Дата документу 20.08.2020 Справа № 554/3558/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:
ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мар`янське Великобагачанського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 127, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 146 КК України, по матеріалам досудового розслідування №0000115, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , яке мотивує наступним.

Слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000115 від 29.03.2020 року за ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що з осені 2019 року у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 склалися неприязні стосунки із ОСОБА_8 , 1963 року народження, яку останні підозрювали у крадіжці належної їм німецької вівчарки.

28.03.2020 року у вечірній час, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 помітили на вулиці с. Мар`янське Великобагачанського району ОСОБА_8 , після чого, залучившись підтримкою свого знайомого ОСОБА_9 нехтуючи вимогами статей 3, 28, 29 Конституції України, згідно яких людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішили помститися ОСОБА_8 за скоєну, на їх думку, крадіжку німецької вівчарки та залякати за ці дії, піддавши останню катуванню.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 28.03.2020 року, близько 20:00, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , попередньо озброївшись предметами, спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень та спричинення при цьому фізичного болю, а саме балончиками, спорядженими речовиною сльозогінної та дратівливої дії, а також дерев`яною палицею, схожою за характеристиками на бейсбольну биту, прийшли до помешкання ОСОБА_10 у АДРЕСА_2 , де у той час знаходилась ОСОБА_8 .

Зайшовши у приміщення зазначеного будинку, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_9 помітили там потерпілу ОСОБА_8 .

Після цього, діючи за попередньою змовою групою осіб, з єдиним наміром на заподіяння сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання, з метою подолання опору потерпілої та інших присутніх, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , умисно спрямували струмінь речовини сльозогінної та дратівливої дії в обличчя ОСОБА_8 та присутнього там ОСОБА_11 .

Далі ОСОБА_4 декілька разів ударив ОСОБА_8 обличчям об стіл, після чого вивів із-за столу на середину кімнати (вітальні), де умисно наніс останній декілька ударів кулаком в обличчя. У свою чергу ОСОБА_9 умисно наніс ОСОБА_8 декілька ударів дерев`яною палицею по спині, сідницям та нижнім кінцівкам.

Коли нападники відволіклися, потерпіла ОСОБА_8 втекла до сусідньої кімнати (спальні), де заховалась у кутку за ліжком.

Помітивши переміщення потерпілої, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зайшли слідом за потерпілою у сусідню кімнату (спальню), де продовжили наносити останній численні удари кулаками та ногами в обличчя, по голові, тулубу та кінцівкам, бризкали в обличчя речовиною сльозогінної та дратівливої дії.

З метою посилити моральні страждання потерпілої, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 облили ОСОБА_8 холодною водою, стверджуючи, що це бензин, погрожуючи при цьому підпалити останню.

У свою чергу ОСОБА_9 , знаходячись у сусідній кімнаті (вітальні), за вказівкою ОСОБА_4 і ОСОБА_7 контролював дії присутніх у цій же кімнаті ОСОБА_10 , 1981 р.н., та ОСОБА_11 , 1960 р.н., та, погрожуючи дерев`яною палицею, не давав останнім змоги вийти з приміщення, або іншим чином покликати на допомогу.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 завели потерпілу ОСОБА_8 у першу кімнату (вітальню), де спільно із ОСОБА_9 продовжили свої протиправні дії, спрямовані на умисне заподіяння сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання ОСОБА_8 . З цією метою ОСОБА_9 заніс у кімнату (вітальню) металеву каструлю з водою, яку поставив на підлогу. У свою чергу ОСОБА_4 та ОСОБА_7 почергово занурювали ОСОБА_8 головою у каструлю з водою, припиняючи таким чином можливість останній вільно вдихати повітря.

Далі ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 облили потерпілу холодною водою, після чого вивели мокру ОСОБА_8 з будинку на двір, де температура повітря на той час не перевищувала 120С тепла.

