ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 в об`єднаному кримінальному провадженні № 0002373 від 22.09.2016 року та № 0000444 від 26.07.2017 року у справі № 362/2179/17 по обвинуваченню ОСОБА_6 в скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 229, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшли обвинувальні акти в об`єднаних кримінальних провадженнях № 0002373 від 22.09.2016 року та № 0000444 від 26.07.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 229, ч. 4 ст. 358 КК України.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2020 року, для розгляду провадження було визначено суддю ОСОБА_5 .

28.08.2020 року представником потерпілого адвокатом ОСОБА_4 , через канцелярію суду подано заяву про відвід судді Фастівського міськрайонного суду ОСОБА_5 в об`єднаному кримінальному провадженні № 0002373 від 22.09.2016 року та № 0000444 від 26.07.2017 року у справі № 362/2179/17 по обвинуваченню ОСОБА_6 в скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 229, ч. 4 ст. 358 КК України.

Заява про відвід обґрунтовується тим, що суддею грубо порушені строки розгляду клопотання прокурора про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_6 замість негайного розгляду в закритому судовому засіданні, як передбаченого нормами КПК України, внесення недостовірних відомостей суддею до ухвали суду про призначення відеоконференції від 21.08.2020 року в частині його позиції, як представника потерпілого, винесення суддею незаконної ухвали про відеоконференцію із обвинуваченим ОСОБА_6 , який перебуває у розшуку, за допомогою її проведення у незаконно створеному Російському Гагарінському районному суді м. Севастополя та задоволення під виглядом клопотання ОСОБА_6 документу, який надійшов в суд без цифрового підпису ОСОБА_6 з невідомої електронної пошти, не відомо ким підписаним. Вказані обставини, як зазначив адвокат ОСОБА_4 викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_5 та є підстави для її відводу.

28.08.2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заява адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 надійшла в провадження судді ОСОБА_1 .
В судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_4 подану заяву про відвід судді ОСОБА_5 підтримав посилаючись на обставини викладені в ній та просив її задовольнити.

В судовому засіданні прокурор поклався на розсуд суду.

Інші учасники в судове засідання не зявилися, про розгляд справи були повідомлені вчасно та належним чином.

Перевіривши надані матеріали заяви, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку заявника, прокурора прихожу до наступного висновку.

Ст. 124 Конституції України регламентовано, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

В ст. 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Відповідно до ч.1 та 2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Заявляючи відвід судді ОСОБА_5 , як головуючому по справі, заявник в своїй заяві зазначив, що у нього є сумніви у неупередженості судді.

З аналізу змісту п. 4 ч.1 ст.75 КПК України, слідує, що саме наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді є підставою для його відводу.

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»).

У справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначаються завдання суду. Зокрема, вказаною статтею передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та Законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суб`єктивна оцінка учасників кримінального провадження щодо змісту процесуальних рішень суду з точки зору їх відповідності КПК України не може бути підставою для відводу. У разі незгоди з прийнятим судом рішенням, процесуальний закон передбачає певний механізм висловлення заперечень, які можуть бути розглянуті та враховані під час апеляційного або касаційного перегляду справи.

При розгляді заяви про відвід суд виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі, а тому, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Таким чином, виходячи зі змісту поданої заяви про відвід, в ній не наведені достатні підстави, які підтверджують факт упередженості судді ОСОБА_5 у розгляді даної кримінальної справи, однак з метою уникнення будь-яких сумнівів у стороннього спостерігача і суспільства в цілому і з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду справи незалежним і безстороннім судом, суд приходить до висновку, що заяву про відвід судді ОСОБА_5 слід задовольнити.

Керуючись ст.75-76,80 КПК України, Конвенцією "Про захист прав людини і основоположних свобод", Конституцією України та Законом України «Про судоустрій та статус суддів", суд

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 задовольнити.

Об`єднане кримінальне провадження № 0002373 від 22.09.2016 року та № 0000444 від 26.07.2017 року у справі № 362/2179/17 по обвинуваченню ОСОБА_6 в скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 229, ч. 4 ст. 358 КК України передати до канцелярії суду для подальшого розподілу відповідно до ч.3 ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1