ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4173/20 Номер провадження 11-сс/814/870/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
представника скаржника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості в особі директора ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 10 вересня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості на бездіяльність слідчого ВП №1 ПВП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, в порядку ст.303 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що подана скаржником заява не містить даних, які б свідчили про вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. З матеріалів скарги вбачається, що між сторонами виникли цивільно - правові відносини.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, представник Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
В апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою зобов`язати слідчого відділення поліції №1 ГУНП в Полтавській області внести до ЄРДР відомості за заявою директора Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування.
Вказує, що судом безпідставно відмовлено в задоволенні скарги, оскільки ОСОБА_8 перебував на обліку в Полтавському міському центрі зайнятості як такий, що шукає роботу, з 07.06.2013 по 04.09.2013. При опрацюванні пам`ятки про працевлаштування, завідувачем сектору розслідування страхових випадків Філії було виявлено, що у III кварталі 2013 р. гр. ОСОБА_8 отримав дохід від приватного підприємства «Альянсагротрейд».

Таким чином, гр. ОСОБА_8 не мав права перебувати на обліку та отримувати допомогу по безробіттю з 16.08.2013 р., так як перебував в трудових відносинах з ПП «Альянсагротрейд», а відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітним вважається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Отже, переслідуючи єдиний злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами, діючи з корисної зацікавленості та переслідуючи ціль збагачення, в порушення вимог ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» гр. ОСОБА_8 не надав до Полтавського міського центру зайнятості відомості про перебування в трудових відносинах з ПП «Альянсагротрейд» та отримання доходу і незаконно, шляхом обману в період з 16.08.2013 р. по 03.09.2013 р. включно заволодів коштами служби зайнятості в загальній сумі 1731,93 грн., чим заподіяв своїми умисними діями істотної шкоди державним інтересам на загальну суму 1731,93 грн.

Таким чином, гр. ОСОБА_8 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, тобто, заволодіння чужим майном (коштами служби зайнятості) шляхом обману (шахрайство).

Прокурор будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час слухання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Положеннями ч. 4 ст.405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, представника скаржника ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Тобто, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4,5 ч.5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, Полтавська міськрайонна філія Полтавського обласного центру зайнятості звернулася до ВП № 1 ПВП ГУНП в Полтавській області із заявою про вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. У своїй заяві вказував на те, що з 07.06.2013 ОСОБА_8 був зареєстрований у міському центрі зайнятості, йому було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю. При опрацюванні пам`ятки про працевлаштування було виявлено, що ОСОБА_8 отримував дохід від ПП «Альянсагротрейд».

При цьому, основним критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.

Однак, заявником Полтавською міськрайонною філією Полтавського обласного центру зайнятості в поданій заяві не міститься даних, які б свідчили про вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В свою чергу, твердження, викладені в заяві Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості свідчать про наявність цивільно-правових відносин між сторонами.

Таким чином, доводи представника Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості викладені у заяві про кримінальне правопорушення від 28.08.2020 ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої наявності складу кримінального правопорушення, а тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.

Отже, відсутні будь-які обставини, що могли б свідчити про наявність в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості.

При цьому, всупереч доводам апелянта, зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

З огляду на викладене, підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає, в зв`язку з чим апеляційна скарга Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості в особі директора ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.404, ст.405, ст.407 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості в особі директора ОСОБА_7 ,- залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 10 вересня 2020 року, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4