Глумлячись над потерпілою, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, незважаючи на мокрий одяг та фізичний стан потерпілої, низьку температуру навколишнього повітря, погрожуючи фізичною розправою, насильно примусили ОСОБА_8 перебувати поряд із собою, позбавивши таким чином останню волі, а саме фізичної свободи, особистої недоторканості, а також вільного вибору місця знаходження, можливості вільно пересуватися на власний розсуд, чим порушили основні права, свободи та загальнолюдські цінності, які повинна мати кожна людина, у тому числі закріплені статтею 33 Конституції України, якою гарантується свобода пересування.

Застосовуючи погрози та фізичну силу, позбавляючи при цьому можливості вільно, на свій розсуд пересуватися, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , примусили потерпілу ОСОБА_12 здолати більше 800 метрів відстані до території сільського кладовища с. Мар`янське Великобагачанського району Полтавської області, у результаті чого остання тривалий час перебувала у мокрому та безпорадному стані на прохолодному повітрі.

Зайшовши на територію кладовища, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , застосовуючи погрози та фізичне насильство у вигляді нанесення ударів дерев`яною палицею по тулубу та кінцівках, морально принижуючи, залякуючи та глумлячись, примусили потерпілу ОСОБА_8 викопати лопатою у ґрунті яму глибиною до 50 см.

Після того, як потерпіла викопала яму, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 штовхнули ОСОБА_8 на дно зазначеної ями та, розуміючи, що заподіюють останній сильні моральні страждання, повністю присипали її зверху ґрунтом, позбавивши також таким чином при цьому останню волі, після чого залишились неподалік.

Дочекавшись, доки потерпіла ОСОБА_8 самостійно, викопавшись з ґрунту, вилізла з ями, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , із застосуванням насильства та погроз, морально принижуючи, примусили потерпілу руками закопати зазначену яму, після чого продовжуючи глумитись, позбавляючи при цьому можливості вільно, на свій розсуд пересуватися, примусили потерпілу переміститись від кладовища на відстань більше 150 метрів, де знову примушували останню копати яму, але зрозумівши, що потерпіла вже не реагує на їхні погрози, завдали останній декілька ударів палицею по тулубу, після чого пішли у невідомому напрямку.

Унаслідок злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 66 від 14.05.2020 року, спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-лицева травма: перелом обох лобних (фронтальних) виростків верхньої щелепи, носової вирізки верхньої щелепи з переломом кісток носу, струсом головного мозку, синцем ділянки носу, крововиливом і раною нижньої губи.

Ураховуючи характер переломів та ушкоджень м`яких тканин що їх супроводжують, установлено, що дані тілесні ушкодження утворилися від не менше ніж двох ударів в ділянку носа і губ тупими предметами з обмеженою поверхнею контактування, якими могли бути кисті рук, стиснені в кулаки, ноги людини у взутті, інші предмети з подібною характеристикою. Ці тілесні ушкодження по ступеню тяжкості можуть бути оцінені лише у своїй сукупності, як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого (більше ніж 21 день) розладу здоров`я.

Унаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , скоєних за попередньою змовою групою осіб, потерпілій ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 66 від 14.05.2020 року, спричинені наступні тілесні ушкодження: забої м`яких тканин (за даними комп`ютерної томограми головного мозку) лівої лобно-скроневої області, лівої навколоочної ділянки (з синцями), лівої щічної області (з синцем і раною невеликих розмірів); синці правої навколоочної ділянки, правої щоки, підборіддя, лівої вушної раковини, шиї, грудної клітки, живота, верхніх кінцівок; садна в проекції нижньої щелепи зліва утворилися від ударів у праву і ліву частини обличчя, підборіддя, шию, передню поверхню лівої половини грудної клітки, ділянки живота зліва, правого плечового суглобу та обох кистей тупими предметами з обмеженою поверхнею контактування, якими могли бути кисті рук, стиснені в кулаки, ноги людини у взутті, не виключено, що частини ударів могли бути нанесені і дерев`яною битою, як про це вказано в матеріалах кримінального провадження.

Виходячи з кількості та взаєморозміщення ушкоджень другої групи, встановлено, що вони утворилися не менш ніж від дев`ятнадцяти ударів. Синець лівого плеча утворився при стисненні даної анатомічної ділянки тупими предметами з обмеженою поверхнею контактування, якими могли бути пальці рук при захваті та утримуванні плеча. Як кожне окремо, так і у своїй сукупності, тілесні ушкодження другої групи відносяться до легких.

