Провадження № 1-в/638/659/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2020 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» про приведення вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 15.11.2018 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року,
в с т а н о в и в:
Начальник державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 звернувся до Дзержинського районного суду з клопотанням відносно про приведення вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 15.11.2018 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання мотивоване тим, що в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)» за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 15.11.2018 відбуває покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 23.03.2018 і остаточно призначено покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Початок строку 10.01.2019.

Прокурор просив розглядати клопотання без застосування аудіо- відеофіксації, подання вважає можливим задовольнити.

Засуджений ОСОБА_3 направив через адміністрацію установи заяву з проханням проводити судове засідання за його відсутності.

Представник колонії в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду вищевказаного клопотання, згідно ч. 5 ст. 539 КПК України.

Суд, дослідивши матеріали подання, дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 23.03.2018 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 с. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 75, 76 КК України, звільнено ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців.

Вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 15.11.2018, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, відповідно до ст. 71 КК України, до призначеного покарання приєднано невідбуту частину покарання за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 23.03.2018 і остаточно, за сукупністю вироків призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ, яким на підставі ч. 2 ст. 188 внесено зміни до зокрема до статті 309 КК України, у зв`язку з чим начальник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 звернувся з відповідним поданням до суду.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, що набрав чинності з 1 липня 2020 року, внесено зміни зокрема до частин 1 та 2 статті 309 КК України, та викладено їх в наступній редакції:
- незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років (ч. 1ст. 309 КК України);
- ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років (ч.2 ст.309 КК України).
Частиною 2 статті 309 КК України в редакції, чинній до 01 липня 2020 року, встановлювалась кримінальна відповідальність за дії, передбачені частиною першої даної статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.
Таким чином, з 01 липня 2020 року частиною 2 статті 309 КК України передбачено кримінальну відповідальність лише за незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно у строк понад рік після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.
Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України за діяння, вчинене до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, призначене покарання не відбув, суд дійшов висновку, що на нього поширюються положення ч. 1 ст. 5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 74 Кримінального кодексу України.
Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Беручи до уваги, що з 01 липня 2020 року частина 2 статті 309 КК України передбачає кримінальну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 даної статті, протягом року після засудження за цією статтею, а інші кваліфікуючі ознаки, передбачені частиною 2 статті 309 КК України (в редакції, чинній з 01 липня 2020 року), у діях ОСОБА_3 , за які він засуджений вироком Лисичанського районного суду Луганської області від 23.03.2018, відсутні, тому у відповідність до нового закону про кримінальну відповідальність шляхом перекваліфікації дій ОСОБА_5 з частини 2 на частину 1 статті 309 КК України, зміненої Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ, та пом`якшивши призначене покарання відповідно до вимог ч. 3 ст. 74 КК України, замінивши з урахуванням положень під. б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі на 5 років обмеження волі.

Разом з тим, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбуває в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)» покарання за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 15.11.2018 за ч. 1 ст. 263 КК України на 3 років позбавлення волі, яке призначено у відповідності до вимог Кримінального кодексу України в редакції, чинній на момент розгляду подання, і призначена йому міра покарання за зазначеними статтями не перевищує санкції нового Закону за вказаними у цьому вироку статтями Кримінального кодексу України, у зв`язку з чим відсутні підстави для приведення вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 15.11.2018 в цій частині у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року.
Зважаючи на вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання, беручи до уваги те, що перекваліфікація дій засудженого ОСОБА_3 за вироком Лисичанського районного суду Луганської області від 23.03.2018 на ч. 1 ст. 309 КК України не поліпшить становище засудженого та не пом`якшить покарання за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 15.11.2018.
Керуючись ст. 5, 72-74 КК України, ч. 2 ст. 58 КВК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VІІІ, ст. 537, 539 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» про приведення вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 15.11.2018 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1