УХВАЛА

21 липня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_6 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000248 від 29 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 у якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучене 09.07.2020 в ході проведення обшуку в гаражі № НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання вказує, що 29 серпня 2019 року до СУ ГУНП в Рівненській області надійшов рапорт начальника УПН ГУНП в Рівненській області про те, що група осіб за попередньою змовою з метою отримання прибутку займається збутом наркотичних засобів та психотропної речовини, на території м. Рівне та Рівненської області.

09.07.2020 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду ОСОБА_1 від 10.06.2020 проведено обшук в гаражі № НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою відшукання та вилучення банківських карток, документів, чорновоих записів, записних книжок, які підтверджують вчиненні злочину, грошей здобутих злочинним шляхом, наркотичних засобів, психотропних речовин, пристроїв для їх виготовлення, засобів мобільного звязку, сім-карток, флеш-накопичувачів, планшетів, компютерної техніки, на якій містьиться інформація щодо обставин вчинення злочину.

В ході проведення обшуку за вказаною адресою, під час якого був присутній ОСОБА_5 , виявлено та вилучено наступні речі:

1.лоток з вмістом сухої подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору,

2.коробка жовтого кольору з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору,

3.поліетиленовий пакет з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору,

4.гроші в сумі 2448 грн.

5.паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору,

6.паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору,

7.паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору,

8.поліетиленовий пакетик з залишками речовини білого кольору,

9.частина пластмасової пляшки та металева головка ключа з залишками канабісу,

10.лист та постанова з Мінюсту України на 3 арк.

11.ваги чорного кольору з залишками речовини білого кольору,

12.дві банківські картки «Приватбанк» і «Укрексімбанк»,

13.три мобільні телефони, два з яких марки «Хіаомі» та один «Nomi»,

14.гроші в сумі 82 грн.,

15.16 рослин схожих на канабіс,

16.висушені рослини зеленого кольору схожі на канабіс,

17.7 скляних банок та 1 лоток з вмістом речовини рослинного походження схожої на канабіс.

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України вищезазначені вилучені речі вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до знищення, відчуження відповідного майна, уникнення конфіскації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
В судовому засіданні прокурор просив клопотання задовлити з підстав викладеним у ньому.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні росили суд відмовити у задоволенні клопотання за безпідставністю.
З урахуванням заяв учасників судового розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000248 від 29 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Вилучені під час обшуку 09.07.2020 вищевказані речі, постановою слідчого від 10.07.2020 визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження, як речовий доказ.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно вимог ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно вимог ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням пор арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.
Як встановлено в судовому засіданні, згідно опису речей і документів, які були вилучені під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді від 09.07.2020, слідчим було вилучено вищезгадане майно, серед якого було вилучено банківську картку «Приватбанк», яка не відповідає критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, а являється особистим майном підозрюваного, та має жодного відношення до кримінального провадження не має. Накладення арешту на банківський рахунок (заробітну плату) ОСОБА_5 є порушенням його гарантованого права на заробітну плату відповідно до Конституції України.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов"язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( див. п. 46 рішення у справі " Устименко проти України", п.п. 51,52 рішення у справі " Рябих проти Росії", п. 31 рішення у справі " Марушин проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").
Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «новоселець кий проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючий, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання про накладення арешту на майно, яке було вилучене 09.07.2020 в ході проведення обшуку в гаражі № НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою збереження речових доказів, так, як не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження речей та предметів, що було об`єктом кримінально протиправних дій, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити частково.
Накласти арешт на майно, вилучене 09.07.2020 під час проведення обшуку в гаражі № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , яким користуються ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , а саме:

-лоток з вмістом сухої подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору,

-коробка жовтого кольору з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору,

-поліетиленовий пакет з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору,

-гроші в сумі 2448 грн.

-паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору,

-паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору,

-паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору,

-поліетиленовий пакетик з залишками речовини білого кольору,

-частина пластмасової пляшки та металева головка ключа з залишками канабісу,

-лист та постанова з Мінюсту України на 3 арк.

-ваги чорного кольору з залишками речовини білого кольору,

- банківську картку «Укрексімбанк»,

-три мобільні телефони, два з яких марки «Хіаомі» та один «Nomi»,

-гроші в сумі 82 грн.,

-16 рослин схожих на канабіс,

-висушені рослини зеленого кольору схожі на канабіс,

-7 скляних банок та 1 лоток з вмістом речовини рослинного походження схожої на канабіс, позбавивши останніх та будь-яких інших осіб, які мають відношення до вказаного майна, можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, до прийняття кінцевого рішення у справі.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1