце реєстрації, за яким фактично не мешкає, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово засуджений.

Виходячи з того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні слідчого та наведено прокурором у судовому засіданні.

Доводи сторони захисту щодо недоведеності ризиків, на переконання слідчого судді, є необгрунтованими, враховуючи, що в ході розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний постійного місця проживання не має, а, з урахуванням тяжкості інкримінованого останньому кримінального правопорушення, існує вірогідність його переховування, який, також, з метою уникнення відповідальності може незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Крім того, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_5 неодноразово був засуджений за вчинення корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований, після відбуття покарання у вигляді позбавлення волі знову підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, кваліфікуючою ознакою якого є дії, поєднанні із насильством, небезпечним для здоров`я особи, що дає підстави для висновку про вірогідність вчинення іншого кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованого ОСОБА_5 злочину, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним.

Відповідно до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено.

Вищезазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує доводи сторони захисту про відсутність у ОСОБА_5 намірів перешкоджати проведенню досудового розслідування, однак, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність таких даних для оцінки поведінки підозрюваного належною при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, у той час, як стороною захисту не спростовано доводи слідчого та прокурора про наявність ризиків, встановлених в ході розгляду клопотання. Крім того, застосування запобіжного заходу вигляді домашнього арешту є неможливим за відсутності постійного місця проживання підозрюваного.

Разом з тим, доводи сторони захисту щодо наявності підстав застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного за станом його здоров`я не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання, оскільки з наданих суду матеріалів про стан здоров`я ОСОБА_5 не встановлено даних про неможливість його утримання у слідчому ізоляторі за станом здоров`я.

У зв`язку з цим, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчим суддею не визначається розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання з 08.03.2021 року, та, відповідно до ст. 197 КПК України, згідно з якою строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 до 06.05.2021 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.05.2021 року включно, який обчислювати з 08.03.2021 року.

Встановити строк дії даної ухвали до 06.05.2021 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1