ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 серпня 2020 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 27.07.2020 р. винесену в порядку ст.193 КПК України щодо ОСОБА_7 в кримінальному провадженні №0000083, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 та обрано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долішній Шепіт Вижницького району Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч.1, 307 ч.2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.56 год. 22 вересня 2020 року.
Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України, визначено заставу в розмірі 87880 гривень.
У разі внесення застави, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч.5 ст.194 КПК України.
На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову ухвалу і обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
При цьому апелянт посилався на те, що слідчий суддя помилково зробив висновки відносно підозрюваного ОСОБА_7 , так як останній має постійне місце проживання та
реєстрації, працює по найму, проживає з матір`ю, позитивно характеризується по місцю проживання. Також захисник вважає, що ОСОБА_7 не взмозі впливати на свідків, які ЄУНСС 713/1357/20 провадження №11сс/8222/186/20 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_9
вже дали покази в цьому кримінальному провадженні.
Також адвокат звертає увагу, що всіх речових доказів в даному кримінальному провадженні не встановлено, в тому числі і кошти, які були отримані за незаконний збут наркотичних засобів, та не проведено всіх запланованих слідчих та процесуальних дій, а тому застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 дасть змогу в правовому полі розслідувати дану справу, так як ОСОБА_7 зобов`язується на виклики слідчого приходити на визначений день та годину.
Вказував також, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і може застосовуватись виключно у разі, якщо буде доведено, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України. Слідчим та прокурором, на думку апелянта, не доведено наявність таких ризиків, а також ними не доведено неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Підозрюваному ОСОБА_7 не має сенсу переховуватись від органів слідства, оскільки останній добре розуміє, що при переховуванні він сам собі нашкодить.
Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, який просив відмовити в задоволенні заявлених вимог, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 26.07.2020 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч.1, 307 ч.2 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті психотропної речовини, вчиненого повторно. Вказані злочини є тяжкими і покарання за їх вчинення передбачено у виді позбавлення волі понад 5 років.
В матеріалах кримінального провадження є достатньо доказів, які свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинених злочинів та обґрунтованість пред`явленої йому підозри, що не оспорюється апелянтом.
Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.
З пред`явленої підозри вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини та в трьох епізодах збуту психотропних речови.
Вивченням особи підозрюваного встановлено, що він не має постійних джерел доходу, не одружений, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно, вчинення зазначених діянь йому інкриміновано в період не знятої та непогашеної судимості та в період іспитового строку за попереднім вироком суду від 06.09.2017 року.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував всі обставини кримінального провадження та вимоги КПК України, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та прийняв законне і обґрунтоване рішення, застосувавши щодо ОСОБА_7 такий запобіжний захід.
Доводи адвоката в апеляційній скарзі щодо встановлення обставин справи та проведення ряду процесуальних дій, навпаки, дають суду підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
А тому колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що існують ризики того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі та предмети, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме наркотичні засоби та пристрої для їх вживання, які може зберігати за місцем свого проживання, місцезнаходження яких на даний час не встановлене, а також коштів, які отримав за незаконний збут наркотичних засобів, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також може вчиняти інші злочини.
Доводи, що наведені в апеляційній скарзі, з урахуванням особи підозрюваного, тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень та наявність ризиків, що зазначені вище, не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.
А тому в задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 405, 407, 422 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 відмовити, а ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 липня 2020 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя