УХВАЛА
03 листопада 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження №0002923 від 10.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002923 від 10.09.2020 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. ч. 2 ст. 186 КК України.
До Приморського районного суду м. Одеси звернувся слідчий СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеські області лейтенант поліції ОСОБА_7 з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №0002923 від 10.09.2020 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. ч. 2 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.09.2020 приблизно 05 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходились в Міському саду, що розташований по вулиці Дерибасівській в м. Одесі, де відпочивали разом зі своєю компанією.

У цей же час та місці, у компанії, в якій знаходились ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт з раніше невідомим потерпілим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який також відпочивав у Міському саду, разом зі своєю знайомою, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В подальшому компанія, в якій знаходились ОСОБА_8 та ОСОБА_6 вирішили розібратися в конфліктній ситуації, що склалася та підійшли до потерпілого ОСОБА_9 .

Побачивши, що в даній ситуації вони мають чисельну перевагу, у ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 відразу виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, предметом свого злочинного посягання останні визначили цінні речі, які знаходяться у потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, ОСОБА_8 з метою перешкоджання потерпілим злочинного замислу, підійшовши відразу застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось у нанесенні удару потерпілому в область обличчя, від якого потерпілий присів на лавку. Продовжуючи доведення свого злочинного плану до кінця, ОСОБА_8 підійшов впритул до потерпілого, користуючись фізичною перевагою відкрито заволодів золотим ланцюгом, вагою 14,5 г., плетінням «ромб», вартістю 10000 грн., з золотим хрестиком з фігурою Іісуса, вагою 4 г., вартістю 4000, який знаходився на шиї у потерпілого. Після чого, з лівої кишені шортів одягнених на потерпілому, ОСОБА_8 , відкрито викрав мобільний телефон, марки «Apple iPhone 7 128 GB», в корпусі чорного кольору, вартістю 5000 грн.

В цей час, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення майна, чітко розуміючи, що їх дії носять відкритий характер та помітні як для потерпілого, так і для свідка, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_9 та почав наносити удари в область тулуба та голови, аби останній не міг чинити опір та перешкоджати діям ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Після чого зірвав з плеча потерпілого сумку, з якої відкрито заволодів планшетом марки «Apple iPad 10.2», IMEI1: НОМЕР_1 , вартістю 9 000 грн.

Заволодівши вищевказаними речами, належним потерпілому, ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_6 , місце вчинення кримінального правопорушення залишили, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті вказаних злочинних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , спричинили потерпілому ОСОБА_9 , майнову шкоду на загальну суму 28000 гривень.

Крім того, 23.09.2020 приблизно о 17 годині 50 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Новощепний Ряд, ринок «Привоз» у ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вже раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину з корисливих мотивів, виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 помітили раніше невідому пенсіонерку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка в цей час поверталась з ринку додому, розуміючи, що відповідно до своїх фізичних можливостей, потерпіла не зможе чинити опір, а також помітили у останньої золотий ланцюг на шиї, який і визначили предметом свого злочинного посягання.

В подальшому, в цей же час та місці ОСОБА_6 та ОСОБА_8 прослідували за потерпілою, тим самим підшукуючи місце, де були б відсутні свідки, що забезпечить безперешкодну реалізацію свого злочинного плану, а саме заволодіння майном ОСОБА_11 . Прослідувавши за потерпілою до місця її мешкання, а саме до будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 чітко розподілили ролі, відповідно до яких, ОСОБА_6 буде контролювати обстановку, аби жодна перешкода не завадила довести умисел до кінця та у разі появи свідків повідомити ОСОБА_8 . В цей час ОСОБА_8 повинен відкрито заволодіти майном потерпілої.

Діючи до розподілених ролей ОСОБА_6 , зупинився неподалік будинку потерпілої та почав спостерігати за обстановкою, а в цей час ОСОБА_8 , ззаду підійшов до потерпілої, яка в цей час намагалася відкрити ворота, звернувся до останньої, в результаті чого потерпіла обернулась, та ОСОБА_8 різко, шляхом ривку, відкрито заволодів золотим ланцюгом, вагою 20 г, з королівським плетінням, вартістю 20000 грн.

Далі, відкрито заволодівши майном потерпілої, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись майном потерпілої на власний розсуд.

У результаті вказаних злочинних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_6 спричинили потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 20000 гривень.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні 0даного кримінального правопорушення підтверджується доказами наявними в матеріалах кримінального провадження.
Враховуючи викладене, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. ч. 2 ст. 186 КК України.
23.10.2020 року ОСОБА_6 заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:
- ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб;
- ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
30.10.2020 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002923 від 10.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2 ст. 186 КК України.
02.11.2020 року о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_6 затримано відповідно до ухвали слідчого судді.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, що згідно з ст. 183 ч. 2 п. 4 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити у повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник ОСОБА_6 ОСОБА_5 проти застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту заперечувала, посилаючись на те, що ризики, наведені в клопотанні слідчого, прокурором не доведені, вважала достатнім запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання слідчого, підтримав позицію свого захисника.
Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні вказаного злочину.
Як встановлено в судовому засіданні, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Пред`явлена підозрюваному ОСОБА_6 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 , про відкрите викрадення його майна; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , в якому потерпілий поясняє, що перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, Міський сад, дві особи, відкрито з застосування насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, заволоділи його майном та вказує на ознаки осіб, які вчинили стосовно нього кримінальне правопорушення; протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_9 , який впізнав ОСОБА_6 , як одну з осіб, яка вчинила стосовно нього кримінальне правопорушення; протоколом огляду предмета (відеозапис з камер відеоспостереження ломбарду «ЛОМБАРД КАПИТАЛ» за адресою: Одеська обл., м. Татарбунари, вул. 23 серпня, б. 42), де встановлено, що ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_8 здають золотий ланцюг; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , якому поясняє, що перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, Міський сад, дві особи, відкрито з застосування насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, заволоділи майном ОСОБА_9 та вказує на ознаки осіб, які вчинили стосовно нього кримінальне правопорушення; протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_10 , яка впізнала ОСОБА_6 , як одну з осіб, яка вчинила відносно ОСОБА_9 кримінальне правопорушення; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_12 , про відкрите викрадення її майна; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , в якому остання пояснює, що 23.09.2020 приблизно о 17 год 50 хв., перебуваючи біля будинку №135 по вул. Старопортофранківська, в м. Одесі, невідома особа відкрито викрала золотий ланцюжок, який знаходився у останньої на шиї; протоколом огляду відеозапису з камер «Безпечне місто», на яких встановлено, як ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 , втікають з місця вчинення кримінального правопорушення, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Отже, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 , хоч і є раніше несудимим, проте підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, що, згідно з ст. 183 ч. 2 п. 4 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити нові злочини.
Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:
- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 тяжкого злочину;
- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаних злочинів.
За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_6 не запобігатиме наведеним ризикам.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження обчислюється з дня повідомлення підозри ОСОБА_8 , тобто воно має бути завершено до 07.12.2020 року (включно).
За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, а тому, зважаючи на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне розмір застави не обирати.
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 371-372, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №0002923 від 10.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2 ст. 186 КК України, задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» строком на 36 (тридцять шість) діб в межах строку досудового розслідування, тобто до 07.12.2020 року включно.

Розмір застави не визначати.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 02.11.2020 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали проголошено 03.11.2020 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1