Справа № 378/552/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3279/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
при секретарі: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.07.2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира Київської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, раніше судимого:

1) 26 червня 2002 року Апеляційним судом Київської області за ст.ст. 115 ч.2 п.4, 7, 12, 296 ч.2, 70, 71 КК України на 10 років 6 місяців позбавлення волі, постановою Верховного Суду України від 23 січня 2003 року виключено ст. 71 КК України та ухвалено вважати засуджений за ст.ст. 115 ч.2 п.4, 7, 12, 296 ч.2, 70 КК України на 10 років позбавлення волі, звільнений 31 грудня 2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців;
2) 25 червня 2013 року Сквирським районним судом Київської області за ст. 125 ч.2 КК України до штрафу в розмірі 1190 грн.;
3) 31 грудня 2013 року Сквирським районним судом Київської області за ст.ст. 122 ч.1, 213 ч.1, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, проживає АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за п.13 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сквирського районного суду Київської області від 31 грудня 2013 року, призначено остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання довічним позбавленням волі - у виді довічного позбавлення волі.

Вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно вироку суду, відповідно до зміненого обвинувачення від 28 жовтня 2016 року затвердженого прокурором Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 , судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим 26 червня 2002 року Апеляційним судом Київської області за ст.ст. 115 ч.2 п.4, 7, 12, 296 ч.2, 70, 71 КК України до 10 років 6 місяців позбавлення волі, постановою Верховного Суду України від 23 січня 2003 року виключено ст. 71 КК України та ухвалено вважати засуджений за ст.ст. 115 ч.2 п.4, 7, 12, 296 ч.2, 70 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнений 31 грудня 2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців; 25 червня 2013 року Сквирським районним судом Київської області за ст. 125 ч.2 КК України до штрафу в розмірі 1190 грн.; 31 грудня 2013 року Сквирським районним судом Київської області за ст.ст. 122 ч.1, 213 ч.1, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову обвинувачується у вчиненні умисного вбивства, тобто скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за наступних обставин.
31 жовтня 2014 року ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за скоєння умисного вбивства, судимість за яке не знято та не погашено, у будинку по АДРЕСА_1 , спільно із дружиною ОСОБА_10 та тещою ОСОБА_11 розпивав спиртні напої. Під час розпивання спиртного між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 виник конфлікт на побутовому ґрунті. Після розпивання спиртних напоїв ОСОБА_11 пішла до спальної кімнати де лягла відпочивати на диван.

Близько 23 год. 31 жовтня 2014 року ОСОБА_7 будучи в стані алкогольного сп`яніння зайшов до спальної кімнати, де перебувала ОСОБА_11 і в цей час, на ґрунті особистих неприязних відносин, що тривалий час існували у нього із останньою, які супроводжувались неодноразовим нанесенням останній тілесних ушкоджень та висловлюванням погроз про застосування фізичної сили у її адресу, у ОСОБА_7 виник умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 .

ОСОБА_7 , з метою реалізації умислу на позбавлення життя ОСОБА_11 , підійшов до дивану у спальній кімнаті, на якому лежала остання, умисно наніс не менше 3 ударів обуховою частиною слюсарного молотка в ліву лобно-тім`яно-вискову ділянки голови ОСОБА_11 , спричинивши останній згідно висновку експерта № 77 від 09 січня 2015 року тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток основи та склепіння черепа з руйнуванням речовини мозку та забоєм головного мозку. Зазначені тілесні ушкодження належать до категорії тяжких, внаслідок яких на місці події настала смерть потерпілої.

В подальшому, з метою приховування слідів злочину, ОСОБА_7 перемістив труп на присадибну ділянку, що знаходиться за будинком по АДРЕСА_1 , де закопав труп ОСОБА_11 у землю на глибину близько 15 см.

Не погоджуючись з вироком, обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі від 11.08.2020 року (т.6 а.с.21-32) просить вирок в частині призначеного покарання скасувати та винести новий, яким призначити йому покарання у виді певного строку позбавлення волі.

