Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

01 жовтня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції із Володимирецьким районним судом Рівненської області, матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 (далі прокурор) та захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 13 лютого 2020 року у кримінальному провадженні №0000400 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 30 вересня 2019 року) про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_9 ,

прокурора ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ,

законних представників обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_14 ,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 винними за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та на підставі ст.ст.75, 104 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим терміном 1 рік та покласти обов`язки відповідно до п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України.

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просить оскаржуваний вирок відносно ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено обвинувачених від відбування покарання з випробуванням з однорічним іспитовим строком. Покладено на обвинувачених обов`язки передбачені п.3,4 ч.1 ст.76 КК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації її дій, вважає вирок суду таким, що прийнятий з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. На думку прокурора при звільненні особи від відбування покарання з випробуванням, суди в резолютивній частині вироку мають посилатись на статтю 75 КК України, а щодо неповнолітної особи ще й на статтю 104 КК України як на підставу прийняття такого рішення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, вважає вирок суду таким, що прийнятий з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що суд внаслідок допущених порушень кримінального процесуального та кримінального закону при розгляді справи відносно неповнолітного ОСОБА_5 без належного обгрунтування відхилив можливість застосування до нього правил ст.69 КК України при призначенні покарання.

За вироком суду, 29 вересня 2019 року приблизно о 23 год. неповнолітні ОСОБА_8 , за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , маючи умисел на викрадення чужого майна та збагачення за чужий рахунок, вирішили проникнути до складського приміщення належного ОСОБА_15 , яке розміщено по АДРЕСА_4 .
На виконання свого злочинного наміру, який поєднується злочинним умислом, неповнолітні ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 30.09.2019 року приблизно о 00 год. 20 хв. діючи умисно, таємно, протиправно, проникли через пошкоджені двері у вказане складське приміщення, де взяли куртку-вітрянку марки «Camaro»вартістю 273,33 грн., куртку марки «JEANTEX» вартістю 173,33 грн., куртку марки «Pocopno» вартістю 160, 00 грн, куртку марки «twings we love», вартістю 133,00 грн та жилетку марки «Tor-Oliso» вартістю 86,67 грн.
Після цього, 30.09.2019 р. приблизно о 00 год. 20 хв., в момент того, як ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 залишали через пошкоджені двері межі даного складського приміщення із викраденим майном, їх було виявлено та затримано ОСОБА_16 .
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційних скарг, обвинувачених та їх захисників, які кожен окремо, підтримали подану захисником апеляційну скаргу та заперечили проти задоволення поданої прокурором апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника та частково підтримав апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З положень статті 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції зазначених вимог закону дотримано в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні, зазначеного у вироку кримінального правопорушення, ґрунтується на доказах, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, належно оцінених судом.

Кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України є вірною та в поданих апеляційних скаргах не оспорюється.

Беручи до уваги, що в апеляційних скаргах порушується питання щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке не зачіпає правильності кваліфікації да доведеності вини обвинувачених, колегія суддів, керуючись ст.404 КПК України, не наводить доводи на підтвердження вини ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні поставленого їм у вину злочину та його кваліфікації.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність ухвалення нового вироку, так як при звільненні неповнолітньої особи від відбування покарання з випробуванням посилатись окрім ст.75 КК України ще й на ст.104 КК України як на підставу прийняття такого рішення, що не було зроблено судом першої інстанції, то колегія суддів вважає, що вони є безпідставними зважаючи на слідуюче.

Згідно ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:
1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;
2) необхідності застосування більш суворого покарання;
3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;
4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Так, в апеляційній скарзі прокурора не зазначено жодної із визначених ч.1 ст.420 КПК України підстави для ухвалення судом апеляційної інстанції свого вироку.

Між тим, колегія суддів вважає, що зазначені прокурором в апеляційній скарзі вимоги жодним чином на суть прийнятого рішення не впливають, а відсутність посилання суду першої інстанції, при звільненні неповнолітніх від відбування покарання, на ст.104 КК України не є безумовною підставою для скасування вироку та ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції.

Що стосується вимог апеляційної скарги захисника про скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства через відсутність при звільненні від відбування покарання неповнолітньої особи посилання у вироку на ст.104 КК України, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається із апеляційної скарги захисника, остання послалась на п.3 ч.1 ст.409 та ч.1 ст.412 КПК України, проте жодного мотивування своєї позиції в чому ж все таки виразилось істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду прийняти законне та обгрунтоване рішення, вона не навела.

Разом з тим, в ході апеляційного розгляду даної справи таких порушень кримінального процесуального закону колегія суддів не віднайшла.

Крім того, згідно ч.1 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо:
1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу;
2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою;
3) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Однак, апеляційна скарга захисника взагалі не містить покликання на ч.1 ст.415 КПК України, а також з неї не вбачається обгрунтованих посилань на жодну з підстав зазначеної статті.

А тому, колегія суддів вважає, що підстави для скасування вироку суду першої інстанції та призначення нового розгляду в суді першої інстанції відсутні.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції уважає, що вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повністю відповідає вимогам ст.ст.370, 374 КПК України та є законним, обгрунтованим та вмотивованим і підстав для його скасування чи зміни за наслідками розгляду апеляційних скарг не вбачає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

ВирокВолодимирецького районного суду Рівненської області від 13 лютого 2020 року у кримінальному провадженні №0000400 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 30 вересня 2019 року) про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора та захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення цим судом та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3