Справа № 383/700/18
Номер провадження 1-кп/383/7/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2020 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області об`єднане кримінальне провадження №0000039 та кримінальне провадження №0000314 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Бобринець Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, освіта професійно - технічна, не військовозобов`язаного, не маючого судимостей,-

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто злочин передбачений ч. ст. 289 КК України та скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто злочин передбачений ч. 2 ст. 185 при слідуючих обставинах.

Приблизно 15 січня 2018 року в першій половині дня, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 прийшов до території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , в якому проживає потерпілий ОСОБА_6 .

Під час розмови з потерпілим, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів і ціллю особистого збагачення, достовірно знаючи про те, що у власності ОСОБА_7 мається автомобіль марки ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який потребує ремонту, маючи умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, шляхом обману повідомив потерпілому, що на станції техобслуговування він домовився про ремонт вказаного автомобіля, при цьому вказавши, що автомобіль заберуть на станцію.

В подальшому, цього ж дня близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, разом з необізнаними у його злочинних діях ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знову приїхав до території домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 , де разом з останнім викотив з території подвір`я домоволодіння належний потерпілому ОСОБА_7 автомобіль марки ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість якого відповідно до висновку судового експерта Кіровоградського НДЕКЦ МВС України №24 від 20.02.2018 року, становить - 35434,10 грн., після чого за допомогою каната вказаний автомобіль стали буксирувати від домоволодіння ОСОБА_11 .

В подальшому ОСОБА_4 розпорядився належним потерпілому ОСОБА_7 автомобілем марки ВАЗ 2107 на власний розсуд як особистим, продавши необізнаному в його злочинних діях ОСОБА_8 за кошти в сумі 5000 гривень.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав майнової шкоди потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 35434,10 грн.

Крім того, 08 вересня 2019 року близько 23 годину 20 хвилин, ОСОБА_4 , прийшов до магазину «Копілка» №6 ТОВ ДНК «ГРУПП», розташованого за адресою вул. Базарна, 169 м. Бобринець Кіровоградської області. Перебуваючи в приміщенні вище вказаного магазину, біля каси, яка на той час не працювала, ОСОБА_4 серед інших товаро-матеріальних цінностей виявив блок сигарет «Winston classic». З корисливих мотивів та цілью особистого збагачення, скориставшись відсутністю уваги в його бік зі сторони працівників магазину, маючи намір здійснити викрадення товару, ОСОБА_4 рукою дістав блок, який містить 10 пачок сигарет «Winston classic» вартість, яких відповідно до висновку експерта Кропивницького від ділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 3592/19-27 від 16.09.2019 року становить 420 гривень 00 копійок за 10 пачок та помістив його під кофту, в яку був одягнений.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення товаро-матеріальних цінностей, ОСОБА_4 пройшов з викраденим мимо каси та залишив приміщення магазину «Копілка», таким чином заволодів викраденими тютюновими виробами - сигаретами «Winston classic», обернувши у свою власність та розпорядився ним я особистим, а саме вжив частину сигарет шляхом куріння, а решту роздав невстановленим досудовим розслідуванням особам.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав майнової шкоди ТОВ ДНК «ГРУПП» магазину «Копілка» №6, м. Бобринець Кіровоградської області на загальну суму 420,00 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю та у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України не визнав надавши покази суду, що знайомий з потерпілим ОСОБА_6 з дитинства, підтримував з ним дружні стосунки та не перебував з останнім ні у конфліктних, ні у спірних відносинах. Зазначає, що 15.01.2018 року він разом з ОСОБА_8 забирали автомобіль ВАЗ 2107 у потерпілого Дзигаря з дому, оскільки останній його продав. Вказав, що потерпілий ОСОБА_6 самостійно віддав ключі від свого автомобіля та документи ОСОБА_12 .. Вказує, що потерпілий ОСОБА_6 хотів за автомобіль 5000 грн., але він без участі потерпілого домовився з ОСОБА_8 за 6000 грн., тому ОСОБА_6 він віддав 5000 грн., а собі залишив 1000 грн. Також зазначив, що потерпілому ніколи не погрожував та не давав останньому 15000 грн. у період, коли вже розглядалося дане кримінальне провадження, тому не визнає себе винним за цим епізодом.