В обґрунтуванні вказує, що посилання суду першої інстанції у вироку на скасований вирок щодо нього судом апеляційної інстанції, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину, внаслідок м`якості є необґрунтований, оскільки, колегія суддів в ухвалі скасувала вирок, задовольнивши апеляційні скарги обвинуваченого та захисника, вказала, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з відсутністю у вироку зазначення мотиву скоєного злочину, щодо доводів прокурора про призначення довічного позбавлення волі, колегія суддів вказала на те, що його доводи є слушними, не вказуючи при цьому, що скасовує вирок саме з підстав, зазначених в апеляційній скарзі прокурора.
Зазначає, що у вироку колегія суддів не вказала, що перед скоєним злочином між ним та потерпілою ОСОБА_11 виникла сварка, під час якої потерпіла ображала його, принижувала, обзивала різними непристойними словами, насміхалась над ним, постійно принижувала його чоловічу гідність, також колегія суддів вказала недостовірну інформацію стосовно вживання ним алкогольних напоїв, при призначенні покарання колегія суддів не врахувала наявність в нього захворювання хронічний гепатит С, органічне ураження головного мозку, психіатричний синдром, в повній мірі не врахувала щире каяття, відсутність претензій до нього з боку потерпілої, судом також не було враховано, що у вчиненому злочині відсутня особлива жорстокість.
Звертає увагу, що судом першої інстанції залишено поза увагою ту обставину, що до злочину він не готувався, все сталось швидко, знаряддя злочину він також не готував.
Вказує, що при зміні колегії суддів, під час розгляду справи, головуючий не з`ясовував думку учасників щодо можливості розгляду справи далі, чи проведення розгляду спочатку, чим порушив право обвинуваченого на захист, також вказує, що суд першої інстанції залишив без розгляду низку його клопотань, що були заявлені під час розгляду справи, крім того, судом першої інстанції залишено поза увагою порушення, допущені органом досудового розслідування під час обшуку домоволодіння, за яким було вчинено злочин.
Також просить повторно дослідити під час апеляційного розгляду докази: показання потерпілої, свідків та речові докази.
Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтуванні вказує, що суд залишив поза увагою і не відобразив у вироку той факт, що ОСОБА_11 зловживала спиртними напоями, була конфліктною особою і 31 жовтня 2014 року причиною конфлікту була сама ОСОБА_11 , яка ображала і принижувала ОСОБА_7 і її висловлювання вплинули на поведінку обвинуваченого, що було встановлено під час розгляду справи, ОСОБА_7 не заперечував, що смерть ОСОБА_11 настала від його ударів молотком, у скоєному розкаюється і неодноразово повторював, що наміру убивати ОСОБА_11 у нього не було, його покази підтвердила ОСОБА_10 , після скоєного обвинувачений розгубився, його охопила паніка, та він не переховувався.
Звертає увагу, що судом першої інстанції у вироку не було встановлено мету скоєного злочину і мотиви, чим порушено ст.374 КПК України, крім того вважає, що до особи обвинуваченого, який має тяжкі хронічні захворювання довічне позбавлення волі надто суворе покарання і він не потребує такого тривалого терміну на виправлення.
В запереченнях на апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , прокурор та потерпіла ОСОБА_10 вважають вирок суду законним та обґрунтованим, таким, що відповідає вимогам Закону, а доводи апеляційних скарг немотивованими та необґрунтованими, крім того, потерпіла в своїх запереченнях звертає увагу, що з обвинуваченим та нею розірвано шлюб та зобов`язано ОСОБА_7 сплачувати аліменти на користь неповнолітнього сина ОСОБА_12 , та обвинувачений будь-яким чином у вихованні дитини участі не приймає, підтримує призначене судом покарання у виді довічного позбавлення волі.
В доповненні до апеляційної скарги від 19.08.2020 року (т.6 .ас.80-82), обвинувачений ОСОБА_7 не оскаржує доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, росить вирок змінити, пом`якшити покарання на позбавлення волі на будь-який строк, посилаючись на щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків та розглянути його апеляційну скаргу лише в частині, що містяться в його доповненнях.
В зв`язку з такою позицією обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисник адвокат ОСОБА_8 також змінив правову позицію, викладену в апеляційній скарзі, підтримавши обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді,думку прокурора, який підтримав судове рішення, обвинуваченого та його захисника, котрі не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , просили призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_7 на певний строк, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, надавши останнє слово обвинуваченому ОСОБА_7 колегія суддів приходить до наступного.
Оскільки встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 учасниками судового розгляду у апеляційному порядку не оскаржуються, тому колегією суддів вони не перевіряються.

Щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то воно судом призначено з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України, визнав пом`якшуючі покарання обставини обвинуваченого - перебування на утриманні малолітньої дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , хоча під час апеляційного розгляду було з`ясовано, що 22.08.2020 року шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 було розірвано та рішенням Сквирського районного суду Київської області від 22.08.2018 року стягуто з ОСОБА_7 щомісячні аліменти на утримання дитини ОСОБА_12 , також враховано наявність в нього ПЛР, хронічного вірусного гепатиту «С».

Судом також враховано обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є: вчинення злочину щодо особи похилого віку (потерпіла ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ), рецидив злочину, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання ОСОБА_7 характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває,
Відповідно до висновку експерта від 22 травня 2018 року № 86 судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 на момент вчинення інкримінованого йому діяння і в даний час на психічні захворювання не страждав і не страждає, під час вчинення злочину міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, тобто перебував в стані осудності.
Крім того, колегією суддів при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обґрунтовано враховано надзвичайну небезпечність останнього для суспільства, будучи раніше судимим за вчинення умисного вбивства на певний строк та звільнений від відбування цього покарання умовно-достроково, належних висновків для себе не зробив, не виправився та в період незнятої і непогашеної судимості вчинив новий умисний особливо тяжкий злочин - умисне вбивство, відсутність у ОСОБА_7 розкаяння, усвідомлення тяжкості вчиненого злочину та його наслідків, цинічне відношення до потерпілої, яка перебувала з обвинуваченим у родинних відносинах, була людиною похилого віку, що проявилося, зокрема, в образливих висловлюваннях на адресу останньої, що свідчить про повну антисоціальну спрямованість особи засудженого, усталеність його протиправної поведінки, а також про те, що він зневажливо ставиться до суспільства та встановлених у ньому правил поведінки, до життя та здоров`я інших людей, і є особою зухвалою та схильною до вирішення своїх життєвих потреб шляхом вчинення насильницьких дій щодо інших людей, не зупиняючись перед позбавленням їх життя.

Колегія суддів обґрунтовано дійшла висновку, що призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, навіть у максимальному розмірі, не сприятиме його виправленню та досягненню щодо нього мети кримінального провадження, а тому не вважала за можливе застосувати до останнього інше покарання, ніж довічне позбавлення волі.

Доводи обвинуваченого та його захисника про призначення покарання на певний строк, є малопереконливими, а вказані в апеляційній скарзі доводи, які на думку ОСОБА_12 та його захисника, можуть впливати на призначене покарання, були предметом ретельної перевірки судом першої інстанції та з їх урахуванням прийнято обґрунтоване рішення, з яким погоджується і колегія суддів.
Зазначене свідчить про те, що доводи апеляційних скарг про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення особі обвинуваченого, внаслідок суворості є безпідставними.
Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, вирок суду є законним та обґрунтованим.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.07.2020 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим у той же строк, з дня отримання копії ухвали.

Судді: