ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року смт. Підволочиськ

головуючого судді : ОСОБА_1

секретаря судового засідання : ОСОБА_2

номер кримінального провадження №0000162, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 червня 2018 року відносно обвинуваченого :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любимівка Михайлівського району Запорізької області, громадянина України, українця, не депутата, не одруженого, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, працездатного, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 07.06.2010 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку 2 роки;

вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 21.10.2010 року за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України до 3 років та 1 місяця позбавлення волі (звільнений з місць позбавлення волі 08.10.2013 року по відбуттю строку покарання);

- вироком Василівського районного суду Запорізької області від 24.06.2014 за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;

вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 02.10.2014 року за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі (звільнений з місць позбавлення волі 11.05.2018 року по відбуттю строку покарання);

- вироком Залізничного районного суду м. Львова від 05.10.2018 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 185 КК України,

за участі інших учасників кримінального провадження :

сторони обвинувачення прокурорів ОСОБА_4 ОСОБА_5

сторін захисту адвокату ОСОБА_6

судового розпорядника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиська Тернопільської області зазначене кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 в один із днів на початку червня 2018 року близько 23:00 год (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), прийшов на неогороджену територію, де знаходились гаражні приміщення мешканців АДРЕСА_2 , підійшов до гаражного приміщення ОСОБА_8 , де, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливим мотивом та корисливою метою, за допомогою металевого прута, якого виявив на землі неподалік, демонтував вхідні двері, через які проник в середину гаражного приміщення, використовуючи ключі, які мав із собою, демонтував частину комплектуючих з автомобіля марки «ЄРАЗ 762» р.н. НОМЕР_1 , а саме: карбюратор вартістю 700 грн., генератор вартістю 600 грн., стартер вартістю 500 грн., головку від блока в комплекті вартістю 2000 грн., трамплер вартістю 280 грн., радіатор вартістю 320 грн. та електропроводку вартістю 220 грн.. Після цього, ОСОБА_3 демонтовані елементи автомобіля належного ОСОБА_8 , почергово переніс та заховав на території лазні, яка знаходиться неподалік на вул. Українській в смт. Підволочиськ Тернопільської області, маючи можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_8 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 4620 грн.

Крім того обвинувачений ОСОБА_3 в один із днів на початку серпня 2018 року у нічний час (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи на перехресті вулиць Зелена та Мазепи в смт. Підволочиську Тернопільської області, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів та корисливою метою, умисно таємно повторно викрав пластиковий контейнер для збирання сміття, який знаходився на перехресті вказаних вулиць належний Підволочиському управлінню житлово-комунального господарства вартістю 5900 грн., який затягнув на територію парку, розташованого неподалік де заховав маючи можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , Підволочиському управлінню житлово-комунального господарства було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 5900 грн.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 в один із днів на початку серпня 2018 року у нічний час (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи на вулиці П.Дорошенка в смт. Підволочиськ Тернопільської області, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливим мотивом та корисливою метою, умисно таємно повторно викрав два пластикові контейнери для збирання сміття, які знаходились на вищевказаній вулиці належні Підволочиському управлінню житлово-комунального господарства, вартістю 5100 грн. кожний, які почергово по одному затягнув на територію парку, розташованого неподалік, де заховав маючи можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , Підволочиському управлінню житлово-комунального господарства було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 10200 грн.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні злочину, згідно обвинувального акту за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням в інше приміщення, вчинене повторно.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним правопорушень, котрі відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, наслідків, що наступили, особу обвинуваченого, те, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони.

Також, беручи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням фактичних обставин справи, думки прокурора, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 слід притягнути до кримінальної відповідальності відповідно до санкції статтей обвинувачення, що передбачені ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Разом із тим, судом встановлено, що вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2019 року ОСОБА_3 за сукупністю злочинів на підстав ч.4 ст. 70 КК України засуджено до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за правилами передбаченими ч1-3 даної статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще у іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку у строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів зараховується відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Відповідно до п. 22 Постанови ПВС України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зазначено, що принцип повного або часткового складання покарань може застосовуватись у випадках призначення за окремі злочини, що входять до сукупності, як однакових, так і різних за видом покарань. При частковому складанні розмір остаточного покарання у всякому разі має бути більшим за розмір кожного з покарань, призначених за окремі злочини. Остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень має визначатися за найбільш суворим видом покарання за окремі злочини, що до неї входять, і в межах санкції такого закону, який передбачає більш суворе покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком та вироком Збаразького районного суду 09 жовтня 2019 року, визначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, зарахувавши у строк відбутого покарання ту частину покарання, що відбута за вироком Збаразького районного суду від 09 жовтня 2019 року, тобто за період від 09 листопада 2018 року.

Речові докази по вказаному кримінальному провадженні повернути законному володільцю.

Стягнути з обвинуваченого в користь держави судові витрати.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався, оскільки утримується в Чортківській установі відбування покарань № 26;

Разом із тим, суд вважає, що заявлені позовні вимоги Підволочиського управління житлово-комунального господарства до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 16100 грн. слід задоволити виходячи із наступних міркувань :

Як встановленого в ході судового розгляду вказаного кримінального провадження, протизаконними діями обвинуваченого ОСОБА_3 , Підволочиському УЖКГ які перебувають у причино наслідковому звязку спричинено матеріальної шкоди в розмірі 16100 грн.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам та майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та /або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку розгляду справи по суті пред`явити до обвинуваченого цивільний позов.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що в результаті дій ОСОБА_3 порушені права Підволочиського УЖКГ які підлягають до захисту шляхом задоволення позову та стягнення з обвинуваченого в користь цивільного позивача шкоди в розмірі 16100 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень і призначити покарання :

за ч.2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч.3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у 3 років 6 шести місяців позбавлення волі;

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком та вироком Збаразького районного суду 09 жовтня 2019 року, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Зарахувати у строк відбутого покарання ту частину покарання, що відбута за вироком Збаразького районного суду від 09 жовтня 2019 року, тобто за період від 09 листопада 2018 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався, оскільки утримується в Чортківській установі відбування покарань № 26.

Цивільний позов заявленим Підволочиського управління житлово-комунального господарства задоволити.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 в користь Підволочиського управління житлово-комунального господарства матеріальну шкоду в розмірі 16100 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави витрати. за проведення дактилоскопічної експертизи від 20.02.2019 № 1.4-133/19, в розмірі 715.00 грн, які необхідно стягнути з підозрюваного ОСОБА_3 на користь держави, перерахувавши їх в УК у м. Тернополі, м. Тернопіль/24060300, р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726 призначення платежу:*;_;інші надходження, за проведення судової дактилоскопічної експертизи.

Речові докази по справі, запчастини до автомобіля: карбюратор, трамплер та радіатор, які передано під відповідальне зберігання в камеру зберігання Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області - повернути законному володільцю.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя підпис

згідно з оригіналом:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1