Справа № 638/4515/21
Провадження № 1-кп/638/1149/21
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю: прокурора потерпілого потерпілого обвинуваченого захисника секретаря судового засідання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000511 від 26 лютого 2021 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вороніж Російської Федерації, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх та інших осіб не має, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2021 року приблизно о 10 год. 00 хв. під час патрулювання Шевченківського району м. Харкова працівниками Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції в складі екіпажу № 7001, до якого входили поліцейські ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , виявлено порушення правил дорожнього руху за адресою: м. Харків, майдан Свободи, буд. 7.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були одягнені у формений одяг, екіпірований спеціальними засобами та закріпленими на форменому одязі нагрудними жетонами із зображенням спеціального номеру, зупинили транспортний засіб «Ford Mondeo», номерний знак НОМЕР_1 , який порушив Правила дорожнього руху України, а саме вимоги дорожнього знаку 4.2. «Рух праворуч», під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час розгляду адміністративного провадження відносно водія ОСОБА_5 , останній відреагував агресивно та в ході подальшого спілкування з працівниками Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції розпочався словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 почав погрожувати вбивством, насильством щодо працівників правоохоронних органів, а також щодо їх близьких родичів, у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.

На прохання припинити протиправні дії ОСОБА_5 не реагував.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є працівниками правоохоронного органу, відмовившись виконувати їх законні вимоги, продовжував погрожувати вбивством, насильством щодо працівників правоохоронного органу, а також щодо їх близьких родичів, у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище. Підтвердив вчинення ним вище зазначеного кримінального правопорушення за вищевказаних обставин, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що по закінченні досудового розслідування в повному обсязі ознайомився з матеріалами кримінального провадження, не заперечує докази, зібрані в ході досудового розслідування. В обвинувальному акті правильно зазначені час, спосіб, місце та інші обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Пояснив, що показання надав добровільно, в ході досудового розслідування будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось.

Надані в ході судового розгляду кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_5 показання є логічними, послідовними та такими, що не викликають сумнів у правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини та неоспорення ним фактичних обставин справи, суд зі згоди всіх учасників судового провадження вирішив не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння ОСОБА_5 вказаного вище кримінального правопорушення та розглянув справу в частині пред`явленого обвинувачення в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість. Оскільки цивільні позови ОСОБА_5 визнав частково, а саме заперечував розмір відшкодування моральної шкоди, судом ухвалено в повному обсязі дослідити докази, що стосуються обґрунтування розміру відшкодування моральної шкоди.
Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.
Суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 345 КК України, тобто погроза вбивством, насильством щодо працівника правоохоронного органу, а також щодо його близьких родичів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК Українизнайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні малолітніх та інших осіб не має, раніше не судимий, на диспансерному (профілактичному) обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують його покарання, майновий стан обвинуваченого, позицію сторони обвинувачення, потерпілих та приходить до висновку щодо можливості призначення покарання за ч.1 ст. 345 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.
Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке є нетяжкими злочином, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відсутність тяжких наслідків, спричинених кримінальним правопорушенням, позицію сторони обвинувачення, яка просила застосувати відносно обвинуваченого положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, позицію потерпілих, які також просили застосувати відносно обвинуваченого положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд дійшов висновку щодо можливості виправлення засудженого без відбування покарання та наявності підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжних захід у вигляді домашнього арешту строком до 05 травня 2021 року.

Оскільки клопотань про призначення, продовження або зміну обвинуваченому запобіжного заходу в ході судового розгляду кримінального провадження не надходило, а також враховуючи добросовісне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, суд не вбачає підстав для продовження або зміни запобіжного заходу згідно даного вироку суду.

Потерпілими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явлені цивільні позови до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_3 в пред`явленому цивільному позові просив суд стягнути на його користь з обвинуваченого ОСОБА_5 грошову суму у відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн.

