Справа № 353/707/20
Провадження № 1-кп/353/22/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2021 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тлумач кримінальне провадження № 0000256, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2019 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, непрацюючого, депутатом не обирався, раніше не судимого
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Вказаний кримінальний проступок вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_6 , разом із своїми товаришами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 22.11.2019 року, приблизно о 03 год. 00 хв. знаходилися на території АЗС «ОККО», з правої сторони магазину, неподалік шиномонтажу, що на території АЗС «ОККО» за адресою с. Локітка, вул. Центральна, 144, Тлумацького району, Івано-Франківської області, розмовляли і пили каву. В цей час на території АЗС «ОККО» знаходився ОСОБА_5 , разом із товаришем ОСОБА_11 та ще кілька невстановлених слідством осіб, серед яких були водії вантажних транспортних засобів, три з яких були припарковані на території АЗС, інші чотири на узбіччі проїзної частини дороги біля АЗС. Під час перебування на території АЗС «ОККО» між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які попередньо не були знайомі між собою, виник словесний конфлікт через те, що ОСОБА_7 попросив у присутніх сигарету. В цей час до них, щоб припинити конфлікт, підійшов ОСОБА_6 , який також не був знайомий з ОСОБА_5 і який зробив зауваження ОСОБА_5 щодо його протиправної поведінки. Проте, незважаючи на зауваження ОСОБА_6 , ОСОБА_5 вчинив словесний конфлікт із останнім, в ході якого висловлювався нецензурними словами на адресу ОСОБА_6 та його товаришів.

В подальшому ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 направилися до автомобіля щоб поїхати у своїх справах, однак ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_6 та діючи умисно, маючи на меті показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, а саме на території АЗС «ОККО», що в с. Локітка вул. Центральна, 144, Тлумацького району Івано-Франківської області, бажаючи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, умисно, безпричинно з хуліганських спонукань, в присутності інших людей, ігноруючи загальноприйняті в суспільстві норми та правила поведінки, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства та з особливою зухвалістю, демонструючи грубу силу, бажаючи спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_6 , в громадському місці, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, невстановленим слідством предметом умисно наніс один удар в праву частину обличчя потерпілого, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянках правої брови, верхньої повіки та зовнішнього кута правого ока, травми правого ока з крововиливами в передню камеру та синцями обох повік, синець в ділянці правого передпліччя.

В результаті хуліганських дій, ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянках правої брови, верхньої повіки та зовнішнього кута правого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я; травми правого ока з крововиливами в передню камеру та синцями обох повік, синець в ділянці правого передпліччя, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, встановлено достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні умисних дій, що виразились у хуліганстві, грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст. 337 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого ним кримінального проступку відповідно до викладеного та за обставин, наведених у обвинувальному акті та надав показання про те, що він дійсно 22.11.2019 року, приблизно о 03 год. 00 хв. знаходився на території АЗС «ОККО» у с. Локітка, вул. Центральна, 144, Тлумацького району Івано-Франківської області разом зі своїми товаришами, де у нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_7 через те, що останній попросив у присутніх сигарету. В цей час до них, щоб припинити конфлікт, підійшов ОСОБА_6 і зробив йому зауваження. В подальшому, коли ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 направилися до автомобіля, щоб поїхати у своїх справах, підійшов до ОСОБА_6 та умисно наніс йому один удар в праву частину обличчя розкладною указкою, яку йому дав далекобійник, який був на даній АЗС. В подальшому він її викинув. Просив покарати його на розсуд суду.
Прокурор просив визнати обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого діяння та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн.
Потерпілий в судовому засіданні не заперечував проти розгляду даного кримінального провадження без участі свого представника адвоката ОСОБА_12 . Просив покарати обвинуваченого на розсуд суду.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального проступку при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпілий, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд, враховуючи викладене, заслухавши учасників судового засідання та оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у діях, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, тобто хуліганстві та кваліфікує його дії за ч.1 ст.296КК України.
Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим і передбачене ч. 1 ст. 296 КК України, класифікується як кримінальний проступок.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 в порядку п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Згідно статті 50 КК України встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», а згідно статті 65 КК України встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», а тому суд враховуючи вищезазначене, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі покарання обставини, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
Виходячи з вищенаведеного, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального проступку та його особу, а саме те, що кримінальний проступок вчинено ним вперше, він є молодий за віком, має на утриманні одну малолітню дитину, має місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає дані обставини такими, що дають підстави призначити обвинуваченому покарання передбачене у межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України, а саме у виді штрафу. Крім того, суд враховує позицію сторони обвинувачення про призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про розмір штрафу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Санкцією ч 1. ст. 296 КК України, в редакції закону, який діяв на момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, було передбачено покарання виді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
З 01.07.2020 року набрав чинності Закон України №2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким покарання за ч. 1 ст. 296 КК України визначено у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Враховуючи, що санкцією ч 1. ст. 296 КК України, в редакції закону № 2617- VIII, посилена відповідальність обвинуваченого щодо покарання у вигляді штрафу, порівняно з редакцією, що діяла до 01.07.2020 року, то застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч.1 ст. 296 КК України в редакції закону, який діяв на момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення (щодо штрафу).
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжній захід відносно обвинуваченого на досудовому слідстві не обирався.
Керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

ГоловуючийОСОБА_1