Провадження № 1-кс/344/3992/20
У Х В А Л А
08 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання,-

В С Т А Н О В И В:

в скарзі вказано, що у провадженні СУ ГУНП в Івано-Франківській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000289 від 01.10.2016 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 197-1, ч. 1 ст. 209 КК України. 15.04.2020 року старшим слідчим ОСОБА_4 вручено ОСОБА_3 повідомлення про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. Стороною захисту було подано слідчому клопотання, від 13/08/2020 про допит в якості свідка ОСОБА_5 . 25/08/2020 слідчим надано адвокату постанову про повну відмову в задоволенні вказаного клопотання. Слідчий відмовив у задоволенні клопотання, відсутні підстави для задоволення клопотання оскільки проведення допиту працівника прокуратури Івано-Франківської області не має значення до розслідування кримінального провадження та не є таким, який сам по собі або в сукупності з іншими доказами може бути використаний для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості підозрюваного або сприяти пом`якшенню покарання. Заявником вказано, що притягнення його до кримінальної відповідальності має замовний характер. Дії правоохоронних органів організовані та координовані з метою знищення суб`єкта підприємницької діяльності та захоплення як родовища торфу, так і майна підприємства.

Скаржник в судовому засіданні доводи скарги підтримав з мотивів викладених в ній, надав в судовому засідання пояснення про те, що триває досудове розслідування, необхідність проведення допиту працівника прокуратури зумовлено тим, що саме даною особою ініційовано перевірку підприємства, клопотання про допит було подано слідчому, слідчим винесено постанову про відому в задоволенні клопотання.

Слідчий в судовому засіданні скаргу заперечив, надав пояснення про те, що клопотання було розглянуто, відсутні правові підстави для допиту працівника прокуратури, в даному кримінальному провадженні складено обвинувальний акт відносно заявника, триває ознайомлення підозрюваного і його захисників з матеріалами.

Судом встановлено наступні обставини.

18/08/2020 постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_3 щодо допиту працівника прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 , з тих підстав, що проведення зазначеної слідчої дії не має значення для розслідування кримінального провадження; не є такою дією, яка сама по собі чи з іншими доказами може бути використана для доведення невинуватості підозрюваного.

Згідно з ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Відповідно до п. 7 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно ч.1,2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Таким чином кримінально-процесуальним законодавством передбачено перелік підстав та умов проведення слідчих дій. У свою чергу скаржником не наведено доводів в підтвердження жодної з відповідних правових підстав, зокрема не вказано та докази, які можуть бути здобуті в результаті проведення слідчої дії, не вказано на обставини, вчинення кримінального правопорушення, які буде підтверджено чи спростовано внаслідок здійснення слідчої дії визначеної клопотанням.

Також, за змістом кримінально-процесуального закону суд досліджує докази безпосередньо.

Згідно ч.4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Заявником не вказано мету проведення допиту вказаної в клопотанні особи, не зазначено її процесуальний статус в рамках зазначеного кримінального провадження, окрім цього за змістом процесуального закону показання особи надані на стадії досудового розслідування не впливають на розгляд справи по суті судом. Таким чином клопотання позбавлено правових підстав, оскільки проведення вказаної слідчої дії жодним чином не забезпечує мету кримінального провадження.

Гарантії незалежності слідчого, що вказані в ст. 36 КПК України в тому числі забезпечуються і диспозицією ст. 343 КК України, в якій передбачено неправомірність впливу у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу, з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків, добитися прийняття незаконного рішення.

В рамках кримінального провадження слідчим розглянуто клопотання скаржника та відмовлено в його задоволенні постановою.

Таким чином скарга позбавлена будь-яких правових підстав, тому не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Обов`язок доказування обставин, що складають предмет судового розгляду законом покладено на відповідну заінтересовану сторону.

Таким чином скарга позбавлена правових підстав.

В ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено заборону зловживання правами, передбаченими в конвенції.

Поняття «зловживання» представлене в статті 17 та статті 35§ 3 (a) (зловживання правом на індивідуальне звернення). Вона посилається на своє звичайне значення відповідно до загальної теорії права, а саме - шкідливе здійснення права її власником в такий спосіб, який явно не відповідає або суперечить цілям, для яких таке право надане/створене (Miroпubovs і інші проти Латвії, §§ 62 та 65; S.A.S. проти Франції [ВП], § 66).

Порушення принципу змагальності та диспозитивності кримінального провадження, затягування досудового розслідування необґрунтованими клопотаннями та скаргами не гарантовано скаржнику національним законом та міжнародно-правовими зобов`язаннями України, а тому не забезпечуються судом.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :
в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1