Провадження № 11-кп/4820/209/20
Справа № 683/37/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.4 ст.296 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Старокостянтинівським районним судом кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000768 від 7 грудня 2018 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 4 грудня 2019 року,-
в с т а н о в и л а :
Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 4 грудня 2019 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинова Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацює, зареєстрованого та проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого :
- 11 травня 2010 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ст. 198, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, 28 липня 2010 року апеляційним судом Хмельницької області вирок змінено та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ст. 198, ч. 1 ст. 296 КК України остаточно призначено покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі;
- 28 липня 2014 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки;
- 16 жовтня 2014 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 296, ст. 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
- 6 березня 2015 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 296 КК України на 3 роки 2 місяці до позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання зарахувавши частково відбуте на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнений 5 липня 2015 року з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям строку покарання,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Обрано ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у виді тримання під вартою, взято його під варту в залі суду.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з 4 грудня 2019 року.
Речові докази:
- предмет схожий на дерев`яний приклад та дерев`яні уламки, три дерев`яні уламки схожі на частини предмету схожого на ців`я рушниці, контрольний змив речовини бурого кольору з поверхні асфальту, змив з поверхні предмету схожого на дерев`яний приклад, змив речовини бурого кольору з поверхні предмету схожого на дерев`яне ців`я, контрольний змив з поверхні предмету схожого на уламок дерев`яного ців`я, змив речовини бурого кольору з поверхні дороги, контрольний змив з поверхні предмету схожого на дерев`яний приклад, металеву частину пневматичної гвинтівки, які зберігаються в кімнаті речових доказів Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області, - постановлено знищити;
- годинник чорного кольору з написом «Саsio», який зберігаються в кімнаті речових доказів Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області, - постановлено повернути потерпілому ОСОБА_9 ;
- зимову чоловічу куртку чорного кольору, яку передано на відповідальне зберігання ОСОБА_10 , - постановлено залишити останньому.
За вироком суду, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим та після звільнення 5 липня 2015 року з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та під час непогашеної судимості знову вчинив новий злочин за наступних обставин.
7 грудня 2018 року біля 03 год. 30 хв. ОСОБА_8 , будучи особою, раніше судимою за хуліганство, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вул. Дружби в м. Старокостянтинові, біля будинку № 25, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства та існуючих норм поведінки, що супроводжувалося особливою зухвалістю, нехтуючи елементарними правами моралі та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок і спокій людей у нічний час, із власного житлового будинку АДРЕСА_1 , взяв предмет заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме продовгуватий дерев`яний предмет (биту), з яким вийшов на вулицю Дружби, де знаходились ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , та умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, безпричинно наніс ним 2 удари по голові ОСОБА_12 , від яких останній впав на землю.

Продовжуючи свої хуліганські дії ОСОБА_8 , без відриву у часі знову зайшов до власного житлового будинку АДРЕСА_1 , з веранди якого взяв предмет заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме пневматичну гвинтівку з дерев`яним прикладом, після чого, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, вийшов на вулицю Дружби, де знаходились ОСОБА_9 та ОСОБА_11 та умисно, безпричинно наніс один удар дерев`яним прикладом пневматичної гвинтівки по голові ОСОБА_9 , в результаті чого останній знову впав на землю, після чого ОСОБА_8 умисно, почергово наніс йому ще близько 7 ударів дерев`яним прикладом гвинтівки по його голові та тілу, спричинивши ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді забійних ран волосяної ділянки голови (рубці: в тім`яній ділянці голови справа, в тім`яній ділянці голови посередині дещо зліва, в лобно-скроневій ділянці голови зліва, в потиличній ділянці голови справа, в тім`яно-потиличній ділянці голови зліва) та лівої надбрівної дуги, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 124 від 20 грудня 2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , як видно з її змісту, просить вирок суду змінити та пом`якшити йому призначене покарання. Вважає призначене покарання надто суворим. В обґрунтування своїх вимог вказує, що має матір інваліда ІІ групи, що не було враховано судом першої інстанції, та просив в суді першої інстанції застосувати до нього положення ст. 69 КК України при призначенні покарання.

