Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 жовтня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 (ЄРДР №0000155),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 жовтня 2020 року задоволено клопотання слідчого, підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст. 342, ч.1 ст. 343, ч.2 ст. 345 КК України, ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 13.12.2020 включно.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором надано докази про наявність ризиків зазначених в клопотанні, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 може здійснити дії, передбачені п.п. 1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а тому прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, будь якими доказами не підтверджується. Разом з тим, не доведено стороною обвинувачення і наявність ризиків, які передбачені ст.177 КПК України. Слідчим суддею не враховано відсутність обґрунтованої підозри.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляції, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, прокурора та слідчого, які заперечили проти апеляції та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Згідно з положеннями ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
Даних вимог закону дотримано не було в повній мірі, оскільки ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді не вмотивовано, на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, з огляду на те, що на даний час досудове розслідування закінчене.
Згідно ст.194 ч.4 КПК України слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.
Враховуючи, що матеріалами клопотання не доведена реальна можливість підозрюваного ОСОБА_9 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, а тому вважати, що існують обґрунтовані ризики щодо цього у суду немає. Тяжкість покарання не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу, що вказаний у клопотанні. Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання, за яким проживає разом із батьками.
Виходячи з викладених вище обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про доцільність та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, визначеного ст. 176 КПК України, зокрема, у виді домашнього арешту, що достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним покладених обов`язків, а тому скасовує ухвалу слідчого судді та постановляє нову, якою частково задовольняє клопотання слідчого.
Суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.
Згідно ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 181, 194, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 жовтня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів скасувати.
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 13 грудня 2020 року включно, заборонивши залишати місце проживання цілодобово.
Разом з тим, покласти на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- носити електронний засіб контролю;
- утримуватися від спілкування з потерпілими по даному кримінальному провадженню та свідками;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_9 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_9 передати для виконання Камінь-Каширському відділу поліції ГУНП у Волинській області.
Негайно доставити ОСОБА_9 до місця проживання і звільнити з-під варти.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді