УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання громадянина ОСОБА_3 про передачу майна на відповідальне зберігання в рамках кримінального провадження №0000213 від 07.08.2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло означене клопотання громадянина ОСОБА_3 про вирішення питання щодо передачі транспортного засобу «Lexus», моделі «СТ200h», державний номер НОМЕР_1 на відповідальне зберігання, з наданням можливості вказаному громадянину користуватися зазначеним транспортним засобом.

В обґрунтування вказаного клопотання особа, яка з ним звертається до слідчого судді зазначає, що на теперішній час безпідставно обмежуються його права, як володільця автомобіля «Lexus», моделі «СТ200h», державний номер НОМЕР_1 , оскільки він будь-якого відношення до розслідуваного кримінального провадження №0000213 від 07.08.2020 року не має, цивільний позов в рамках такого кримінального провадження відсутній, шкоди будь-якій особі не завдано.

В судове засідання заявник не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду такого клопотання.

Прокурор також в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, не з`явився.

Таким чином, дослідивши подане клопотання, проаналізувавши норми чинного Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Як встановлено слідчим суддею, в рамках кримінального провадження №0000213 від 07.08.2020 року на теперішній час обмежуються права громадянина ОСОБА_3 , який являється володільцем транспортного засобу «Lexus», моделі «СТ200h», державний номер НОМЕР_1 , на вільне володіння та користування належним йому автомобілем.

Так, відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження №0000213 до ЄРДР були внесені 07.08.2020 року.

На теперішній час, відомості про те, що в рамках такого кримінального провадження будь-яку особу повідомлено про підозру у слідчого судді відсутні.

Відсутні у слідчого судді відомості й в частині того, що на теперішній час з транспортним засобом «Lexus», моделі «СТ200h», державний номер НОМЕР_1 проводяться будь-які процесуальні дії в рамках вищевказаного кримінального провадження.

Оскільки в судове засідання з розгляду поданого клопотання належним чином повідомлений прокурор не з`явився, будь-яких відомостей про те, що передача вищевказаного автомобіля на відповідальне зберігання його володільцю може завдати шкоди кримінальному провадженню не надав, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність правових підстав для його задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 9, 16, 100 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання громадянина ОСОБА_3 про передачу майна на відповідальне зберігання в рамках кримінального провадження №0000213 від 07.08.2020 року задовольнити.

Зобов`язати посадових осіб Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області передати громадянину ОСОБА_3 на відповідальне зберігання тимчасово вилучене майно транспортний засіб «Lexus», моделі «СТ200h», державний номер НОМЕР_1 , з наданням можливості такій особі користуватися вказаним автомобілем.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1