Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/128/19
Провадження по справі № 1-кп/281/8/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2020 року смт Лугини
Лугинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні прокурор Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з письмовим клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Дане клопотання мотивовано тим, що строк дії попередньої ухвали про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 25.07.2020, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які врахував суд при обранні та продовженні ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились та продовжують об`єктивно існувати.
В клопотанні вказав, що ОСОБА_4 який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та вчинив новий тяжкий злочин, пов`язаний з умисним заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, вчинене способом, що має характер особливого мучення, що спричинило смерть потерпілої. Обвинувачений після оголошення ухвали апеляційного суду Житомирської області про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по даному кримінальному провадженню залишив приміщення суду та зник у невідомому напрямку. Після чого тривалий час перебував в розшуку і лише в зв`язку з виконанням оперативно-розшукових заходів по розшуку обвинувачений був виявлений.
На думку прокурора, вказане дає підстави вважати, що обвинувачений, в разі звільнення з-під варти, може продовжити злочинну діяльність, переховуватися від суду або від виконання процесуальних рішень, а застосуваня більш м`якого запобіжного заходу ніж той, що було обрано обвинуваченому буде недоцільним, оскільки не зможе запобігти ризикам, які були підставою обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти заявленого прокурором клопотання та просили у задоволенні клопотання сторони обвинувачення відмовити.
Потерпіла в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора. Зазначила, що на її думку ризики не зменшились навіть зі сплином часу.

Враховуючи наведене, розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників справи, суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання сторони обвинувачення та продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи з наступного.
11.12.2018 слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, дію якого продовжувалося ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира .
Ухвалами Лугинського районного суду Житомирської області строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 також неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою від 27.05.2020 до 25.07.2020 включно.
До зазначеної вище дати судове провадження не може бути завершеним з об`єктивних причин, оскільки судом наразі задоволено клопотання сторони захисту про оголошенення в судовому засіданні перерви для підготовки до судових дебатів.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та вчинив новий тяжкий злочин, пов`язаний з умисним заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, вчинене способом, що має характер особливого мучення, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 та який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, враховує особу обвинуваченого, який не працює, сталих соціальних зв`язків не має (малолітня дитина знаходиться під опікою його матері), відсутність протипоказань за віком та станом здоров`я проти тримання в умовах ізоляції від суспільства, а також те, що стороною захисту не надано жодних доказів того, що враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики на даний час зникли або ж зменшились.
Суд неодноразово в своїх попередніх увалах про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою зазначав, що обвинувачений ОСОБА_4 вже тривалий час перебував в розшуку саме по даному кримінальному провадженню. І на разі, на переконання суду об`єктивно існують, не зменшилися і не змінилися ризики того, що обвинувачений, в разі звільнення з-під варти, може продовжити злочинну діяльність, переховуватися від суду або вчиняти нові злочини. Інших обставин, котрі давали б підстави до зміни запобіжного заходу суд не вбачає.
Зважаючи на існування ризиків, які дають достатні підстави для суду продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, а також враховуючи недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання спробам переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому застосувати до обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, суд не вважає можливим.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку встановленому законом.
При цьому, суд зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання чи продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст. 9 Конституції України, на підставі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд приходить до висновку, що тривале тримання під вартою може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W.v. Switzerland judgement» of 26 January 1993, Series A no.254-A, p.15, §30).
Суд також враховує вимоги пп. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, крім того суд враховує те, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки, на переконання суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити уникнення визначених вище ризиків.
Керуючись ст. ст.331, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У судовому засідання по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України оголосити перерву до 10 вересня 2020 року до 14 год. 00 хв., у зв?язку з клопотанням сторони захисту для надання часу для підготовки до судових дебатів.
Клопотання прокурора Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовільнити.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, продовжити на 60 днів, тобто до 12 вересня 2020 року, включно.
В наступне судове засідання, яке відбудеться 10 вересня 2020 року о 14 год. 00 хв. викликати прокурора, потерпілу, захисника та доставити з Житомирської установи виконання покарань № 8 обвинуваченого ОСОБА_4 .
Повний текст ухвали оголосити 17 липня 2020 року о 15 годині 30 хвилин в приміщенні Лугинського районного суду Житомирської області.
Копію ухвали вручити захиснику, обвинуваченому, прокурору та направити до Житомирської установи виконання покарань № 8.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Лугинський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1