Щодо кримінального провадження про обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України показав, що 08.09.2019 року близько 23.00 години, він прийшов до магазину «Копілка», що знаходиться за адресою: вул. Базарна, 169 м. Бобринець поповнити мобільний телефон, біля терміналу побачив ящик з цигарками, з якого взяв блок сигарет сховав його в рукав куртки та вийшов з приміщення магазину не розрахувавшись за нього. Вказав, що був на підпитку та цигарки брав для особистого вжитку, у вчиненому розкаявся та просить врахувати ці обставини та не карати його суворо.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 289 та ч. 2 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні узгодженими між собою показаннями потерпілого ОСОБА_6 , показами свідків обвинувачення та письмовими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що проживає по АДРЕСА_2 , мав у власності автомобіль марки ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який він разом з дружиною ОСОБА_13 придбали за спільні кошти. 15 січня 2018 року близько 12-13 години до нього додому прийшов обвинувачений ОСОБА_14 та запропонував допомогти відремонтувати його автомобіль, який був після ДТП, на що він погодився, віддав обвинуваченому ОСОБА_14 ключі від автомобіля та документи, коли приїхав ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_15 до нього додому забирати автомобіль, то він та був упевнений, що машину забирають на СТО для ремонту, як і домовився із ОСОБА_4 , а пізніше він дізнався, що його автомобіль продали без його згоди та відома ОСОБА_16 . Вказав, що він довіряв ОСОБА_4 , оскільки вони раніше підтримували дружні відносини, але жодної розмови про продаж автомобіля між ними не було. Вказує, що не мав наміру продавати автомобіль, бо хотів його відремонтувати, та вони домовилися про спільний бізнес з таксування, тому і не просив та не уповноважував ОСОБА_4 знайти покупців. Зазначив, що нещодавно ОСОБА_14 відшкодував йому майнову шкоду в сумі 15000 грн. Також вказав, що претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого не має та просив карати останнього не суворо.

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що знайома, як з обвинуваченим так і з потерпілим, стосунки нормальні.

Проживала разом з потерпілим ОСОБА_6 близько 4,5 років та підчас спільного проживання вони придбали собі автомобіль «ВАЗ 07», колір баклажан, автомобіль вживаний і тому вони його купували з рук на станції ОСОБА_8 за 29 тис. грн., документи на нього оформити не встигли.

Вказала, що з 2017 року з потерпілим ОСОБА_6 не проживає, лише спілкується бо мають спільну дитину. Після того, як перестали проживати разом, через деякий час вона дізналася, що потерпілий ОСОБА_6 потрапив в ДТП, це було влітку 2017 року та пошкодив автомобіль, після ДТП автомобіль знаходився в дворі домоволодіння потерпілого АДРЕСА_3 та ним вже ніхто не їздив, а ще пізніше вона дізналася, що потерпілий нібито віддав автомобіль на ремонт на станцію ОСОБА_8 , а потім там його продали.

Зазначила, що про всі події їй відомо від потерпілого, так зі слів потерпілого ОСОБА_6 автомобіль з двору на ремонт забрав ОСОБА_4 й вони мали намір відремонтувавши авто здійснювати послуги таксі, але пізніше повідомив, що останній йому погрожує і автомобіль не віддадуть.

Після того, як дізналася про подію то зателефонувала на станцію ОСОБА_18 та дізналася що автомобіль відремонтували та його продав особисто ОСОБА_4 якійсь особі.

Свідок ОСОБА_19 суду показав, що ні з потерпілим, ні з обвинуваченим не знайомий.