В зміненій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок змінити, перекваліфікувати його дії з ч.4 ст.296 КК України на ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання у виді 6 місяців арешту. При цьому вказує, що всі докази, наведені судом першої інстанції у вироку вказують на спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілому, удари наносив прикладом рушниці, ніякої бити у нього не було.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів поданої апеляційної скарги, потерпілого, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні хуліганства визнав повністю, розкаявся і підтвердив, що 7 грудня 2018 року приблизно о 03 год. 30 хв. він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля свого будинку, що по АДРЕСА_1 , під час конфлікту із власного житлового будинку взяв дерев`яну биту, з якою вийшов на вулицю, де знаходились ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , та наніс нею декілька ударів по голові ОСОБА_12 , від яких останній впав на землю. В подальшому знову зайшов до власного будинку та взяв пневматичну гвинтівку з дерев`яним прикладом, після чого вийшов на вулицю, де знаходились ОСОБА_9 та ОСОБА_11 та наніс один удар дерев`яним прикладом пневматичної гвинтівки по голові ОСОБА_9 , в результаті чого останній знову впав на землю, після чого наніс потерпілому ще декілька ударів дерев`яним прикладом гвинтівки по голові та тілу.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України не визнав, вказав, що ним потерпілому були спричинені тілесні ушкодження, удари наносив прикладом рушниці, бити не мав, а тому його дії мають бути кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вина ОСОБА_8 підтверджується показами потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні підтвердив, що 7 грудня 2018 року приблизно о 03 год. 30 хв. він знаходячись біля будинку обвинуваченого ОСОБА_8 , що по вул. Дружби в м. Старокостянтинові, де останній битою, яку попередньо ОСОБА_8 взяв у своєму будинку, наніс йому по голові декілька ударів, від чого він впав на землю. В подальшому обвинувачений ОСОБА_8 знову зайшов до власного будинку та взяв пневматичну гвинтівку, після чого вийшов на вулицю, де наніс йому удар дерев`яним прикладом пневматичної гвинтівки по голові, від чого він знову впав на землю, після чого обвинувачений йому ще наніс декілька ударів дерев`яним прикладом гвинтівки по його голові та тілу.

Об`єктивно вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується:
-Протоколом огляду місці події, що біля буд. №25 по вул. Дружби в м. Старокостянтинові, від 07.12.2018 року з фототаблицями та схемою до нього, згідно якого встановлено місце вчинення злочину та вилучено годинник чорного кольору з написом «Casio», дерев`яні фрагменти ців`я і прикладу гвинтівки, а також вилучено змиви темно-бурого кольору, які в подальшому визнані речовими доказами.
-Протоколом огляду пневматичної гвинтівки від 07.12.2018 з фототаблицями до нього, згідно якого ОСОБА_8 видав частину пневматичної гвинтівки, яка в подальшому визнана речовим доказом.
-Протоколом огляду куртки від 20.12.2018 з фототаблицями до нього, згідно якого свідок ОСОБА_10 видав пошкоджену чорну куртку, яка в подальшому визнана речовим доказом.
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.12.2018 року з додатком, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав обвинуваченого ОСОБА_8
-Протоколом проведення слідчого експерименту від 28.12.2018 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 в присутності понятих на місцевості уточнив свої покази та показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень.
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.12.2018 року з додатком, згідно якого свідок ОСОБА_11 впізнав обвинуваченого ОСОБА_8
-Протоколом проведення слідчого експерименту від 28.12.2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_11 в присутності понятих на місцевості уточнив свої покази та показав механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9
-Протоколом проведення слідчого експерименту від 31.12.2018 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_8 в присутності понятих на місцевості уточнив свої покази та показав механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9
-Висновком судово-медичної експертизи №124 від 20.12.2018 року, згідно якої у потерпілого ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забійних ран волосяної ділянки голови (рубці: в тім`яній ділянці голови справа, в тім`яній ділянці голови посередині дещо зліва, в лобно-скроневій ділянці голови зліва, в потиличній ділянці голови справа, в тім`яно-потиличній ділянці голови зліва) та лівої надбрівної дуги, які могли виникнути від, як мінімум, шести дій ударів тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути дерев`яна бита, їй подібний предмет, і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
-Довідкою Старокостянтинівської ЦРЛ № 473, згідно якої у ОСОБА_8 під час медичного огляду 07.12.2018 року о 9 год. 05 хв. виявлено стан алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції дав належну оцінку усім доказам у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст.ст. 85, 86, 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень та особою, раніше судимою за хуліганство, є вірною.
