Справа № 357/1130/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2020 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 міста Біла Церква, Київської області, кримінальне провадження № 0003309 від 04.11.2019 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Владиславівка, Нижньогірського району АР Крим, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 29.08.2019 Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 1020 грн.,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_4 , обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального проступку, форми вини і мотивів кримінального проступку.
Судом визнано доведеним, що статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6.05.2000 № 770 (далі по тексту Перелік), тобто і метадон (фенадон), включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону.
Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних речовин, включених до таблиці 1 Переліку:
- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);
- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону).
Проте, в порушення вищевказаних вимог законодавства, 04.11.2019 приблизно об 11.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Івана Богуна в м. Узин, Білоцерківського району, Київської області у невстановленої особи придбав - купив за кошти в сумі 500 грн., паперовий згорток у фользі, в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, схожа на наркотичний засіб «метадон».
Вказаний згорток з порошкоподібною речовиною ОСОБА_3 поклав до лівої кишені куртки, в яку був одягнений та незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту.
Цього ж дня, приблизно об 11.07 год. ОСОБА_3 біля будинку № 17 по вул. І. Богуна в м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, зупинений працівниками поліції на предмет зберігання заборонених предметів.
В подальшому у ОСОБА_3 під час особистого обшуку в присутності понятих, в лівій кишені його куртки виявлено та вилучено паперовий згорток у фользі, в середині якого знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якої обмежено - метадон (фенадон). Маса метадону (фенадон) в наданій речовині становить 0,161 г, яку ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.
Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням показань обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 309 КК України, розкаювався та пояснив, що дійсно він 04.11.2019 приблизно об 11.00 год., придбав за 500 грн. у незнайомої особи наркотичний засіб «метадон». Після чого згорток з речовиною поклав до лівої кишені куртки, в яку був одягнений. Після чого, 04.11.2019 об 11.07 год. поблизу будинку № 17 по вул. І. Богуна в м. Узин, Білоцерківського району, Київської області був зупинений працівниками поліції, які в присутності понятих виявили та вилучили у ОСОБА_3 вказаний паперовий згорток, в середині якого знаходився «метадон». В судовому засіданні у вчиненому розкаювався.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального проступку, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів у частині обставин вчинення цього кримінального проступку, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумніві суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.
Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального провадження, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за вище встановлених обставин.
Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальний проступок, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки останній вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особливості конкретного кримінального проступку й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального проступку і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає визнання вини.
Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів.
Також суд враховує характер вчиненого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, не мав корисного мотиву; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він у лікаря - психіатра та у лікаря-нарколога на обліку не перебуває, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, однак має постійне місце проживання та реєстрації, де мешкає разом з батьками та характеризується позитивно, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки.
Крім цього суд враховує відношення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у виді обмеження волі, із застосуванням іспитового строку.
Так, суд приходить до висновку про можливість перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за необхідне застосувати до нього ст. 75 КК України та призначити іспитовий строк, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Запобіжний захід ОСОБА_3 під час досудового слідства не обирався, отже до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно останнього не обирати.
Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 в порядку статей 122, 124 КПК України.
Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі відсутній.
Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ по справі, а саме наркотичний засіб метадон (фенадон), який зберігається в камері зберігання речових доказів Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області за квитанцією № 880/2019 - знищити після вступу вироку в законну силу.

На підставі статей 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів у розмірі 1256 грн. 08 коп. (одна тисяча двісті п`ятдесят шість гривні 08 копійок).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1