Справа № 191/2359/20
Провадження № 1-кс/191/486/20
У Х В А Л А
іменем України

17 серпня 2020 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Синельникове скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі заяви потерпілого ОСОБА_4 31 грудня 2015 року до ЄРДР за №0002307 було внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ч.1 ст.122 КК України. У заяві ОСОБА_4 вказував, що 12 грудня 2012 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 спричинили йому тілесні ушкодження за адресою: АДРЕСА_1 . Однак працівниками поліції своєчасно відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені не були, хоча працівники поліції приїздили на місце пригоди і особисто бачили ОСОБА_4 з тілесними ушкодженнями. Також своєчасно не було проведено і судово-медичне дослідження потерпілого ОСОБА_4 . Лише 23 грудня 2015 року за результатами судово-медичного дослідження було встановлено, що ОСОБА_4 дійсно отримав тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості та легкого ступеню тяжкості. Заявник зазначив, що замість належного встановлення місця події, апроведення огляду, перевірки осіб, на які вказав ОСОБА_4 на їх причетність до вчинення злочину, слідчий збирала відомості про потерпілу особу, допитаючи свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які давали характеризуючи інформацію про родину ОСОБА_4 і які не були очевидцями події, про яку заявив ОСОБА_4 . Слідчим також не було допитано в якості свідків членів СОГ Синельниківського ВП, якими було здійснено виїзд на місце пригоди, не зібрано характеризуючий матеріал на осіб, які вказані потерпілим ОСОБА_4 в заяві про вчинення злочину, що є невиконанням слідчими письмових вказівок процесуального керівника прокурора ОСОБА_14 від 17 вересня 2016 року, що в подальшому було підтверджено прокурором. Слідчим не було додатково допитано в якості свідка мати потерпілого ОСОБА_4 з метою встановлення дійсних характеризуючи даних щодо потерпілого. В подальшому в кримінальному провадженні було проведено допит в якості свідків осіб, на які вказує ОСОБА_4 , які спричинили йому тілесні ушкодження, однак допит проведено без участі потерпілого, чим останній був позбавлений можливості приймати участь в слідчих діях і задавати питання під час допиту свідків. Висновком судово-медичної експертизи №306 від 11 жовтня 2019 року які підтверджуються характером, численністю та локалізацією встановлених у потерпілого судово-медичним експертом тілесних ушкоджень. Також слідчим у постанові не взято до уваги те, що висновок експерта № 306 не підтверджує показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , оскільки у цих показаннях відсутні будь-які згадки про ймовірний механізм спрямований на спричинення синців навколоочних ділянок та механізм утворення перелому плечової кістки у потерпілого ОСОБА_4 . Крім того у показаннях зазначених свідків не зазначено жодних відомостей про механізм нанесення тілесних ушкоджень ділянки правої гомілки потерпілого, які спричинені при неодноразовій, мінімум трикратній дії жорстких травмуючих предметів, розташованих у певному лінійному та дугоподібному порядку (по одній умовній дузі) та які мають різко обмежену контактуючу поверхню, чим найбільш вірогідно є зуби хижака, про які вказував потерпілий у своїх показаннях, та пояснював, що вищезазначені особи нацькували на нього собаку. Таким чином слідчий передчасно, безпідставно дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, яке відбулося 12 грудня 2015 року та в результаті якого постраждав потерпілий ОСОБА_4 . Висновки слідчого у постанові від 08 листопада 2019 року не відповідають обставинам кримінального провадження, які містяться у матеріалах кримінального провадження. Так, слідчим безпідставно встановлено, що ОСОБА_15 , намагаючись припинити протиправні дії ОСОБА_4 , загинав руки ОСОБА_4 , який лежав на животі, в результаті чого, не маючи умислу, спричинив останньому шкоду, яка була необхідною для припинення протиправних дій, оскільки свідок ОСОБА_15 не вказав на механізм нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень у вигляді закритого, спіралеподібного перелому лівої плечової кістки, а відповідно цей механізм не було досліджено судово-медичним експертом для дійсно об`єктивного встановлення досудовим розслідуванням обставин кримінального правопорушення, обставин наявності або відсутності умислу у діях ОСОБА_15 , оскільки відповіді на ці питання не можливо отримати, без встановлення механізму нанесення громадянином ОСОБА_15 , тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості громадянину ОСОБА_4 . Заявник просить постанову слідчого про закриття кримінального провадження скавувати.

