Справа №574/446/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/310/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми у режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Буринського районного суду Сумської області від 08 вересня 2020 року, якою ОСОБА_7 було відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування у строк покарання строку з 29.05.2014 року по 22.08.2014 року, його перебування в ДУ «Сумський слідчий ізолятор (№25)»,-

ВСТАНОВИЛА:

19 травня 2020 року до Буринського районного суду Сумської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 , в якому він просив зарахувати у строк відбуття покарання, за вироком Апеляційного суду Сумської області від 15.12.2004 року, період з 29.05.2014 року по 22.08.2014 року його перебування в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» для розгляду кримінального провадження за нововиявленими обставинами на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-VІІІ.

Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 08 вересня 2020 року у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено з підстав, що місцем відбування покарання засудженого ОСОБА_7 є ДУ «Замкова виправна колонія (58)» Хмельницької області, тому суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_7 не підсудне Буринському районному суду, оскільки повинно розглядатися судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, тобто Ізяславським районним судом Хмельницької області.

Не погодившись в вказаним судовим рішенням, засуджений ОСОБА_7 оскаржив його в апеляційному порядку та просив колегію суддів ухвалу Буринського районного суду Сумської області від 08 вересня 2020 року скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а матеріали кримінального провадження направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_7 наголошував на тому, що оскаржувана ухвала суду є незаконною, невмотивованою та такою, що істотно порушує норми кримінально-процесуального закону України та норми матеріально права, що носять імперативний характер.

Апелянт зазначає, зі змісту ухвали суду вбачається, що судом його клопотання було розглянуто по суті, однак відмова у його задоволенні судом мотивована тим, що таке клопотання не підсудне Буринському районному суду Сумської області. При цьому, ОСОБА_7 вважає, що за умови, якщо його клопотання було б не підсудне даному суду, то суддя повинен був його повернути, а не розглядати його по суті в порядку ст. 537 КПК України.

Також апелянт скаржиться на недотримання судом розумних строків розгляду клопотання, а також на те, що адміністрацію слідчого ізолятора, де утримується ОСОБА_7 , а також його особисто не було повідомлено про дату, час та місце розгляду його клопотання.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили ухвалу суду першої інстанції скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, заперечення прокурора проти вимог апеляційної скарги, який вважав ухвалу суду законної і просив її залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Однак суд першої інстанції даних вимог закону не дотримався в повному обсязі.

З ухвали суду вбачається, що відмовляючи у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, суд посилався на те, що в своєму клопотанні засуджений ОСОБА_9 порушував вирішення питання, передбачене п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, яке має розглядатися тим судом, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Проте колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції передчасними та необґрунтованими.

Так, вироком Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 року ОСОБА_7 засуджений за п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.194, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357 КК України до довічного позбавлення волі.

Ухвалою Верховного Суду України від 22 березня 2005 рок вирок Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 року відносно ОСОБА_7 був залишений без зміни.

Враховуючи періоди вчинення злочинів, за якими ОСОБА_7 визнаний винуватим, то до нього, за наявності відповідних на те підстав, можливе застосовування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 №838-VIII, яким було встановлено, що у разі засудження особи до позбавлення волі строк покарання обчислюється так: один день попереднього ув`язнення зараховується за два дні позбавлення волі.

Також, як слідує з матеріалів провадження, злочин за який ОСОБА_7 засуджено за п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.194, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357 КК України до довічного позбавлення волі він вчинив на території Буринського району Сумської області.

При цьому, пункт 3 «Прикінцевих положень» цього закону зазначав, що закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання.

Крім того, відповідно до ст. 537 КПК під час виконання вироків суд має право вирішувати зокрема такі питання: 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2, 3 ст. 74 КК; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Статтею 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається зокрема :

2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 КК), 11, 13 ч. 1 ст. 537 КПК;

4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до ч. 5 ст. 53 КК), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 ч. 1 ст. 537, ст. 538 КПК.

Тобто, враховуючи вищенаведені законодавчі акти, підсудність розгляду клопотання особи про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання є альтернативною, тобто особа може подавати таке клопотання як до суду, де відбуває покарання, так і до суду який ухвалив відносно неї вирок.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, безпідставно відмовив засудженому ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про зарахування строку тримання під вартою у строк покарання, з підстав, що таке клопотання має розглядатися тим судом, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, чим допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодили суду ухвалити обґрунтоване рішення, зокрема, допустивши в даному випадку, порушення правила підсудності.

Згідно з вимогами п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України, підставами до скасування судового рішення у будь-якому разі є порушення правил підсудності.

Пунктом 1 частини 1 статті 415 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду та призначає новий судовий розгляд, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини 2 статті 412 цього Кодексу.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає за необхідне, ухвалу Буринського районного суду Сумської області від 08 вересня 2020 року, скасувати та призначити новий розгляд заяви засудженого ОСОБА_7 в суді першої інстанції і таким чином задовольнити апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 .

Керуючись ст. 404; 405; 407;412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Буринського районного суду Сумської області від 08 вересня 2020 року, якою ОСОБА_7 було відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування у строк покарання строку з 29.05.2014 року по 22.08.2014 року, його перебування в ДУ «Сумський слідчий ізолятор (№25)», скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Призначити новий розгляд заяви засудженого ОСОБА_7 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання в Буринському районному суді Сумської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4