ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/187/21 Справа № 692/1180/20 Категорія: ч.1 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5 ,
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження № 0000146 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2020 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, пенсіонер, раніше не судимий, -

засуджений за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді штрафу в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 грн..

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 653,80 грн.

Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку Драбівського районного суду Черкаської області від 27.11.2020 ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 01.05.2020 близько 07-30 години в с. Шрамківка Драбівського району Черкаської області, переслідуючи корисливий мотив та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу, з велосипедної стоянки біля магазину «Берізка» по вул. Центральній, 18А, викрав велосипед «Десна», ринкова вартість якого станом на 01.05.2020, згідно висновку експерта № 10/828 від 19.05.2020, могла становити 1050 грн., чим завдав збитків потерпілому ОСОБА_9 .

Не погоджуючись з вироком суду, перший заступник керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, не заперечуючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просив його змінити в частині призначеного покарання через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та вважати засудженим ОСОБА_8 за ч. 1ст. 185 КК України(в редакції Закону від 04.06.2009 № 1449-VI) до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що при призначенні ОСОБА_8 покарання судом першої інстанції не дотримано вимог ст.ст. 4,5 КК України.

Так судом залишено поза увагою, що Законом України від 22.11.2018 № 2617-VIII, який набрав законної сили 01.07.2020, внесено зміни до Кримінального Кодексу України, санкцію ч. 1 ст. 185 КК України змінено наступним чином: розмір покарання у виді штрафу, яке передбачалось у розмірі від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, збільшено до розміру від 1000 до 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тобто внесеними змінами посилено кримінальну відповідальність в частині призначення покарання у вигляді штрафу.

Суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції закону від 22.11.2018 № 2617-VIII) у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, незважаючи на те, що на час вчинення кримінального правопорушення 01.05.2020, максимальна межа покарання у виді штрафу, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України, становила 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та в мотивувальній частині вироку безпідставно зазначив про можливість застосування вимог ст. 69 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2020 року не в повній мірі відповідає вказаним вимогам.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, за який він засуджений, відповідає фактичним обставинам справи, встановленим органом досудового розслідування, та ніким не оспорюється.

Суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України та відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України за згодою учасників розглянув кримінальне провадження у спрощеному провадженні.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_8 покарання, є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення цього діяння.

У відповідності до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності; закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Частиною 3 ст. 5 КК України встановлено, що Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно вироку Драбівського районного суду Черкаської області від 27.11.2020 ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за вчинення кримінального проступку , передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 грн.. Таке покарання не було передбачено санкцією ч. 1 ст. 185 КК України на час вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, 01 травня 2020 року.

Станом на 01.05.2020 діяла редакція ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції Закону №1449-VІ від 04.06.2009), санкція якої, з поміж інших, передбачала покарання у виді штрафу від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 внесено зміни до санкції ч.1ст.185 КК України та визначено покарання у виді штрафу від 1000 до 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років. Вказані положення ч.1ст.185 КК України набрали чинності з 01.07.2020.

Тобто призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України, суд першої інстанції не врахував положення ст.. 5 КК України та безпідставно застосував санкцію ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 року), який у даному випадку не підлягав застосуванню, оскільки він погіршує становище обвинуваченого.

Таким чином суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме застосував закон, який не підлягає застосуванню, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409, п.2 ч.1 ст.413 КК України є підставою для зміни вироку Драбівського районного суду від 27.11.2020 в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 ..

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок Драбівського районного суду від 27.11.2020 слід змінити в частині призначеного ОСОБА_8 покарання, а саме : визначити розмір штрафу в межах санкції ч.1ст.185КК України (в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009).

Крім того доводи прокурора про безпідставне посилання в мотивувальній частині вироку на можливість застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 є слушними та підлягають до задоволення шляхом виключення з мотивувальної частини вироку посилання суду першої інстанції на застосування положень ст. 69 КК України та призначення ОСОБА_8 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті.

Керуючись ст.ст. 404, 405, п.2 ч.1 ст. 407, ст. 408, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2020 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати засудженим ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду першої інстанції на застосування положень ст. 69 КК України та призначення ОСОБА_8 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті.

В решті - вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді