Справа № 214/5767/20
1-кп/214/926/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянув у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000667 від 25.04.2020 року щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, українця, громадянина України, який має середню освіту, одружений, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 24 квітня 2020 року, приблизно о 01-00 годині, перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_2 . В цей час, реалізуючи раптово виниклий намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обертання його на свою користь, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що відсутній в приміщенні потерпілий ОСОБА_4 та за його діями не спостерігає і вони носять таємний характер, з корисливих мотивів, таємно умисно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_4 , а саме: цифровий ефірний приймач DVB-T2 марки «Smart» моделі «HL-115X», який, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №1582 від 22.05.2020 року, складає 312,95 гривень та мобільний телефон марки «Astro» моделі «A171» Black, який, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №1582 від 22.05.2020 складає 168,72 гривень. Після вчинення вказаних дій, ОСОБА_3 з викраденим майном залишив місце кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши його на свою користь, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 481,67 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 про обвинувачення у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який складений 14.08.2020 року процесуальним керівником прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 , поступив до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Окрім того, потерпілим ОСОБА_4 надано заяву про згоду з розглядом обвинувального акта щодо ОСОБА_3 у спрощеному провадженні. Потерпілому роз`яснено, що він буде позбавлений права на оскарження вироку в апеляційному порядку з підстав спрощеного розгляду провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини (том 1 а.с.13).

Згідно з заявою ОСОБА_3 від 14.08.2020 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. Також, ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (том 1 а.с.12).

Враховуючи викладене вище, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частинами 1 та 2 ст.382 КПК України визначено, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок, який повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду, та в якому за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього письмові докази, які, відповідно до положень ст.ст.85, 86 КК України, є належними та допустимими, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, зокрема, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального проступку підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (том 2 а.с.57).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони (том 2 а.с.59), раніше не судимий (том 2 а.с.51), на обліку в КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» у лікаря-психіатра не перебував (том 2 а.с.57), з лютого 2010 року по серпень 2011 року звертався за медичною допомогою з приводу вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками (том 2 а.с.55).

При призначенні покарання суд враховує, що у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Також, у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.02.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Крім того, відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд також враховує, що на час вчинення ОСОБА_3 крадіжки майна потерпілого ОСОБА_4 , тобто станом на 24.04.2020 року, санкція ч.1 ст.185 КК України передбачала покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років (в редакції Закону №1449-VI від 04.06.2009 року).

На момент ухвалення вироку, санкція ч.1 ст.185 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років (в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018 року).

Так, відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у виді громадських робіт.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_3 не відноситься до категорій осіб, яким, відповідно до ст.56 КК України, не може призначатися такий вид кримінального покарання, як громадські роботи. Також, оскільки обвинувачений не працює та у нього відсутні постійні джерела доходу, з яких може бути сплачений штраф, призначення покарання у виді штрафу, буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та може бути «надмірним тягарем» для нього й спонукати до вчинення нових корисливих злочинів.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України, судом не встановлено.

Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання судом не встановлено.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368-371, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 240 (двохсот сорока) громадських робіт.

Речові докази:

- паспорт громадянина України, у вигляді ID-картки на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повернуто на відповідальне зберігання останньому рід розписку залишити ОСОБА_4 , дозволивши розпоряджатися ним на власний розсуд (том 2 а.с.18, 19);
- виданий ОСОБА_3 цифровий ефірний приймач DVB-T2 марки «Smart» моделі «HL-115X», який передано на зберігання до камери схову речових доказів Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція №002528) повернути потерпілому ОСОБА_4 , дозволивши розпоряджатися ним на власний розсуд (том 2 а.с.31, 43, 44);

- виданий ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Astro» моделі «A171» Black, який передано на зберігання до камери схову речових доказів Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція №002529) повернути потерпілому ОСОБА_4 , дозволивши розпоряджатися ним на власний розсуд (том 2 а.с.31, 48, 49).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1