Справа № 442/2594/20
Провадження № 1-кп/442/236/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000639 від 14.04.2020 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Турка, громадянина України, розлученого, не військовозобов`язаного, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого 29.12.2009 Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі терміном на 5 років, 19.12.2013 Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі терміном на 5 років, 29.09.2015 Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі терміном на 2 роки та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, 10.03.2016 Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі терміном на 2 роки, 25.03.2016 Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі терміном на 3 роки, 23.05.2016 Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст.185, 71 КК України до позбавлення волі терміном на 3 роки 7 місяців, 22.04.2016 Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі терміном на 3 роки 6 місяців, 28.01.2020 Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст.185 КК України до обмеження волі терміном на 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
встановив:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , 11.04.2020 орієнтовно о 12.15 год., діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та особистого збагачення, зайшов в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в м.Дрогобич на вул.М.Грушевського 17А, Львівської області, звідки таємно, повторно, викрав суміш перців млинок ТМ «Приправка» в кількості 3 штуки, чим завдав фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 308,97 грн.
Таким чином ОСОБА_3 повторно таємно викрав чуже майно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Щиросердно розкаюється у вчиненому, просить суд його суворо не карати.
Представник потерпілого подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності, щодо міри покарання покладається на думку суду.
Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.
Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим і визнає фактичні обставини доведеними.
Суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він повторно таємно викрав чуже майно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст.65 67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. А тому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальну реабілітацію, запобігання вчиненню нових злочинів.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не знаходиться, по місцю проживання характеризується посередньо.
Обставинами, що пом`якшують покарання, на думку суду, є щире каяття у вчиненому обвинуваченого.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі, що є необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, згідно ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком. Відповідно до положень ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком. А тому остаточну міру покарання ОСОБА_3 слід визначити з врахуванням вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.01.2020.

З речовими доказами слід поступити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349, 368 - 371, 373, 374 КПК України,
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.
Згідно статті 71 КК України частково приєднати не відбуту ОСОБА_3 міру покарання, визначену вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.01.2020 у виді 1 року обмеження волі, остаточно визначивши обвинуваченому покарання у виді 1 (одного) року 8 (восьми) місяців обмеження волі.

Речовий доказ: DVD диск з записом відео файлу обставин вчинення ОСОБА_3 крадіжки з магазину «Джміль» на вул.Грушевського 17А в м.Дрогобич залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.
Суддя ОСОБА_1