28.03.2020 року відомості про зазначені кримінальні правопорушення внесені до ЄРДР № 0000115за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 146 КК України.

18.08.2020 рокуОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України.
З метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив задовольнити.
Підозрюваний в судовому засіданні просив обрати йому особисте зобов`язання, оскільки він не буде перешкоджати слідству.
Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, обрати особисте зобов`язання. Вказав, що 5 місяців триває досудове розслідування, підозрюваний вчасно з`являється на виклики, влаштувався на роботу у м.Києві.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши клопотання та копії матеріалів, якими воно обґрунтовується, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до приписів ч.1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Судом встановлено, що 18.08.2020 рокуОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України.
Перевіривши та оцінивши докази, надані слідчим, приходжу до переконання, що з матеріалів клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: заявою потерпілої ОСОБА_8 від 30.03.2020, відомостями, отриманими під час огляду місця події від 29.03.2020, висновком судово-імунологічної експертизи № 544 від 14.04.2020, висновком судово-імунологічної експертизи № 543 від 14.04.2020, відомостями, отриманими під час огляду місця події від 29.03.2020, а саме домоволодіння ОСОБА_10 у с. Мар`янське В.Багачанського району, висновком судово-імунологічної експертизи № 517 від 14.04.2020, висновком судово-трасологічної експертизи № 1318 від 10.06.2020, відомостями, отриманими під час огляду місця події від 29.03.2020, а саме домоволодіння ОСОБА_8 у с. Мар`янське В.Багачанського району, висновком судово-імунологічної експертизи № 516 від 21.04.2020, висновком судово-імунологічної експертизи № 542 від 21.04.2020, заявою потерпілої ОСОБА_8 від 01.04.2020, висновком СМЕ № 102 від 30.03.2020, висновком комісійної СМЕ № 66 від 14.05.2020, висновком комісійної СМЕ № 66 від 14.05.2020, свідченнями свідка ОСОБА_13 від 29.03.2020, свідченнями свідка ОСОБА_14 від 29.03.2020, свідченнями свідка ОСОБА_15 від 01.04.2020, свідченнями свідка ОСОБА_16 від 01.04.2020, свідченнями свідка ОСОБА_17 від 02.04.2020, свідченнями потерпілої ОСОБА_8 від 01.04.2020, свідченнями потерпілої ОСОБА_10 від 01.04.2020, свідченнями свідка ОСОБА_11 від 01.04.2020, слідчим експериментом із потерпілою ОСОБА_10 від 01.04.2020, слідчим експериментом із свідком ОСОБА_11 від 01.04.2020, відомостями, отриманими під час огляду речей від 01.04.2020, висновком судово-імунологічної експертизи № 515 від 13.04.2020, свідченнями потерпілої ОСОБА_8 від 15.04.2020, свідченнями свідка ОСОБА_18 від 17.04.2020, слідчий експериментом із потерпілою ОСОБА_8 від 17.04.2020, свідченнями свідка ОСОБА_19 від 17.04.2020, свідченнями потерпілої ОСОБА_10 від 17.04.2020, свідченнями свідка ОСОБА_20 від 13.05.2020, свідченнями свідка ОСОБА_21 від 13.05.2020, свідченнями свідка ОСОБА_22 від 13.05.2020, висновком СМЕ № 104 від 02.04.2020, висновком СМЕ № 209 від 10.06.2020, речовими доказами; іншими доказами в їх сукупності.
Також вважаю, що слідчим доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя також приймає до уваги строк покарання, що йому загрожує у разі доведеності вини, його особу, вік підозрюваного.
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного.
Відповідно до ч. 2 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.
Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 181, 186, 193-194, 196-197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 2 місяці. Заборонити ОСОБА_4 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, строком до 16.10.2020 року, без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого управління ГУНП в Полтавській області, або прокуратури Полтавської області, утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у зазначеному кримінальному провадженні.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1