ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1236/20
УХВАЛА

"23" грудня 2020 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання

ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора відносно

ОСОБА_7 обвинуваченого по ч.4 ст. 152, 309 ч.1 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

В С Т А Н О В И В

В судовому засіданні надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 з посиланням на те, що органами досудового слідства він обвинувачується за ч. 4 ст. 152 КК України, як зґвалтування, вчинено щодо особи, яка не досягла 14 років, відносно малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та по ст. 309 ч. 1 КК України, як незаконне зберігаеея наркотичних засобів без мети збуту.

19.07.2020 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

19.07.2020 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Під час досудового розслідування 20.07.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Петриківського районного суду обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 вересня 2020 року.

Ухвалою Петриківського районного суду від 15.09.2020 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено до 02 січня 2021 року.

Посилаючись на доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину проти малолітньої особи, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 10 до 15 років та на умисне вчинення кримінального проступку по ч.1 ст. 309 КК України ,з метою уникнення покарання ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, робити вплив на потерпілого та свідків, прокурор вважає продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 покладається на погляд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 підтримав думку підзахисного, просив обрати домашній арешт в АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації, посилаючись на припущення прокурора щодо участі ОСОБА_9 в скоєнні вказаного правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, законного представника неповнолітнього , захисника та обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається із обвинувального акту ОСОБА_6 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 152 ч. 4 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років та у вчиненні кримінального проступку по ст. 309 ч.1 КК України яке передбачає обмеження волі до 3-х років.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Також, суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_6 , імовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому та можливість впливати на потерпілого та свідків. Обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не припинили існувати і обвинувачений може переховуватись від суду, законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_5 не заперечувала обрати йому запобіжний засіб у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як для застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку тримання під вартою. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Обставини, що враховувалися судом при обранні раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обставини не змінилися, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не має. Обвинуваченим та стороною захисту не надано доказів для зміни запобіжного заходу на більш м`який, а саме домашній арешт.

При цьому, суд також враховує ступіть тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, наслідки злочинів, покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину та кримінального проступку.
Суд вважає, що суспільний інтерес у завершенні неупередженого розгляду даного кримінального провадження слід визнати виключними обставинами, згідно з якими лише продовження строку дії застосованого раніше запобіжного заходу зможе запобігти ризикам продовження вчинення злочинів, переховування від суду, що дає підстави для продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суду необхідно дослідити матеріали кримінальних проваджень а тому необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів, до 20 лютого 2021 року, підстав для обрання домашнього арешту для обвинуваченого судом не вбачається.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 369, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В

Клопотання прокурора відносно ОСОБА_6 обвинуваченого по ч.4 ст. 152, 309 ч.1 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 4 ст. 152, 309 ч.1 КК України продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 23 грудня 2020 року до 20 лютого 2021 року.

Для утримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_6 підлягає направленню до слідчого ізолятора ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» МЮ України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1