Справа № 626/2757/19
Провадження № 1-кп/626/232/2019
ВИРОК
24 листопада 2020 року м.Красноград
Красноградський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
14 листопада 2019 року приблизно о 14-й годині ОСОБА_3 перебував на території домоволодіння ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 та рубав дрова. Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений умисно, таємно, із корисливих спонукань та повторно викрав кутову шліфувальну машину ТМ "Stern" моделі AG180L , що відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи коштувала 509 грн. Таким чином, діями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_4 були заподіяні збитки на загальну суму 509 грн. Викраденим обвинувачений розпорядився на власний розсуд, цивільний позов не заявлений.
Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена повторно.
Під час досудового слідства між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 10 грудня 2019 року була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України. Згідно угоди потерпілий і обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у виді арешту.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно з ч. 3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином. При цьому суд переконався, що ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст.473 КПК України.
Суд дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та погоджується на призначення узгодженого покарання.
Відповідно до ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди, яка в розглядуваному кримінальному провадженні укладена, щодо нетяжкого злочину.
Як вбачається зі змісту угоди про примирення від 10 грудня 2019 року, узгоджені сторонами угоди вид та розмір покарання у виді арешту відповідають загальним засадам призначення покарання, встановленим частинами першою, другою статті 65 КК України, а також санкції частини 2 статті 185 КК України.
Суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд, призначаючи покарання за другим вироком, може як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим за строк покарання, визначений за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.
Згідно з ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Вирок Красноградського районного суду Харківської області від 28 січня 2020 року, яким ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу 8500 гривень, не виконаний, а штраф не сплачений.
Відповідно до п.29 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003, покарання має бути визначено у вироку таким чином, щоб під час його виконання не виникало жодних сумнівів стосовно його виду і розміру.
Враховуючи дані вимоги закону, суд вважає, що необхідно зазначити про самостійне виконання вироку суду від 28 січня 2020 року.
Питання про речові докази та документи суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373,374,475 КПК України, суд
Затвердити угоду від 10 грудня 2019 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
На підставі ч.3 ст. 72 КК України вирок Красноградського районного суду Харківської області від 28 січня 2020 року виконувати самостійно.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня його фактичного затримання .
Речовий доказ по справі - вважати повернутим законному володільцю.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку надати учасникам провадження: присутнім - вручити в суді, відсутнім - надіслати поштою.
Суддя