ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 622/709/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1908/20 Суддя доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 29 вересня 2020 року, якою відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 00000 від 15.05.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.ч.3,4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
24.09.2020 слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти, як ризику незаконного впливу на свідків, так і іншим ризикам.
При цьому слідчий, посилаючись на збитки, завдані кримінальним правопорушення, вважав за доцільне визначити заставу у розмірі, співрозмірному з розміром завданих збитків, а саме у розмірі 2 864 000, 00 грн.
Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 29 вересня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ..
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 109 850 грн. та покладено на нього наступні обов`язки: не відлучатися з с. Козача Лопань, Дергачівського району, Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду та повідомляти останніх про зміну місця проживання й роботи.
На зазначену ухвалу слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого задовольнити та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та у разі визначення суми застави покласти на підозрюваного зобов`язання передбачені п.п.2,8,9 ч.5 ст.194 КПК України.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилався на те, що вона є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки слідчому судді були надані докази обґрунтованості підозри.
Прокурор ОСОБА_9 будучи належним чином повідомленим про розгляд апеляційної скарги в судове засідання не з`явився. Подав до канцелярії апеляційного суду заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з зайнятістю в розгляді інших справ у Дергачівському районному суді Харківської області.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст.405, ч.2 ст.422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні, оскільки прокурор був завчасно повідомлений про розгляд справи та відповідно до витягу з ЄРДР окрім прокурора ОСОБА_9 процесуальне керівництво здійснюється ще 10 прокурорами: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 (а.с. 12)
Захисник ОСОБА_20 подав заперечення проти апеляційної скарги, в яких просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги,дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні СВ Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088від 15.05.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3,ч.4 ст.191,ч.2 ст.366 КК України.

24.09.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України.
Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених чч.3,ч.4 ст.191,ч.2 ст.366 КК України, а також вважав, що прокурором не доведена обставина, передбачена п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Також слідчий суддя виходив з завдань кримінального провадження та мети застосування заходів його забезпечення, обставин, які стали підставою для висновку про наявність ряду ризиків, обставин порушення підозрюваним процесуального обов`язку, покладеного судом та ризиків, для запобігання яким на підозрюваного покладався відповідний обов`язок, презумпції поступового збільшення суворості запобіжного заходу у разі порушення умов раніше застосованого запобіжного заходу, ефективності застосування запобіжного заходу з урахуванням фактичних обставин, співвідношення ефективності запобіжних заходів в контексті обставин цього провадження.
З урахуванням зазначених обставин в сукупності, а також позитивних відомостей стосовно особи підозрюваного, слідчий суддя вважав, що на час ухвалення рішення достатнім та найбільш ефективним запобіжним заходом у даному випадку буде застава, розмір якої, відповідно до норм ч.1, абз. 2 ч.5 ст.182 КПК України, у цьому кримінальному провадженні, буде здатен забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків та який має складати 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 109 850 грн.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.
Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, а саме вчинив незаконні дії проти власності, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Згідно підозри також вчинив незаконні дії у сфері службової діяльності, за яке законом передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Відповідно до ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього і визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватися слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами є: 1) всі обставини кримінального правопорушення; 2) майновий та сімейний стан підозрюваного, обвинуваченого; 3) інші дані про його особу (наприклад, поведінка під час кримінального провадження); 4) ризики, передбачені в ст. 177 КПК, а критеріями - те, що розмір застави: а) достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та, водночас, б) не буде завідомо непомірним для нього. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала підозрюваного, обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини проживання.

Крім того, відповідно до позиції Європейського Суду з прав людини, визначення суми застави, яку повинна надати особа, виходячи лише з можливих розмірів збитків, не відповідає статті 5 § 3 Європейської Конвенції. Застава, передбачена в цій статті, призначена забезпечити лише належну процесуальну поведінку особи, а не відшкодування збитку. Таким чином, сума застави повинна визначатися відомостями про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, іншими словами, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання ухилитися від органів досудового розслідування та суду чи виконання процесуальних рішень.
Колегія суддів вважає, що слідчим суддею при визначенні розміру застави, були дотримані вимоги міжнародного та національного законодавства, враховано тяжкість та обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, відомості про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийнято обґрунтоване рішення про визначення ОСОБА_6 застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме такий запобіжний захід зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.
За таких обставин, колегія суддів погоджується зі слушністю висновків суду першої інстанції щодо застосуванням стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних прав та обов`язків.
Колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні не містить доводів, які б не були досліджені слідчим суддею, внаслідок чого відсутні підстави для скасування судового рішення.
Також, апеляційна скарга не містить відомостей на підтвердження доводів неефективності застосування або недосягнення мети обраного запобіжного заходу у вигляді застави. Більш того, враховуючи дату постановлення оскаржуваної ухвали та по день її апеляційного перегляду, відсутні відомості щодо порушення підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачає.
Керуючись ч.2 ст. 376,ст.ст. 392, 404, 405, 407 п.1 ч.3, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні зашити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 29 вересня 2020 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді