ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020 Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання обвинувальний акт за результатами досудового розслідування, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0003012 від 16 липня 2018 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 15.07.2018 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, діючи за попередньою змовою з особою, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, знаходячись біля будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, а також передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки, діючи умисно, вважаючи, що їх дії залишаються непоміченими для інших осіб, шляхом вільного доступу зняв за допомогою викрутки з фасаду будинку водостічну трубу TM «Rheinzink» довжиною 3,20 м, вартістю згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 3012 від 10.08.2018 - 2029,12 грн., маючи намір викрасти зазначене майно. Вчинивши всі дії, які вони вважали необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_4 та особа, матеріали якого виділені в окреме провадження, намагалися зникнути з місця вчинення злочину з викраденим майном, однак на подвір`ї були затриманні громадянами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у зв`язку з чим не змогли довести свій злочинний умисел до кінця, з незалежних від них причин.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, розкаявся та дав суду свідчення про обставини скоєння злочину, як про це викладено в обвинувальному акті. Зазначив, що в них з товаришем не було грошей, а треба було похмелитися, тубу хотіли здати на метал. В скоєному щиро розкаюється, просить визначити покарання на розсуд суду та врахувати, що він має реєстрацію в м. Харкові, в нього є неповнолітня дочка, з якою хоче проводити час та виховувати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою провину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що провина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана повністю та його дії за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, розмір можливої шкоди, відсутність позову, особу винного, його ставлення до вчиненого, ті обставини, що він раніше судимий за корисливі злочини, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що той раніше судимий: 10.01.2006 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 296 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, 16.11.2006 року звільнений умовно-достроково; 04.04.2019 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_4 на обліку у лікарів психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2017 року з діагнозом «вживання психотропних речовин, без синдрому залежності», зареєстрований та проживає в м. Харкові, де характеризується задовільно, не працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітню дочку, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує відношення обвинуваченого до вчиненого, визнання своєї провини та його щире каяття, репутацію, майновий, сімейний стан, наявність неповнолітньої дитини на утриманні, розмір майнової шкоди, відсутність претензій з боку потерпілого, і вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції статті, інкримінованої йому, саме у вигляді позбавлення волі.

Однак, в силу вимог ст. 75 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього в силу ч.1 ст.76 КК України обов`язки.
При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, який одружений, має реєстрацію в м. Харкові, неповнолітню дитину на утриманні.
Питання речових доказів визначити на підставі вимог ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід не обирався, клопотань з цього питання не заявлено.

Також, при вирішенні остаточного покарання, судом враховано, що обвинувачений вчинив злочин до ухвалення вироку 04.04.2019 року Жовтневим районним судом м. Харкова, яким його було засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК УКраїни, а тому при вирішенні остаточного покарання необхідно застосувати вимоги ч.4 ст. 70 КК України.

Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд,-

Ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України - у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців.
На підставі вимог ч. 4 ст. 70 КК України, з врахуванням того, що ОСОБА_4 засуджується за вчинення злочину, скоєного ним до винесення вироку 04.04.2019 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, за сукупністю злочинів, суд визначає покарання шляхом часткового складання покарання, яке не відбуте за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.04.2019 року до покарання, яке призначене судом, та призначає ОСОБА_4 остаточно покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ч.1 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України необхідні і достатні для його виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.
Речові докази ( водостічну трубу), передану потерпілому залишити у його розпорядженні та власності.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: