Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1238/2021 Справа № 641/5237/21
УХВАЛА
21 липня 2021 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
У судове засідання представник скаржника не з,явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності , скаргу підтримав, просив задовольнити .
Слідчий в судове засідання не з,явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності .
Прокурор у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність прокурора або слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.
Оцінюючи на предмет законності оскаржувану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Досудове розслідування вважається закінченим тоді, коли вирішені всі його завдання. Визнати досудове розслідування закінченим значить визнати, що немає необхідності проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій, спрямованих на збирання, перевірку і дослідження доказів: усі необхідні докази для ухвалення підсумкового рішення зібрані, перевірені, досліджені і належним чином оцінені.
Відповідно до ч. 5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
В ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000031 від 26.03.2021 було допитано потерпілу ОСОБА_3 , яка пояснила, що в ніч з 05 на 06 лютого 2021 року близько 00:30 годин за адресою: АДРЕСА_2 почала поступати гаряча вода з натяжної стелі. Після виявлення затоплення водою було викликано поліцію та охорону для того, щоб була здійснена фіксація даного інциденту. Після прибуття співробітників патрульної поліції спочатку проведено візуальний огляд всіх приміщень, на першому поверсі, потім разом з працівниками поліції пішла її матір на другий поверх, який розташований над її приміщеннями , а саме до квартири 68 Після огляду, який тривав десь 5 хвилин, вони всі разом вийшли, її матір розповідала, що бачила, що на трубі постачання гарячої води зірвало гайку. Як їй відомо, в квартирі 68 тривав процес ремонту. в них там знаходився сантехнік, який здійснював заміну трубопроводу, який в подальшому повідомив, що з труб зірвало металеву гайку, яка з,єднує дві труби.
В ході досудового розслідування також було допитано в якості свідка ОСОБА_5 , яка надала аналогічні пояснення,які надала ОСОБА_3 ..
Також, в ході досудового розслідування також було допитано в якості свідка ОСОБА_6 , яка пояснила, що у січні 2021 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звертались до ОСОБА_6 з претензіями про те, що остання нібито затоплює нежитлові приміщення. Водночас зазначені обставинами не відповідають дійсності. Крім того, 23.02.2021 року родина ОСОБА_9 викликала поліцію і послалася на видумані обставини, про те, що з її квартири здійснюється затоплення, однак співробітниками поліції встановлено відсутність будь-яких порушень з боку її доньки та користувача квартири. також, 08.03.2021 року родина ОСОБА_9 , окрім поліції, викликала, ще і пожежну службу, вказуючи на те, що в квартирі пожежа і наявний запах паленої пластмаси. Однак після огляду квартири, пожежна служба зазначила про відсутність пожежі.
З урахуванням усіх зібраних у ході досудового слідства даних, показань свідків, дослідження письмових доказів, не встановлено жодного доказу того, що дії ОСОБА_6 були направлені на умисне пошкодження майна ОСОБА_3 , факт затоплення ОСОБА_6 нежитлових приміщень не підтверджено жодним доказом.
Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності» кримінальна відповідальність за умисне знищення або пошкодження чужого майна настає у разі якщо такими діями заподіяно шкоду у великих розмірах.

Згідно з п. 3 примітки до ст. 185 КК України шкода визнається у великих розмірах, якщо кримінальне правопорушення вчинено однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, виникнення будь-яких наслідків у вигляді шкоди нежитловим приміщенням є неможливим, у зв`язку з тим, що під час проведення досудового розслідування не було встановлено, що ОСОБА_6 вчиняла дії спрямовані на знищення або пошкодження майна, тобто відсутня об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України.

Щодо посилання заявника на те, що досудове розслідування по справі проведено не повно, оскільки, на думку заявника, слідчий не виконав ряд певних слідчих дій є необґрунтованим, оскільки на правильність висновків та повноту досудового розслідування саме у цьому кримінальному провадженні не впливає, не є підставою для скасування постанови слідчого, який здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності та на власний розсуд визначає об`єм дій, спрямованих на перевірку наведених заявником обставин, достатній та необхідний, на переконання слідчого чи прокурора для прийняття мотивованого рішення. Зазначене свідчить лише про незгоду ОСОБА_3 з прийнятим по суті рішенням слідчого у даному кримінальному провадженні.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Проте,у п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Главою 26 КПК України передбачено оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.
Слідчий суддя погоджується з висновками, викладеними в оскаржуваній постанові з приводу відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, та не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови, оскільки вона обґрунтована доказами, які погоджуються між собою та є достатніми для прийняття такого рішення, оскільки відсутність у діянні складів злочину як підстава закриття кримінального провадження на практиці застосовується в тих випадках, коли встановлено, що подія, у зв`язку з якою порушено провадження, мала місце (відбулася), була результатом дії конкретних осіб, але це діяння не є злочином у зв`язку з відсутністю його ознак.
Заявником у своїй скарзі не наведено інших переконливих доводів, які б стверджували б про те, що шляхом проведення додаткових дій в даному кримінальному провадженні будуть встановлені достатні дані, які б вказували на наявність об`єктивних ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, та унеможливили б закриття провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято слідчим на підставі дослідження усіх фактичних обставин кримінального провадження, тому постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, слідчим був наданий аналіз тих обставин, на які посилається заявник, надано їм належну правову оцінку, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП № 2ХРУП №1 ГУНП в Харківській області від 26.06.2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових № 0000031 від 26.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1