Провадження № 1-кс/161/5472/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 24 липня 2020 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в м. Луцьку клопотання № 161/11395/20 старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна.

З підстав, викладених в клопотанні, просить суд накласти арешт на автомобіль марки «Тойота Корола», номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 .

Слідчий та прокурор, кожен зокрема, в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялись про час та місце розгляду клопотання.

Відповідно до положень статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

При цьому, 23 липня 2020 року старший слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 подав до суду заяву про повернення клопотання без розгляду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд звертає особливу увагу, що положеннями чинного КПК України не передбачено права слідчого, прокурора або суду повернути подане до суду без розгляду.

Таким чином, задоволення клопотання старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про повернення клопотання без розгляду призведе до постановлення судом судового рішення, не передбаченого процесуальним законом. А тому за таких обставин, суд розглядає подане клопотання у чіткій відповідності до чинного законодавства.

Дослідивши письмові матеріали клопотання, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України до слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Судом при розгляді клопотання встановлено, що в провадженні СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0002508 від 16.07.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Як вбачається із копії витягу з ЄРДР та матеріалів клопотання, що 16 липня 2020 року, близько 14.30 годин, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Молоді, поблизу будинку № 10 здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка здійснювала перетин дороги на нерегульованому пішохідному переході (а.с. 2).
Як вбачається із змісту клопотання та доданих до нього письмових матеріалів, що старшим слідчим СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 не доведено наявність підстав відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідного обґрунтування необхідності арешту майна.

Також судом встановлено, що старшим слідчим СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 взагалі не виконано вимоги п. 3 ч. 2 статті 171 КПК України, оскільки в клопотанні не зазначено документи, які підтверджують право власності на все майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ч. 2 ст. 171, ст. ст. 172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити старшому слідчому СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про арешт майна.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1