справа № 399/76/21
провадження № 1-кп/399/35/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в селищі Онуфріївка Кіровоградської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 12.01.2021 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білецьківка, Кременчуцького району, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, який не працює, не одружений, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
17.08.1998 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 81, ч.2,3 ст. 140, ст.. 42 КК України (1960 року) на 3 роки позбавлення волі;
17.08.2000 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ст.. 17, ч.3 ст. 81, ст.. 94, ст.. 17, ч.2 ст. 140 КК України (1960 року) на 10 років позбавлення волі;
26.03.2012 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
26.09.2012 року Кременчуцьким районним судом Полтаської області за ч.2, 3 ст. 185 КК України, ч.1 ст. 70 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі;
10.12.2019 року Світловодським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання терміном на 1 рік.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення проти власності за наступних обставин.
27 грудня 2020 року, у вечірній час, ОСОБА_5 , перебував у дворі домоволодіння по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_6 , де у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_6 з приміщення погребу останньої. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , скориставшись тим, що власник домоволодіння відсутній і його дії не помітні потерпілій та іншим особам, шляхом вільного доступу, проник до приміщення погребу домоволодіння по АДРЕСА_2 , де виявив дві банки огірків домашнього засолу, об`ємом 1 літр кожна, вартістю за одну банку 45 гривень; дві банки свинячого смальцю об`ємом 1 літр кожна, вартістю за одну банку 55 гривень; дві банки сливового варення об`ємом 0,5 літрів кожна, вартістю за одну банку 41 гривня 67 копійок; п`ять кілограмів картоплі сорту «Синьоока», вартістю за один кілограм 12 гривень, на загальну суму 343 гривні 34 копійки. Вказані продукти харчування ОСОБА_5 повторно, таємно викрав, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на зазначену суму.
28.12.2020 року, у вечірній час, ОСОБА_5 перебував поблизу домоволодіння по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_6 , де у ОСОБА_5 виник умисел направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_6 із території двору, який є огородженим по периметру парканом та забезпеченим від стороннього доступу інших людей. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , скориставшись тим, що власник домоволодіння відсутній і його дії не помітні потерпілій та іншим особам, шляхом відкриття вхідної хвіртки, проник на територію двору домоволодіння по АДРЕСА_2 , де виявив чотирьох качок породи «Шипун», віком 9 місяців, вагою 2 кілограми кожна, вартістю за одну качку 220 гривень. Після чого, ОСОБА_5 , повторно, таємно викрав чотирьох качок породи «Шипун», належні ОСОБА_6 , на загальну суму 880 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на зазначену суму.
30 грудня 2020 року, приблизно о 12.00 годині, ОСОБА_5 , знаходився в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , де у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення належного ОСОБА_8 мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення мобільного телефону ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю в приміщенні кімнати кухні вказаного будинку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших осіб, пересвідчившись, що його дії непомітні стороннім особам, повторно таємно викрав належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «NOKIA» моделі 112 IMEI: НОМЕР_1 , вартістю із урахуванням зносу 146 гривень 67 копійок, в якому знаходилась SIM карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 150 гривень, а всього на загальну суму 296 гривень 67 копійок, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на зазначену суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не оспорюючи фактичних обставин та зібраних доказів, свою вину по пред`явленому обвинуваченню за ч.2 ст. 185 та ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю, фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті, не оспорював, оскільки в ньому все викладено вірно і пояснив, що він дійсно вчинив інкриміновані йому злочини у спосіб, в час та за обставин, зазначених в описовій частині даного вироку, зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому.
Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, завчасно направили до суду клопотання про розгляд справи без їх участі. Прохають винести вирок відповідно до вимог кримінального законодавства України.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає за можливе провести судовий розгляд без участі потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , оскільки за їх відсутності можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.
Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, доказів на підтвердження розміру заподіяної шкоди. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_5 повторно таємно викрав чуже майно майно потерпілої ОСОБА_8 , а тому суд кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України. Також ОСОБА_5 повторно таємно викрав чуже майно з проникненням у інше приміщення та повторно таємно викрав чуже майно з проникненням у інше сховище, а тому суд кваліфікує його дії за ч.3 ст. 185 КК України.
Таким чином, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, доведена повністю.
В ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, відповідно до ст.. 12 КК України є тяжким злочином.
Відповідно до ст. 65 КК України, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, конкретні обставини справи, розмір шкоди, заподіяної злочином.
Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, має незняту та непогашену у встановленому діючим законодавством порядку судимість, не має постійного місця роботи, а відповідно і джерела доходу, не одружений, не перебуває на обліку в психоневрологічному чи наркологічному диспансері, за місцем проживання характеризується посередньо.
Судом встановлено, що 18.12.2020 року ухвалою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області задоволено подання провідного інспектора Онуфріївського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області та звільнено ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку. Однак, 27.12.2020 року, 28.12.2020 року та 30.12.2020 року ОСОБА_5 знову вчиняє кримінальні правопорушення проти власності, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно із ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно із ст. 67 КК України судом не встановлено.
Суд не приймає до уваги як пом`якшуючу обставину добровільне відшкодування завданого збитку, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шкода потерпілим добровільно не відшкодовувалась, а мобільний телефон потерпілої ОСОБА_8 повернутий працівниками поліції, після проведення огляду місця події.
З урахуванням вище викладеного суд вважає, що обвинуваченому потрібно призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у межах санкцій статей, що передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів.
Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим.
Підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані та з врахуванням обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_5 , тяжкості вчинених злочинів та їх систематичність, так як прийшов до твердого переконання, що його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь про обвинуваченого ОСОБА_5 , складеної провідним інспектором Онуфріївського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_9 з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0000011 відсутні.
Питання про речові докази у кримінальному провадженні № 0000011 суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін.
Строк відбування покарання слід рахувати з часу фактичного затримання, тобто з 27 січня 2021 року.
Керуючись ст. ст. 370, 373- 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, та призначити покарання:
За ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 1 (один) рік позбавлення волі;
За ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 27 січня 2021 року.
Речові докази:
- мобільний телефон марки «NOKIA» моделі 112 IMEI: НОМЕР_1 належний ОСОБА_8 , вилучений 12.01.2021 року в ході огляду місця події залишити у володінні та користуванні власника ОСОБА_8 ;
- «DVD-R» диск марки «Videx» помаранчевого кольору об`ємом 4,7 GB на якому знаходиться відеозапис проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 на території домоволодіння по АДРЕСА_3 зберігати при матеріалах кримінального провадження.
- «DVD-R» диск марки «Videx» помаранчевого кольору об`ємом 4,7 GB на якому знаходиться відеозапис проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 на території домоволодіння по АДРЕСА_2 зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення.
Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1