Взимку 2018 року вирішив купити собі автомобіль та для того поїхав на базар до м. Бобринець де ходив та придивлявся автомобіль. Того ж дня на базарі до нього підійшов ОСОБА_20 , з яким раніше він не зустрічався та знайомим не був, та запропонував купити автомобіль саме в нього, вказав, що в нього на станції стоїть відремонтований «Жигуль» на продаж. На пропозицію ОСОБА_21 він погодився, разом поїхали на станцію, яка знаходиться на автостанції м. Бобринець та там у боксі ОСОБА_20 показав машину «Жигуль», кольору баклажан, яка йому сподобалася і він її купив за 15 тис. грн.. Зазначив, що цього ж дня розрахувався за автомобіль, отримав технічний паспорт, страховку прострочену, за кілька днів за домовленістю з ОСОБА_22 мав оформити доручення на керування автомобілем, та забрав автомобіль в с. Витязівка за місцем проживання де і до тепер автомобіль знаходиться під розпискою на зберіганні. Свідків купівлі продажу на станції крім його батька та брата не було.

Вказав, що ОСОБА_20 говорив, що автомобіль належить йому, так як він його купив, зробив ремонт, та знову продає.

За 3, 4 дні після купівлі автомобіля до нього звернулися працівники поліції та повідомили, що автомобіль викрадений.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_23 суду показав, що знайомий з обвинуваченим, стосунки нормальні. З потерпілим та його дружиною зустрічався приблизно 2,3 роки тому, оскільки останні у нього купували автомобіль 2107, кольору баклажан, за 28 тис. грн. Автомобіль за усною домовленістю попросив продати його племінник ОСОБА_24 за дорученням та був технічний паспорт на автомобіль, власник був зазначений з м. Дніпопетровськ, прізвища не пам`ятає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що знайомий з обвинуваченим та потерпілим, неприязних стосунків з ними не має. Вказав, що має свою станцію технічного обслуговування де ремонтує, купує та перепродує автомобілі, та приблизно рік тому, точної дати не пам`ятає, йому запропонували купити автомобіль, він поїхав на замовлення зі своїм братом ОСОБА_25 до провулку де проживає потерпілий ОСОБА_6 , щоб оглянути запропонований автомобіль. На зустріч їм вийшли ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , потім ОСОБА_6 показав автомобіль та віддав документи та ключі, а вони відбуксирували автомобіль на СТО та віддали гроші 6 тис. грн. ОСОБА_4 , й того ж дня продали його ОСОБА_26 за 9 тис. грн. Вказує, що в цей день у його присутності не обговорювали питання з ОСОБА_6 , а ні щодо продажу, а ні щодо ремонту автомобіль, оскільки вважав, що це питання вже вирішено із ОСОБА_4 і вони з братом купують це авто.

