Справа № 524/6369/20
Провадження № 1-кс/524/2686/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 17 липня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:
07 жовтня 2020 року до слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука звернулася ОСОБА_3 зі скаргою на постанову дізнавача сектору дізнання КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0003488 від 13.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в якій просить скасувати вказану постанову, зобов`язати СД Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області всебічно, повно та неупереджено провести досудове розслідування, мотивуючи тим, що постанова слідчого є передчасною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні Білоус та її представник скаргу підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у ній.

Дізнавач ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв.

На запит суду СВ Кременчуцьким ВП ГУ НП в Полтавській області надано матеріали кримінального провадження № 0003488 від 13.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника та його представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

Постановою дізнавача СД Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 від 17 липня 2020 року закрито кримінальне провадження № 0003488 від 13.10.2019 року.

Копію вищевказаної постанови заявник одержала 28 вересня 2020 року.

Згідно з положеннями ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій,службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок , проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу; 9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України; 10) існує нескасована постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося із дотриманням вимог щодо підслідності; 10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Відповідно до ч.1 ст.294 КПК України якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Тобто, у контексті положень ч. 5 ст. 110 та ст. 284 КПК України прийняте за результатами досудового розслідування рішення про закриття кримінального провадження повинне бути мотивованим, у ньому повинне бути зазначено, чому визнано, що наведені у постанові обставини та добуті під час досудового слідства докази вказують на відсутність події кримінального правопорушення, відсутність в діянні складу кримінального правопорушення чи не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження № 0003488 , слідчий суддя встановив, що за заявою ОСОБА_3 від 12.10.2029 року за №28010 внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ході досудового розслідування було допитано потерпілу ОСОБА_3 та отримано тимчасовий доступ до інформації та документів на підставі ухвал слідчих суддів від 12.11.2019 року та 27.12.2019 року.

Разом з тим, у матеріалах кримінального провадження відсутня інформація щодо виконання ухвали слідчого судді від 27.12.2019 року, відповідно до якої було надано слідчому доступ до інформації щодо власника картки «Приватбанк», а також до документів? що відображають рух коштів порахунку ПАТ КБ «Приватбанк, визначеному в ухвалі суду.

Постановою від 08.07.2020 року змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення та порядок досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що дізнавачем під час проведення дізнання по даному кримінальному провадженню, у порушення положень ч.2 ст.9 КПК України, не у повній мірі встановлено усі обставини у справі, не отримано досуп до інформації та документів на підставі ухвали суду про тимчасовий доступ.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчий передчасно закрив провадження по справі, а відтак постанову про закриття кримінального провадження 0003488 від 13.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, необхідно скасувати, а матеріали кримінального провадження направити органу досудового слідства для продовження дізнання.

Крім того, суд зауважує, що дізнавачем у постанові про закриття кримінального провадження допущено помилку щодо дати внесення заяви до ЄРДР, в тексті постанови не зазначено жодних мотивів прийняття рішення про закриття кримінального провадження. Копія постанови про закриття кримінального провадження, яка була надана заявнику, відрізняється за своїм змістом від тієї, що міститься в матеріалах кримінального провадження.

Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги заявника в частині зобов`язання СД Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області всебічно, повно та неупереджено провести досудове розслідування, оскільки належним та достатнім способом захисту права заявника є скасування постанови про закриття кримінального провадження та направлення матеріалів для продовження дізнання.

Керуючись ст. ст. 110, 303,304,307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 17 липня 2020 року задовольнити частково.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0003488 від 13.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Матеріали кримінального провадження направити до СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області для проведення дізнання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1