печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4

розглянувши у засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 за погодженням з прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням в рамках кримінального провадження № 0005077 від 22.12.2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005077 від 22.12.2017 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_6 , що у невстановлений слідством час та місці, приблизно на початку 2010 року в нього виник умисел, спрямований на розтрату чужого майна на користь третіх осіб шляхом зловживання своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах. З цією метою, для розтрати чужого майна на користь третіх осіб ОСОБА_6 створив злочинну організацію, до складу якої увійшли ті чи інші службові особи ПрАТ «МЕТАЛ ЮНІОН», ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК», ПАТ «ТЕРРА БАНК», а також спільно з іншими учасниками вчинив розтрату в інтересах третіх осіб грошових вкладників ПАТ «ТЕРРА БАНК», що призвело до спричинення збитків в особливо великих розмірах на загальну суму 305 401 661, 89 гривень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України.

В засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Захисник проти задоволення клопотання заперечувала, вважаючи його необґрунтованим, немотивованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки ніхто і ніколи не повідомляв ОСОБА_6 про підозру у кримінальному провадженні № 0000368 і у кримінальному провадженні № 0005077, зазначила, що прокурором не долучено до клопотання жодного документального підтвердження про вчинення дій щодо направлення повідомлення про підозру ОСОБА_6 у спосіб передбачений КПК України або відшукання місця знаходження останнього, а тому вважає, що ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного в розумінні ст.ст. 42, 276-279 КПК України, зібрані органом досудового розслідування докази є суперечними, жодним чином не підтверджують факт вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Також вказувала на те, що ОСОБА_6 не перебуває і ніколи не перебував в міжнародному розшуку. Окрім того, захисник вказала, що в кримінальному провадженні відсутній потерпілий, оскільки відповідно до статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 15 травня 2019 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 4044222 про державну реєстрацію припинення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТЕРРА БАНК» як юридичної особи, а отже, ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, захисника - адвоката, дослідивши додані до клопотання документи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно із ст. 177 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор, з-поміж іншого, повинен довести наявність ризиків, вичерпний перелік яких передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно Листа ВССУ №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до КПК України» слідчий суддя, суд наділений правом розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, буде доведено, що такого підозрюваного, обвинуваченого оголошено у міжнародний розшук (ч. 6 ст. 193 КПК). Обов`язок доведення факту перебування підозрюваного, обвинуваченого у міжнародному розшуку покладається на слідчого, прокурора, який подав клопотання про застосування запобіжного заходу, та підтверджується відповідними відомостями (довідка, витяг із бази даних Інтерполу тощо).

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005077 від 22.12.2017 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, обов`язковою передумовою звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність фактичних даних, які вказують на те, що особа, з наявним статусом підозрюваної особи в розумінні положень ст. 42 КПК України переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Виходячи з положень ст. 22 КПК України, на прокурора в кримінальному провадженні покладено обов`язок доведення обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Підозрюваному, обвинуваченому, згідно ч. 8 ст. 42 КПК України, вручається пам`ятка про його процесуальні права та обов`язки одночасно з їх повідомленням особою, яка здійснює таке повідомлення.

З клопотання та матеріалів долучених до нього вбачається, що прокурор просить обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що в межах кримінального провадження № 0000386, відносно ОСОБА_6 , складено повідомлення про підозру від 28.04.2017 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України.

Надані на обґрунтування внесеного на розгляд клопотання матеріали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містять ксерокопії поштових повідомлень про направлення останньому письмового повідомлення про підозрою засобами поштового зв`язку за адресами фактичного проживання та місця реєстрації, зокрема, за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , у зв`язку з оголошенням останнього в розшук та відповідно не можливості особистого вручення йому вказаного процесуального документу.

Разом з тим, даних отримання ОСОБА_6 повідомлення про підозру від 28.04.2017 року, слідчому судді в засіданні не надано та до матеріалів клопотання не долучено. На противагу захисником-адвокатом, в судовому засіданні були долучені належним чином завірені ксерокопії документів, які підтверджують, що станом на час відправлення вказаного письмового повідомлення про підозру ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , поштове сполучення між містом Києвом, де знаходився орган досудового розслідування та звідки відправлялось поштове відправлення, та містом Донецьк було припинено, у зв`язку віднесенням міста Донецьк до зони тимчасово окупованої території, на якій проводяться бойові дії, а відтак неможливості поштової пересилки кореспонденції на вказану територію на підставі Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 «Про рішення ради Національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій і Луганській областях» та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р (зі змінами, внесеними Розпорядження Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2015 року № 128-р) «Про затвердження переліків населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження».

Зокрема, відомості, надані органом досудового розслідування, про направлення ОСОБА_6 письмового повідомлення про підозру за адресою: АДРЕСА_2 , слідчий суддя ставиться критично, оскільки належних доказів щодо проживання останнього за вказаною адресою матеріали кримінального провадження не містять, та захисником ОСОБА_6 були надані документи на спростування доводів прокурора, та й в самому повідомленні про підозру при викладені анкетних даних ОСОБА_6 зазначається тільки місце реєстрації останнього за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 , не вручено.