Свідок ОСОБА_27 суду показала, що проживає по сусідству з потерпілим ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_4 та одного дня, точної дати не пам`ятає, працівники поліції попросили її показати з якого двору було здійснено крадіжку автомобіля. Вказала, що крадіжку автомобіля було здійснено з двору домоволодіння ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3 , будинок на чотирьох господарів, загальний двір та автомобіль ОСОБА_6 стояв у дворі вказаного домоволодіння. По даній події більше нічого не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_10 , суду показав, що працює у ОСОБА_9 допомогає йому по господарству, одного дня точної дати не пам`ятає, здійснили виїзд, щоб купити автомобіль «Жигуль», який транспортували до станції технічного обслуговування ОСОБА_9 . Вказав, що перед транспортуванням автомобіля бачив ОСОБА_4 та ще якогось чоловіка, але ні домовленостей, ні розмов між ними про продаж автомобіля не чув.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні показав, що одного дня, точної дати не пам`ятає, йому ОСОБА_8 запропонував купити автомобіль «Жигуль ВАЗ 2107», він погодився та оглянувши автомобіль, який був на СТО по вул. Карла Маркса, м. Бобринець, купив його за 10 тис. грн. Вказав, що на автомобіль були документи та він був трішки пошкоджений. Зазначив, що ОСОБА_8 сказав, що купив дане авто у брата ОСОБА_9 . Після того, як автомобіль був відремонтований то він продав його чоловіку з с. Витязівка Бобринецького району, а що автомобіль крадений дізнався від правоохоронних органів.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що знайомий з обвинуваченим ОСОБА_4 стосунки нормальні не родинні, потерпілого не знає. Вказав,що точної дати не пам`ятає десь рік тому він купував автомобіль ВАЗ 2107, колір баклажан. Про продаж автомобіля дізнався від ОСОБА_29 , який повідомив, що ОСОБА_4 пропонував купити автомобіль за 5 чи 6 тис. грн. Дивитися та купувати автомобіль їздив разом з братом ОСОБА_30 , автомобіль продавав ОСОБА_4 та коло нього був якийсь чоловік, який віддавав документи на автомобіль. Автомобіль був після ДТП, але розмов про ремонт автомобіля не було. Зазначив, що питання щодо купівлі-продажу цього автомобіля узгоджував лише з ОСОБА_4 , оскільки той повідомив що саме він господар автомобіля, тому із ОСОБА_6 ці питання не вирішували. Того ж дня розрахувалися за автомобіль саме з ОСОБА_4 . Вказав, що відразу перепродав куплений автомобіль брату ОСОБА_12 та про подальшу долю автомобіля йому не відомо.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні показав, що не був свідком події, та не бачив ні як передавали кошти за автомобіль, ні як його викрадали, чи купували, тому його показання суд не бере до уваги та відхиляє.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні показав, що приблизно рік тому, точної дати не пам`ятає, до нього звернувся ОСОБА_4 та пропонував купити автомобіль ВАЗ. Оскільки вказане питання його не цікавило, то він відмовив ОСОБА_4 в купівлі автомобіля та запропонував останньому звернутися до ОСОБА_18 . Вказав, що самого автомобіля не бачив, та кому він належав не знає, спілкувався лише з ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_32 , суду показала, що проживає по сусідству з потерпілим, та їй відомо, що він мав у власності автомобіль марки ВАЗ. Вказала, що всіх обставин справи достеменно не знає, оскільки була лише понятою, але від потерпілого ОСОБА_6 чула, що його автомобіль у нього викрали та йому погрожували розправою.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України підтверджується письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події, а саме території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 від 02.02.2018 року (том 4 а.п.11);

- протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 від 12.07.2018 року з фототаблицями (том 4 а.п.18-22);

- протоколом огляду місця події, а саме території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 від 07.02.2018 року з фототаблицями (том 4 а.п.30-36);

- висновками експерта Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №23 від 20.02.2018 року, згідно якого середня ринкова ціна автомобіля ВАЗ 2107, 1993 року випуску, з об`ємом двигуна 1451 см3, станом цін на 10.01.2018 року становить 35017,00 грн. (том 4 а.п.73-76, 85-88, 97-100, 109-112, 121-124);

- висновком експерта Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №24 від 20.02.2018 року, згідно якого середня ринкова ціна автомобіля ВАЗ 2107, 1993 року випуску, з об`ємом двигуна 1451 см3, станом цін на 15.01.2018 року становить 35434,10 грн. (том 4 а.п.133-136);

Також вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України підтверджується письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події проведеного в магазині «Копілка», за адресою вул. Базарна, 169, м. Бобринець Кіровоградської області з фототаблицями (том 5 а.п. 10-14);

- висновком експерта Кропивницького відділення Київського науково- дослідного інституту судових експертиз № 3592/19-27 від 16.09.2019 року, згідно якого ринкова вартість блока, який містить 10 пачок сигарет «Winston» станом на 08.09.2019 року складала 420,00 (том 5 а.п. 31-32);

- протоколом огляду предметів (ДВД-диск) від 17.09.2019 року (том 5 а.п. 38);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_33 від 11.09.2019 року (том 5 а.п. 43-45);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2019 року (том 5 а.п. 46-49);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2019 року (том 5 а.п. 54-57);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 16.10.2019 року (том 5 а.п. 75-77).

