ВИРОК
іменем України

13 серпня 2020 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю прокурора: ОСОБА_4
потерпілого: ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000693 від 14 жовтня 2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 ,

громадянина України, освіта середня, неодруженого,

працюючого робітником ТОВ «Деметра-буд» м.Володимир-

Волинський, судимого:

вироком Володимир-Волинського міського суду

Волинської області від 04.03.2013 року за ч.1 ст.185 КК

України до 120 годин громадських робіт;

вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області

від 07 липня 2014 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186,

ч.2 ст.187, ч.1, ч.4 ст.70 КК України, зміненого ухвалою

Апеляційного суду Волинської області від 17 жовтня 2014

року, до покарання 8 років позбавлення волі з конфіскацією

майна

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , будучи неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, востаннє вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 липня 2014 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 17.10.2014 року за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 187 ч. 2, 186 ч. 2 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, після відбуття призначеного покарання на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, та маючи не зняту і не погашену судимість знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності.

Так, 14 жовтня 2019 року близько 02 год. 40 хв., ОСОБА_6 , знаходячись поблизу магазину «Дар», що розташований по вул. Княгині Ольги, 2, зі сторони вул. Ковельська у м. Володимир-Волинський Волинської області, керуючись корисливим мотивом та метою протиправного відкритого заволодіння чужим майном, застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, котре виразилось в нанесенні двох ударів ногою у голову та тулуб, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови та синця тулуба, що відносяться до категорії

легких тілесних ушкоджень та відкрито викрав з його руки мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi Note 7» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 3 366 грн 67 коп.

Усвідомлюючи, що його протиправні дії викриті самим потерпілим, з метою остаточного заволодіння та розпорядження викраденим мобільним телефоном ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення втік.

Обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе у пред`явленому обвинуваченні винним повністю. Суду показав, що він після звільнення з місць відбування покарання не міг працевлаштуватись та перебував у важкому матеріальному становищі, оскільки є сиротою та виховувався у школі-інтернат. 14 жовтня 2019 року близько 02 год. 30 хв., він йшов по вул. Ковельській в м.Володимир-Волинський та поблизу магазину «Дар», побачив потерпілого з телефоном в руках та вирішив його забрати. Він штовхнув потерпілого в спину, а потім декілька раз вдарив його ногою та забрав телефон і втік. Телефон здав в ломбард, а виручені кошти витратив на продукти харчування. Шкоду потерпілому він відшкодував повністю та примирився з ним. Просить застосувати щодо нього ч.1 ст.69 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі. Кається у вчиненому, просить суворо не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що вчинивши відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.186 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до категорії тяжких.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку в повному обсязі.

Обставин, що обтяжують його покарання, не встановлено.

Обвинувачений кримінальне правопорушення вчинив під час незнятого та непогашеного стану судимості, протягом короткого часу після звільнення з місць відбування покарання, характеризується в місцях відбування покарання негативно, перебуваючи під адміністративним наглядом поліції вчиняв адміністративні правопорушення.

Разом з тим, після вчинення вказаного кримінального правопорушення, обвинувачений працевлаштувався, за місцем роботи характеризується позитивно. Він є особою молодого віку, сирота, після вчинення кримінального правопорушення утримуючись під вартою, вжив заходів для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди та останній примирився з ним, потерпілий не наполягає на суровому покаранні, про що подав суду письмові клопотання.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, яке слід відбувати реально.

Призначаючи покарання суд вважає, що в даному конкретному випадку поведінка обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення свідчить про наявність підстав для застосування положень ч.1 ст.69 КК України та можливість призначення більш м`якого виду основного покарання у виді обмеження волі, не зазначеного в санкції ч.2 ст.186 КК України, яке слід відбувати реально, оскільки встановлено наявність трьох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням даних про особу винного, його молодого віку та складного сімейного стану, встановлених судом, також його примирення з потерпілим та повного відшкодування завданої шкоди.

Вказаний вид покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для його виправлення та недопущення вчинення нових злочинів.

Враховуючи відсутність клопотання про зміну запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, запобіжний захід не змінювати.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого. Речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України. Цивільний позов залишити без розгляду за заявою потерпілого ОСОБА_5 у зв`язку з повним його задоволенням в ході розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 349, 370-371, 373-374 КПК України, суд-

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді обмеження волі на строк чотири роки.

Початок строку відбування покарання за даним вироком ОСОБА_6 рахувати з дня приведення вироку до виконання, зарахувавши відповідно до ч.5 ст.72 КК України термін його попереднього ув`язнення з 12 лютого 2020 року з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_6 залишити без змін тримання під вартою.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого. Стягнути з ОСОБА_6 в користь держави 785 грн.05 коп. витрат за проведення товарознавчої експертизи.

Речові докази мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi Note 7» - вважати повернутим його добросовісному набувачеві ОСОБА_8 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 у зв`язку з повним його задоволенням в ході розгляду справи за його заявою залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яку може бути подано через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:/-/ підпис.

Суддя Володимир-Волинського
міського суду Волинської області ОСОБА_1