Справа №: 398/910/20
провадження №: 1-кп/398/290/20
ВИРОК
Іменем України

"02" грудня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив умисні корисливі злочини проти власності за наступних обставин:

Епізод 1. 07 березня 2020 року близько 14 години ОСОБА_5 перебував у гостях у своєї знайомої ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де на той час також перебував потерпілий ОСОБА_7 . Перебуваючи на подвір`ї вказаного домоволодіння ОСОБА_5 , маючи на меті нетрудове збагачення за рахунок вчинення корисливого злочину крадіжки помітив за будинком під стіною велосипед «Україна» синього кольору із жіночою рамою, який належить потерпілому ОСОБА_7 та в нього виник умисел на вчинення майнового корисливого злочину крадіжки. В подальшому ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_7 , впевнившись, що його злочинні дії ніким поміченими не були та мають таємний характер, діючи умисно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу вчинив таємне викрадення велосипеда «Україна» синього кольору із жіночою рамою вартістю 975,00 грн. В подальшому, заволодівши вказаним майном, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 975,00 грн.

Епізод 2. 10 березня 2020 року близько 10 години, ОСОБА_5 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуваючи на подвір`ї вказаного домоволодіння ОСОБА_5 , маючи на меті нетрудове збагачення за рахунок вчинення корисливого злочину, вирішив вчинити крадіжку електролічильника, який встановлений на його будинку та належить Олександрійському РЕМ ПрАТ «Кіровоградобленерго». В подальшому ОСОБА_5 впевнившись, що його злочинні дії ніким поміченими не були та мають таємний характер, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу вчинив таємне викрадення електричного лічильника «ЦЭ6803В» №41029248, бувшого в експлуатації з 29 грудня 2016 року, вартістю 550,00 грн. В подальшому, заволодівши вказаним майном, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 550,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, фактичних обставин, викладених у обвинувальних актах не оспорював, оскільки в них все викладено вірно. Зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому. На підставі ст. 63 Конституції України відмовився давати показання.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та доказів на підтвердження цивільного позову. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого та докази на підтвердження цивільного позову, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях доведена та його дії слід кваліфікувати:

- за 1 епізодом за ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка);

- за 2 епізодом за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком (ч. 1 ст. 185 КК України) та нетяжким злочином (ч. 2 ст. 185 КК України).

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого встановлено, що обвинувачений не одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей. За місцем проживання скарг та заяв щодо нього не надходило, офіційно не працює. На обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Згідно з досудовою доповіддю від 21 квітня 2020 року ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні. На думку органу пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 314-1 КПК України при призначенні покарання обвинуваченому судом враховується зазначена досудова доповідь.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_5 судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує: характер і тривалість злочинного посягання, наслідки, які завдані кримінальними правопорушеннями потерпілим.

З урахуванням тяжкості скоєного обвинуваченим, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про його особу, наявності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України та у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, спочатку призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, після чого на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, враховуючи наявність двох малолітніх дітей на утриманні обвинуваченого, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, позицію потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні обвинуваченого, дані досудової доповіді, а також те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає, що перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому до обвинуваченого доцільно застосувати ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк, з покладенням на нього обов`язків, у відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Потерпілим ПрАТ «Кіровоградобленерго» подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 862,87 грн., яка складається з вартості викраденого електричного лічильника «ЦЭ6803В» №41029248 та відновлювальних робіт по його встановленню.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 КПК України цивільний відповідач має право визнавати позов повністю чи частково або заперечувати проти нього.

Обвинуваченим цивільний позов потерпілого визнано в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 22, 1166, 1177 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до висновку експерта №983 від 30 березня 2020 року вартість викраденого обвинуваченим електричного лічильника становить 550,00 грн. Зазначений лічильник визнано речовим доказом та передано на зберігання представнику ПрАТ «Кіровоградобленерго».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню в частині стягнення з обвинуваченого вартості матеріалів, необхідних для відновлення лічильника, за винятком його вартості, в розмірі 312,87 грн. (862,87 грн. (сума позову) 550,00 грн. (вартість лічильника) = 312,87 грн.).

Щодо запобіжного заходу суд зазначає наступне.

01 грудня 2020 року ОСОБА_8 було затримано на підставі ухвали суду від 01 жовтня 2020 року про надання дозволу на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що підтверджується протоколом затримання особи від 01 грудня 2020 року.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує особу обвинуваченого, тяжкість кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченим, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та виходячи з виду покарання, призначеного ОСОБА_8 цим вироком та звільнення його відбування покарання з іспитовим строком, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_8 підлягає звільненню з-під варти негайно.

Крім того, строк тримання ОСОБА_8 під вартою з 01 грудня 2020 року до 02 грудня 2020 року включно, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати обвинуваченому в строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно.

Зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 01 грудня 2020 року по 02 грудня 2020 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ПрАТ «Кіровоградоленерго» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» 312 (триста дванадцять) грн. 87 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

В іншій частині позовних вимог потерпілого ПрАТ «Кіровоградоленерго» відмовити.

Речові докази:

- велосипед «Україна» синього кольору з жіночою рамою, який передано на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому;

- електролічильник «ЦЭ 6803В» №41029248, який передано на відповідальне зберігання під розписку представнику потерпілого ОСОБА_9 , повернути за належністю власнику ПрАТ «Кіровоградобленерго».

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1