справа №562/1909/20
У Х В А Л А
11.09.2020 року слідчий суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів,
в с т а н о в и в:
Дані документи мають значення для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення (місце, спосіб, сума матеріального збитку завданого кримінальним правопорушенням) та прямо вказуватиме на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.
Слідчий у судове засідання не з`явився, однак подав заяву, у якій просив проводити розгляд клопотання без його участі.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Статтею 160 КПК України визначені вимоги, яким має відповідати клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, зокрема у частині 2 вказаної статті вказано, що у клопотанні зазначаються:
1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;
2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;
4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;
6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;
7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК, слідчий суддя вправі постановити ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що мають місце обставини, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 163 КПК.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Таким чином, слідчий суддя зобов`язаний перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, врахувати докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, які мають бути надані ініціатором клопотання.
Згідно з ч. 4 ст. 132 КПК для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
У цьому контексті необхідно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Звертаючись до суду з клопотанням про надання тимчасового доступу до документів, слідчим не надано доказів та останнім не доведено, що відсутня можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати документи, до яких він просить надати доступ та які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, оскільки ним не надано доказів того, що він звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 із вимогами щодо надання йому таких документів, а саме матеріалів виконавчого провадження №59641065 відкритого на виконання Наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 №918/205/19 від 24.06.2019 року та виконавчого провадження №59640903, відкритого на виконання Наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 №918/205/19 від 24.06.2019 року, та у задоволенні його вимог було відмовлено, що свідчить про передчасність звернення з клопотанням про тимчасовий доступ для отримання таких відомостей.
Так, слідчий у кримінальному провадженні не позбавлений можливості отримати необхідні документи безпосередньо у ІНФОРМАЦІЯ_2 , натомість про наявність будь-яких перешкод в отриманні такої інформації у клопотанні не зазначено.
Слідчий суддя звертає увагу, що слідчий, прокурор згідно ч. 2 ст.93 КПК України має широкий обсяг повноважень щодо збирання доказів у кримінальному провадженні. Так, відповідно до положень зазначеної норми сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Крім того, слідчий не довів наявність достатніх підстав вважати, що документи, до яких просить надати доступ, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки слідчий не обгрунтував, які відомості містять такі документи.
За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 163-165, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів - відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1