Справа № 183/591/20
№ 1-кп/183/1449/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду у спрощеному порядку кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0002033 від 15 листопада 2019 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Актюбінськ країна Казахстан, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

У відповідності до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченими ч.1 ст.394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності (а.с.9-10).

Представник потерпілого ТОВ «»РУШ» - ОСОБА_5 не заперечував проти такого розгляду, про що надав відповідну заяву (а.с.).

Ухвалою суду від 21 серпня 2020 року за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст.ст.381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, призначено до судового розгляду без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами спрощеного провадження встановлено, що 22 жовтня 2019 року приблизно об 11 годині 05 хвилин ОСОБА_3 перебував у приміщенні магазину «Єва-172», розташованого за адресою: Дніпропетровської область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 47-А. У цей момент у ОСОБА_3 раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій умисел, 22 жовтня 2019 року приблизно об 11 годині 10 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «Єва-172», розташованого за вищевказаною адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою викрадення, взяв з полиці вищезазначеного магазину сиворотку для обличчя «Мізон» 50 мл., вартістю 649,00 гривень, поклав її до лівої кишені куртки та намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення, однак, пройшовши касову зону вказаного магазину, не розрахувавшись за вказаний вище товар, був затриманий співробітниками магазину, якими були виявлені його злочинні дії, у зв`язку з чим ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено, з причин, що не залежали від його волі.
Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч. 1 ст.185 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Щире каяття ОСОБА_3 визнається судом обставиною, що пом`якшує його покарання.
Крім того, суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, є особою не судимою, на обліку у лікарів не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.
З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за недоцільне призначення покарання у вигляді штрафу чи виправних робіт, оскільки ОСОБА_3 офіційно не працює, а також у вигляді арешту, оскільки зазначений вид покарання передбачає реальну ізоляцію особи, а вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді громадських робіт буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судово-товарознавчої експертизи № 3128-20, вартість якої складає (157*2) 314,00 гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченого в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 100,369,370,373,374,381,382 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.
Речові докази:

DVD R диск в відеозаписом від 07.09.2019 року залишити в матеріалах кримінального провадження № 183/591/20 (1-кп/183/1449/20);

сиворотку для обличчя «Мізон» 50 мл., передану на відповідальне зберігання ОСОБА_6 повернути потерпілій особі ТОВ «РУШ».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 314 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1