КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
прокурора ОСОБА_5 ,
представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою в.о. голови правління ПАТ «Аграрний фонд» ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, а саме: на зернові культури, круп`яні та олійні культури, які перебувають на території ТОВ «Березівський Елеватор» () за адресою: Одеська область, Березівський район м. Березівка вулиця Пристанційна 14, заборонивши вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування вказаним майном. Передано Національному агентству України з питань виявлення розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та правління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» зернові культури, круп`яні та олійні культури, які перебувають на території ТОВ «Березівський Елеватор» ().

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя вказав, що майно є речовим доказом у кримінальному провадженні і з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, необхідно клопотання задовольнити та накласти арешт на майно.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, в.о. голови правління ПАТ «Аграрний фонд» ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на пшеницю 6 класу обсягом 5 000 тонн та соняшник некласний обсягом 1750 тонн, що належить на праві власності ПАТ «Аграрний фонд» та зберігається на ТОВ «Березівський елеватор» () за адресою: Одеська область, Березівський район, м. Березівка, вул. Пристанційна, 14, а також в частині передачі пшениці 6 класу обсягом 5 000 тонн та соняшника некласного обсягом 1750 тонн Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1,9,19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».
Щодо строку апеляційного оскарження зазначає, що ПАТ «Аграрний фонд» не було належним чином повідомлено про розгляд клопотання про арешт майна, а про ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року в.о. голови правління ПАТ «Аграрний фонд» ОСОБА_7 дізнався лише 03 лютого 2020 року.
Як зазначає в апеляційній скарзі в.о. голови правління ПАТ «Аграрний фонд» ОСОБА_7 , посадові особи ПАТ «Аграрний фонд» не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також ПАТ «Аграрний фонд» не є юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження, а отже відсутні законні підстави накладати арешт на майно, що належить на праві власності ПАТ «Аграрний фонд».
Апелянт зазначає, що право власності ПАТ «Аграрний фонд» на пшеницю 6 класу обсягом 5 000 тонн та соняшник некласний обсягом 1750 тонн підтверджується первинними документами. На його думку, слідчий суддя передчасно та без належного з`ясування обставин справи послався на ч. 6 ст. 100 КПК України, в якій чітко вказані можливі дії щодо речових докази, які не містять слідів кримінального правопорушення.

Посилається на те, що ПАТ «Аграрний фонд» визнано потерпілим у кримінальному провадженні № 0000087 від 02 лютого 2019 за ч. 5 ст. 191 КК України, про що представнику ПАТ «Аграрний фонд» надано відповідну пам`ятку.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
З матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, вбачається, що клопотання про арешт майна було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі представника ПАТ «Аграрний фонд», а про існування оскаржуваної ухвали представнику стало відомо лише 03 лютого 2020 року. Апеляційну скаргу було подано 04 лютого 2020 року, тобто вона є такою, що подана в межах передбаченого законом строку, у зв`язку з чим, він поновленню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів клопотання, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000087, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02 лютого 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

05 лютого 2019 року заступник начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: на зернові культури, круп`яні та олійні культури, які перебувають па території ТОВ «Березівський Елеватор» () за адресою: Одеська область, Березівський район м. Березівка вулиця Пристанційна 14, заборонивши вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування вказаним майном та передачу Національному агентству України з питань виявлення розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та правління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» зернових культур, круп`яних та олійних культур, які перебувають на території ТОВ «Березівський Елеватор».

Ухвалою слідчого судді Печерского районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року задоволено вказане клопотання.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132,167,170,171,172,173 КПК України та бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 підозрюється у заволодінні чужим майном, яке було ввірено особі, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає, додаткове покарання у виді конфіскації майна. Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_10 організував заволодіння чужим майно зерновими та олійними культурами ПАТ «Аграрний фонд», яке має 100 відсотків статутного капіталу у державній власності.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_10 могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та певними доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність особи до скоєння кримінального правопорушення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172,173 КПК України, перевіривши при цьому, наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132,170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Висновки слідчого судді про арешт майна цілком доведені матеріалами кримінального провадження, специфікою розслідування самого злочину, що потребує проведення певних слідчих дій, та саме такого заходу, як накладення арешту на вказане майно.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту на майно, що надасть змогу виконати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

А тому доводи автора апеляційної скарги про відсутність правових підстав для арешту майна, не є переконливими.

Що стосується передачі вказаного майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () в управління, для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», що регулюється ст. 100 КПК України, яка відноситься до Глави 4 КПК України " Докази і доказування" і регулює питання зберігання речових доказів і вирішення питання про спеціальну конфіскацію, то ухвала слідчого судді в цій частині, виходячи з положень ст.ст. 309, 100 КПК Уураїни не підлягає апеляційному перегляду..
Приймаючи таке рішення колегія суддів враховує і те, що власниками арештованого майна крім ПАТ«Аграрний фонд» вважають себе і інші юридичні особи, що з огляду на те, що ідентифікувати майно можливо лише за родовими ознаками, робить неможливим зробити висновок про належність цього майна саме ПАТ«Аграрний фонд», який до того ж визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні і арешт накладався в тому числі і в його інтересах.
Крім цього, у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, який може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За наведеного вище, достатніх підстав для скасування ухвали слідчого судді, передбачених ст. 409 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою та відповідає вимогам ст.ст. 172, 173 КПК України.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, а саме: на зернові культури, круп`яні та олійні культури, які перебувають на території ТОВ «Березівський Елеватор» () за адресою: Одеська область, Березівський район м. Березівка вулиця Пристанційна 14, заборонивши вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, а також вказане майно передано Національному агентству України з питань виявлення розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та правління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» - залишити без змін, а апеляційну скаргу в.о. голови правління ПАТ «Аграрний фонд» ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1357/2020
Єдиний унікальний номер 757/5796/19
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_11
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1