Справа №212/4451/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001026 від 15.05.2020 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України;

сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 14 травня 2020 року приблизно о 15.15 годині, знаходячись неподалік КЗШ № 121, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг вул. Електрозаводська, 5, зустрів раніше знайомого ОСОБА_7 , з яким, розмовляючи, пішки прослідував до лісосмуги, яка знаходиться за будинком № 31 по вул. Електрозаводська в Покровському районі м. Кривого Рогу.

Під час розмови між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 відбулася сварка з приводу грошового боргу останнього, в ході якої у ОСОБА_3 виникла гостра неприязнь до ОСОБА_7 та злочинний умисел на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень з вище вказаних мотивів, реалізуючи який того ж дня приблизно о 18.30 годині ОСОБА_3 кулаками з силою умисно завдав потерпілому ОСОБА_7 , який стояв звернутий до нього обличчям, не менше 2 ударів в ділянку обличчя потерпілого, не переслідуючи мету заподіяти ОСОБА_7 смерть. Від нанесених ударів ОСОБА_7 сів на землю, в свою чергу ОСОБА_3 , не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , стоячи напроти останнього, умисно з силою наніс ногами, взутими у взуття, не менше 2 ударів в ліву бічну поверхню тулубу та не менше 2 ударів в праву бічну поверхню тулубу потерпілого, не переслідуючи мету заподіяти ОСОБА_7 смерть.

Після чого, ОСОБА_3 втік з місця скоєння злочину, а ОСОБА_7 бригадою швидкої допомоги 14 травня 2020 року приблизно о 19.00 годині госпіталізовано до КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР», де йому було надано належну медичну допомогу.

У результаті умисних злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичного експерта № 822 від 27.05.2020 спричинені тілесні ушкодження у вигляді садна обличчя, закритої тупої травми тулубу (перелом заднього відрізка 10-го ребра, що супроводжувався лівобічним гемотораксом, розривом селезінки, що супроводжувався гемоперетонеумом (1,5 літра крові у черевній порожнині), які за своїм характером входять у комплекс закритої тупої травми тулубу та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень з ознакою небезпеки для життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України. Суду показав, що дійсно за обставин, викладених у обвинувальному акті, 14 травня 2020 року він зустрів свого боржника ОСОБА_7 біля школи № 121, з яким у нього під час спілкування виник конфлікт, він вдарив ОСОБА_7 два рази кулаками у обличчя, від чого той упав на землю, а він (обвинувачений) продовжив наносити йому удари по тулубу. Під час нанесення тілесних ушкоджень і після того як він зупинився ОСОБА_7 на біль не скаржився. Через деякий час він дізнався про те, що госпіталізовано ОСОБА_7 і він наступного дня поїхав до потерпілого у лікарню, придбав необхідні ліки. Також, пояснив, що дуже жалкує з приводу скоєного, на теперішній час вважає, що можливо було вирішити іншим шляхом конфлікт, щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_3 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і у достатньому обсязі відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим злочину, пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.
Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому злочині, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 в повній мірі викритий в скоєнні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким злочином, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря психіатра не перебував і не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з жовтня 2018 року, не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді, наданої Покровським районним відділом філії «Центр пробації» у Дніпропетровській області, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 76 КК України.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, враховуючи досудову доповідь, позицію потерпілого, який надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просив призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті 121 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки, який буде для нього оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
На думку суду, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам та наслідкам, даним про особу обвинуваченого, який визнав повністю вину, розкаявся у вчиненому, позиції потерпілого у кримінальному провадженні, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати у справі відсутні.
Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, дія якого закінчилася на час розгляду справи.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1