Суд, заслухавши сторону обвинувачення та захисту, дослідивши докази у їх сукупності, приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.289, ч. 2 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його діяння суд кваліфікує за ч.1 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом та за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Невизнання вини обвинуваченим за ч.1 ст.289 КК України суд розцінює як спробу останнього ухилитися від кримінальної відповідальності та як обраний ним спосіб захисту від обвинувачення.

Доводи захисту щодо непричетності ОСОБА_4 до скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами, та навпаки спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який вказав, що не мав наміру продавати авто та не просив допомогти йому у продажі обвинуваченого ОСОБА_4 , так як останній сам напросився допомогти з ремонтом автомобіля та мали намір спільно налаштувати бізнес з таксування. У нього не має підстав оговорити обвинуваченого. Також ці покази узгоджуються із показами свідка ОСОБА_34 та ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ОСОБА_10 ОСОБА_29 , які зазначили, що саме ОСОБА_4 зазначив себе власником авто та вирішував питання з його продажу, а не потерпілий ОСОБА_6 ..

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст.65 КК України, характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, які законом класифікуються як не тяжкі злочини.

Враховує також особу винного, який вважається особою, що не має судимостей, не працюючого, не одруженого, на утриманні маючого двох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, знаходиться на обліку у лікаря нарколога, згідно заключенням спеціальної медичної комісії по наркологічним оглядам КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» - страждає психічно поведінковими розладами внаслідок вживання наркотичних речовин. На час скоєння злочинів ОСОБА_4 виявляв і виявляє психічні розлади поведінки внаслідок вживання опіоїдів, (згідно МКХ 10, F11) проте вказані психічні розлади не досягають ступені душевного захворювання і недоумкуватості, тому у відношенні до інкримінованих йому діянь вважається осудним, що підтверджується висновком судово психіатричного експерта КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» № 206 від 25.05.2018 року (том 4 а.п.179-180), враховує досудову доповідь органу пробації, відповідно якої можливе виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Обставини справи, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

З огляду на перераховані обставини суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статтей обвинувачення, остаточно із застосуванням ст. 70 КК України у виді позбавлення волі, але зважаючи на особу обвинуваченого, який вважається особою, що не має судимостей, має на утриманні двох малолітніх дітей, його відношення до вчиненого та думку потерпілого ОСОБА_6 щодо не суварого покарання, та зважаючи на не, що тяжких наслідків від злочинів не настало, суд обґрунтовано вважає, що відносно обвинуваченого можуть бути застосовані положення ст. 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням. Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільні позови потерпілими не заявлені.

Речові докази, а саме:

- автомобіль марки ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на зберігання під розписку збереження ОСОБА_19 підлягає поверненню ОСОБА_19 .

- DVD-R диск на якому містяться чотири відео-файли записані 17.09.2019 року в приміщенні магазину «Копілка», який долучено до матеріалів кримінального провадження підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження.

Під час досудового розслідування проводилися судово-автотоварознавчі експертизи, та товарознавча експертиза, витрати на їх проведення в загальному складають 3331,00 грн., які підлягають стягнення з ОСОБА_4 на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження та запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирались.

Керуючись ст.ст. 370-371, 374-376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.289, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.289 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

за ч.2 ст.185 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та у відповідності до ст.76 КК України суд покладає на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Речові докази, а саме:

- автомобіль марки ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_19 ;

- DVD-R диск на якому містяться чотири відео-файли записані 17.09.2019 року в приміщенні магазину «Копілка» залишити в матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати в загальному складають 3331 гривень 00 копійок (три тисячі триста тридцять одна гривня 00 копійок) стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Бобринецький районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копії вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1