Потерпілий ОСОБА_4 в пред`явленому цивільному позові просив суд стягнути на його користь з обвинуваченого ОСОБА_5 грошову суму у відшкодування моральної шкоди в розмірі 15 000,00 грн.

Обвинуваченим ОСОБА_5 цивільні позови визнані частково. ОСОБА_5 не заперечував, що його протиправними діями було спричинено моральну шкоду потерпілим, проте, заявлений в позовах розмір моральної шкоди є занадто великим, необґрунтованим та недоведеним.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Із змісту доводів позовних заяв потерпілих вбачається, що в результаті здійснення обвинуваченим ОСОБА_5 щодо потерпілих злочину, останнім завдана моральної шкоди, що полягає в моральних стражданнях, а саме потерпілі відчували психічні переживання, сором, біль і приниження, що виникли у зв`язку з висловленою обвинуваченим в бік потерпілих публічною образою і погрозами вбивства та насильством щодо потерпілих та їх близьких родичів, почутті несправедливого приниження честі, ділової репутації як співробітників поліції, так і людської гідності. Потерпілі також зазнали душевних страждань на місці події та під час досудового розслідування, тому що дуже хвилювалися за своє життя та здоров`я, а також за життя та здоров`я членів своїх родин, перебували у стані постійного стресу. Поява у мережі «Інтернет» відеозапису, який знімав обвинувачений ОСОБА_5 на камеру свого мобільного телефону, з якого вбачається, що останній ображав людську честь та гідність потерпілих, лаявся на них нецензурною лайкою, також негативно вплинула на ділову репутацію потерпілих та їх авторитет серед друзів та знайомих.

В постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року по справі № 638/6944/16-ц зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17 зазначено, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано.
Дослідивши викладені в позовах доводи та надані потерплими пояснення, суд дійшов висновку, що потерпілимОСОБА_3 та ОСОБА_4 внаслідок злочину була спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку з протиправною поведінкою щодо них.
При визначенні розміру відшкодування спричиненої потерпілим моральної шкоди суд виходить із вимог розумності, виваженості та справедливості, враховує обставини справи, викладені вище, характер та обсяг страждань, яких зазнали потерпілі, характер немайнових втрат та вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 8 000,00 грн. кожному.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 2, 91, 128, 129, 369-371, 373, 374, 392, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно з п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_3 , грошову суму в розмірі 8 000,00 грн. (вісім тисяч гривень нуль копійок), в якості відшкодування моральної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_4 , грошову суму в розмірі 8 000,00 грн. (вісім тисяч гривень нуль копійок), в якості відшкодування моральної шкоди.
Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року на майно, що було вилучене під час проведеного 05 березня 2021 року обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон «Samsung», imei: НОМЕР_5 , S/N: НОМЕР_6 , чорного кольору; предмет, схожий на розкладний металевий ніж; предмет, схожий на газовий балончик чорного кольору з написом «Pepper Fog KO»; чотири фрагменти пластикових пляшок з нашаруванням речовини коричневого кольору; металева ложка з нашаруванням речовини коричневого кольору; металевий предмет з нашаруванням речовини коричневого кольору; паперовий згорток з речовиною природного походження, схожої на канабіс.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року на майно, що було вилучене під час проведеного 05 березня 2021 року обшуку в автомобілі «Ford Mondeo», реєстраційний номер НОМЕР_7 , а саме на предмет, схожий на дерев`яну биту, з написом «Мафия».

Мобільний телефон «Samsung», imei: НОМЕР_5 , S/N: НОМЕР_6 , чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - вважати повернутим законному володільцю.

DVD-диск ALERUS DVD-R 4.7 Gb 120 min з написом «1», DVD-диск ALERUS DVD-R 4.7 Gb 120 min з написом «2», DVD-диск ALERUS DVD-R 4.7 Gb 120 min з написом «3», долучені до матеріалів кримінального провадження на підставі постанови про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 23 березня 2021 року, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1