У судовому засіданні заявник заявлені в скарзі вимоги підтримав повністю і просив її задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні заявлені в скарзі вимоги підтримав повністю і просив її задовольнити.

Прокурор і слідчий у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували і просили у її задоволенні відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши додані до скарги матеріали, встановив наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

31 грудня 2015 року на підставі заяви потерпілого ОСОБА_4 до ЄРДР під №0002307 було внесено інформацію про вчинене кримінальне правопорушення за ч.1 ст.122 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_18 від 08 листопада 2019 року вказане кримінальне провадження було закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Однак висновком судово-медичної експертизи №306 від 11 жовтня 2019 року які підтверджуються характером, численністю та локалізацією встановлених у потерпілого судово-медичним експертом тілесних ушкоджень.
Слідчий суддя вважає, що слідчим у постанові не взято до уваги те, що висновок експерта № 306 не підтверджує показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , оскільки у цих показаннях відсутні будь-які згадки про ймовірний механізм спрямований на спричинення синців навколоочних ділянок та механізм утворення перелому плечової кістки у потерпілого ОСОБА_4 .
Також у показаннях зазначених свідків не зазначено жодних відомостей про механізм нанесення тілесних ушкоджень ділянки правої гомілки потерпілого, які спричинені при неодноразовій, мінімум трикратній дії жорстких травмуючих предметів, розташованих у певному лінійному та дугоподібному порядку (по одній умовній дузі) та які мають різко обмежену контактуючу поверхню, чим найбільш вірогідно є зуби хижака, про які вказував потерпілий у своїх показаннях, та пояснював, що вищезазначені особи нацькували на нього собаку.
Отже, слідчий передчасно дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, оскільки висновки слідчого у постанові від 08 листопада 2019 року не відповідають обставинам кримінального провадження, які містяться у матеріалах кримінального провадження. Так, слідчим безпідставно встановлено, що ОСОБА_15 , намагаючись припинити протиправні дії ОСОБА_4 , загинав руки ОСОБА_4 , який лежав на животі, в результаті чого, не маючи умислу, спричинив останньому шкоду, яка була необхідною для припинення протиправних дій, оскільки свідок ОСОБА_15 не вказав на механізм нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень у вигляді закритого, спіралеподібного перелому лівої плечової кістки, а відповідно цей механізм не було досліджено судово-медичним експертом для дійсно об`єктивного встановлення досудовим розслідуванням обставин кримінального правопорушення, обставин наявності або відсутності умислу у діях ОСОБА_15 , оскільки відповіді на ці питання не можливо отримати, без встановлення механізму нанесення громадянином ОСОБА_15 , тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості громадянину ОСОБА_4 .
Посилання заявника на допущені порушення щодо строку внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення на даний час на результати кримінального провадження не впливають і не стосується самої постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Необґрунтованими слідчий суддя вважає і посилання заявника на проведення слідчим допиту свідків без участі потерпілого ОСОБА_4 , оскільки слідчий не позбавлений права проводити допит під час досудового розслідування кримінального провадження без участі інших учасників процесу.

В той же час слідчий суддя вважає обґрунтованими посилання заявника на не проведення слідчим ОСОБА_19 всіх слідчих дій, які надавалися процесуальним керівником у вказаному кримінальному провадженні, що підтверджується копією листа Синельниківської місцевої прокуратури №70-150-16 від 07 березня 2017 року.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що скарга заявника є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_18 від 08 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження №0002307 від 31 грудня 2015 року скасувати і зобов`язати слідчого відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1