Не підлягають задоволенню вимоги апеляційної скарги ОСОБА_8 про необхідність перекваліфікації його дій з ч.4 ст.296 на ч.2 ст.125 КК України з огляду на наступне.
Так диспозицією ч. 4 ст. 296 КК України передбачено кримінальну відповідальність, зокрема, за грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене із застосуванням іншого предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень та особою, раніше судимою за хуліганство.
Безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.
З об`єктивної сторони хуліганство полягає в посяганні на громадський порядок, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника.
Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо, і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.
Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Під явною неповагою до суспільства слід вважати нахабно виявлене, зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності.
Відповідно до п. 4 та п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій.
Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.
Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.
За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.
Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.
В судовому засіданні апеляційного суду потерпілий ОСОБА_9 показав, що раніше з обвинуваченим ОСОБА_8 знайомим не був, вперше його побачив 07 грудня 2018 року після 12 години, коли він з друзями перебували біля магазину «Чайка» по вул. Миру,17 в м. Старокостянтинові. Перебуваючи біля вказаного магазину до них підійшла інша компанія, з якою вони привіталися, проте останнім таке привітання не сподобалося, виник конфлікт та шарпанина в ході якої другові ОСОБА_9 ОСОБА_10 розірвали куртку. Коли суперечка втихла потерпілий і його друзі розмовляли з ОСОБА_8 щоб той відремонтував куртку, або відав гроші за куртку на що ОСОБА_8 погодився.
ОСОБА_9 з ОСОБА_11 , та з обвинуваченим поїхали на таксі до будинку обвинуваченого ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_1 .
Знаходячись біля будинку обвинуваченого приблизно о 03 год. 30 хв Лебідь вийшов з будинку з дерев`яною битою, яку попередньо взяв у своєму будинку, та неочіковано наніс ОСОБА_9 по голові декілька ударів, від чого він впав на землю. В подальшому обвинувачений ОСОБА_8 знову зайшов до власного будинку та взяв пневматичну гвинтівку, вийшовши на вулицю наніс потерпілому удар дерев`яним прикладом пневматичної гвинтівки по голові, від чого він знову впав на землю, після чого обвинувачений йому ще наніс декілька ударів дерев`яним прикладом гвинтівки по його голові та тілу.
Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду також вказав, що раніше (до конфлікту 07.12.2018)) знайомим з потерпілим не був, не заперечував заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень неподалік його будинку на АДРЕСА_1 , та зазначив, що тілесні ушкодження заподіяв дерев`яним прикладом пневматичної гвинтівки, яку попередньо взяв із свого будинку.
З урахуванням усіх досліджених судом доказів, показів потерпілого та обвинуваченого колегія суддів приходить до висновку про наявність в діях обвинувачено ОСОБА_8 як ознак об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 КК України у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю так і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.
Отже суд першої інстанції правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.4 ст.296 КК України.
Зважаючи на викладене безпідставними є й доводи апеляційної скарги обвинуваченого про недоведеність його вини у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Невизнання в апеляційному суді обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, колегія суддів розцінює як спосіб уникнути обвинуваченим відповідальності за вчинене.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України з врахуванням особи винного, ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання та обставин, що пом`якшують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд визнав рецидив злочинів та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до правильного висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи. І саме таке покарання у виді позбавлення волі буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Зважаючи на дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 , тяжкість та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин, що обтяжують покарання, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому.

Вирок суду є законним та справедливим і підстав для зміни вироку колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
Вирок Старокостянтинівського районного суду від 4 грудня 2019 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: