Справа № 503/1224/20
Провадження № 1-кп/503/42/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Кодима

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000002 від 02.07.2020 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Постановою Кодимського районного суду Одеської області від 01.03.2019 року, яка набрала законної сили 11.03.2019 року ОСОБА_4 у зв`язку з несплатою аліментів на утримання дитини в сумі 75 472 гривень 36 копійок визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді ста п`ятдесяти годин суспільно корисних робіт.
14.03.2019 року до Кодимського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області надійшла на виконання вищевказана постанова суду та на підставі п.13.6 Розділу ХІІІ Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №474/5 від 19.03.2013 року (далі Порядок) ОСОБА_4 цього ж дня був поставлений на облік і на нього була заведена особова справа за №03/2019.
На виконання п.13.9 вищезазначеного Порядку, 18.03.2019 року ОСОБА_4 був викликаний та прибув до Кодимського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, де йому було роз`яснено порядок та умови відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, необхідності сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених об`єктах, відпрацювати встановлений судом строк суспільно корисних робіт, які він під особистий підпис зобов`язався виконувати та був попереджений, що у разі ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, він може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.183-2 КУпАП, а в разі злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт до кримінальної відповідальності за ст.389-2 КК України та отримав направлення до Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської області для відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, для відбуття якого в період часу з 21.02.2019 року до 14.02.2020 року не з`явився.

В подальшому, 14.02.2020 року ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, повторно, під особистий підпис отримав направлення від Кодимського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області за №145 від 14.02.2020 року до Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської області для відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Відповідно до розпорядження Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської області №17 від 20.03.2019 року ОСОБА_4 прийнято на оплачувані суспільно корисні роботи при Слобідській селищній раді та затверджено графік відбування адміністративного стягнення. Однак, в період часу з 20.02.2020 року по 24.02.2020 року ОСОБА_4 не прибув без поважних причин для виконання суспільно корисних робіт.

Постановою Кодимського районного суду Одеської області від 14.05.2020 року за ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.183-2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком 5 (п`ять) діб, яке відбув у встановленому законом порядку.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що відповідно до ст.325-1 КУпАП та розділу ХІ-ХV Порядку повинен дотримуватися встановленого законодавством умов та порядку відбування покарання, діючи з прямим умислом, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, з метою ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, після його притягнення до адміністративної відповідальності постановою Кодимського районного суду Одеської області від 14.05.2020 року за ст.183-2 КУпАП, продовжив ухилятись від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, що виразилось у неприбутті до місця виконання адміністративного стягнення та у не відпрацюванні жодної години суспільно корисних робіт, які йому були призначені постановою Кодимського районного суду Одеської області від 01.03.2019 року, тим самим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 389-2 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник подали угоду про визнання винуватості, просили затвердити її та призначити узгоджену міру покарання із застосуванням до обвинуваченого положень ст.ст.75,76 КК України.

Угода про визнання винуватості, яку подали сторони, укладена 31.08.2020 року у м. Кодима Одеської області між прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , яка здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , який діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної допомоги особі у кримінальному провадженні та ордера на надання правничої (правової) допомоги від 20.08.2020 року № 015-0004582.

Відповідно до угоди ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389-2 КК України.Цей факт він також підтвердив в судовому засіданні та пояснив, що він повністю визнає свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а також визнає всі фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням та викладені в обвинувальному акті.

Сторони угоди погодили вид та міру покарання позбавлення волі строком на 1 (один) рік, та узгодили звільнення, на підставі ст.75 КК України, від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо обвинувачений ОСОБА_4 протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину, та із покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Обвинувачений запевнив суд, що вищевказана угода про визнання винуватості укладена ним добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Суд переконався в добровільності сторін на укладання угоди.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у злісному ухиленні особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 389-2 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить також з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засідання суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Відповідно до п.1 ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
За змістом положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 389-2 КК України, вчинене ОСОБА_4 , є нетяжким злочином.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені в ч.4 ст. 474 КПК України, якими скористатись не бажає, та наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені в ч.2 ст. 473, ст. 476 КПК України, а також характер та суть обвинувачення.
Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 469, 472 та ст.474 КПК України; викладені в ній обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, об`єкт та предмет злочину, його кваліфікаційні ознаки є такими як і в пред`явленому прокурором обвинуваченні, а визначене сторонами покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, відповідає вимогам кримінального закону, є необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання винного, який щиро розкаявся у вчиненому.
За характеризуючими матеріалами на обвинуваченого, судом встановлено, що обвинувачений за місцем проживання характеризується незадовільно, однак раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердити угоду про визнання винуватості, призначити узгоджену сторонами міру покарання та застосувати узгоджене звільнення від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 374-376, 468, 469, 472- 475 КПК, суд -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 серпня 2020 року, укладену у м. Кодима Одеської області між прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , яка здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000002 від 02.07.2020 року, та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , який діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної допомоги особі у кримінальному провадженні та ордера на надання правничої (правової) допомоги від 20.08.2020 року № 015-0004582.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області з підстав, передбачених в ч.4 ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя
Кодимського районного суду ОСОБА_1