Положення ч. 1 ст. 42 КПК України передбачено дві підстави для визнання особи підозрюваним, зокрема повідомлення їй про підозру, яке здійснюється в порядку, встановленому ст. 276-279 КПК України та затримання особи за підозрою у вчинення кримінального правопорушення, порядок та підстави якого містяться у ст. 208 КПК України, з інших підстав особа не може набути правового статусу підозрюваного, при цьому в супереч вимогам КПК України, в матеріалах клопотання відсутні відомості, зокрема підтвердження про доставку та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 28.04.2017 року, в результаті слідчий суддя позбавлений можливості встановити процесуальний статус, останнього.

Тобто з матеріалів доданих стороною обвинувачення до клопотання, містяться відомості, які суперечать даним, зазначеним у клопотанні, а саме про складання та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 28.04.2017 року.

Слідчий суддя, аналізуючи вказані дані, приходить до висновку, що ОСОБА_6 , з 2014 року почав проживати за межами України більше ніж за три роки до того як слідчим в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру від 28.04.2017 року відносно ОСОБА_6 .

Тобто, ОСОБА_6 почав проживати поза межами України, ще до моменту внесення відомостей до ЄРДР щодо зазначеного кримінального правопорушення.

Оскільки як роз`яснено Верховним Судом України у постанові від 19.03.2015 №5-1кс15, при з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним. Разом з тим на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, законодавством не покладається обов`язок самовикриття, а тому, якщо вона до моменту виникнення вказаного обов`язку, в порядку реалізації конституційного права на свободу пересування, змінила місце свого проживання, про ухилення від слідства говорити не можна, тому, слідчий суддя не приймає до уваги доводи сторони обвинувачення про переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 281 КПК України передбачено, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Так, постановою слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 28.04.2017 року ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 від 15.10.2020 року ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

Крім того, слідчий суддя зважає і на доводи захисника щодо відсутності належних доказів про знаходження ОСОБА_6 у міжнародному розшуку, а посилання прокурора про оголошення останнього в розшук недоведеними, оскільки згідно наданих матеріалів провадження належних доказів (повідомлення безпосередньо з Міжнародної організації кримінальної поліції - ІНТЕРПОЛУ) про знаходження ОСОБА_6 у міжнародному розшуку вони, не місять, що підтверджено належними доказами наданими захисником.

Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена Наказом № 613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17.08.2020 визначає, що уповноважений підрозділ на підставі отриманого від правоохоронного органу України запиту/звернення забезпечує використання інформаційної системи Інтерполу шляхом, окрім іншого, надсилання запиту про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення (RED NOTICE).

Відповідно до абзацу першого п. 2 Розділу ІІ Інструкції, цілями міжнародного співробітництва з використанням інформаційної системи Інтерполу є установлення місцезнаходження осіб, які розшукуються, з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції).

Відповідно до зазначеної Інструкції надходження запиту від правоохоронного органу до уповноваженого підрозділу є лише підставою для початку процедури підготовки оголошення міжнародного розшуку підозрюваного. З цієї Інструкції випливає, що оголошення підозрюваного у міжнародний розшук є факт включення особи до баз даних розшукуваних осіб Інтерполу. Міжнародний розшук відбувається лише після опрацювання уповноваженим підрозділом матеріалів, направлення їх до Генерального секретаріату Інтерполу.

Разом з тим, з відповіді Комісії з контролю файлів Міжнародної організації кримінальної поліції - ІНТЕРПОЛУ, зазначається, що від 30 липня 2019 року Комісією з контролю за файлами Інтерполу повідомлено про прийняте рішення про видалення інформації щодо ОСОБА_6 з файлів Інтерполу, як такої що не відповідає правилам Інтерполу, тобто вказане свідчить про відсутність здійснення будь-яких процесуальних дій щодо розшуку ОСОБА_6 . Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань наявного в матеріалах справи про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відомості внесення до ЄРДР інформації про розшук ОСОБА_6 також відсутні.

Отже, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено наявність правових підстав, передбачених ч. 6 ст. 193 КПК України, які повинні враховуватися судом при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відтак в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 281, 532, 534 Кримінального процесуального кодексу України, - ОСОБА_6 , що у невстановлений слідством час та місці, приблизно на початку 2010 року в нього виник умисел, спрямований на розтрату чужого майна на користь третіх осіб шляхом зловживання своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах. З цією метою, для розтрати чужого майна на користь третіх осіб ОСОБА_6 створив злочинну організацію, до складу якої увійшли ті чи інші службові особи ПрАТ «МЕТАЛ ЮНІОН», ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК», ПАТ «ТЕРРА БАНК», а також спільно з іншими учасниками вчинив розтрату в інтересах третіх осіб грошових вкладників ПАТ «ТЕРРА БАНК», що призвело до спричинення збитків в особливо великих розмірах на загальну суму 305 401 661, 89 гривень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України.В засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1