Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2692/20
Провадження №: 1-кс/332/478/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2020 р. м.Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001315 за ч.2 ст.307 КК України, про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Зелений гай Веселівського району Запорізької області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернуся до суду з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване наступним.

В провадженні Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001315 від 12.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини.
Ухвалою суду від 13.10.20р. відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 11.12.20р. включно.
Але, 20.10.20р. та 22.10.20р. підозрюваний ОСОБА_6 порушив умови цілодобового домашнього арешту, а саме двічі виходив на вулицю без дозволу слідчого. Перший випадок зафіксований інспектором-криміналістом Заводського ВП ОСОБА_7 , який йшов біля буд. № 50 по вул.Радіаторній у м.Запоріжжі та побачив там підозрюваного. Другий випадок зафіксований помічником оперуповноваженого Заводського ВП ОСОБА_8 , який йшов на роботу, та біля буд. № 262 по вул.Ушакова у м.Запоріжжі випадково побачив там підозрюваного.
У зв`язку з цим в клопотанні ставиться питання про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою на строк до 13.01.2021р.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 проти клопотання заперечував та пояснив, що дійсно, він виходив з дому, оскільки йому необхідно було придбати продукти харчування. Інших осіб в той час вдома не було. Окрім того, він не знав, а слідчий йому не повідомляв, за яким номером телефону дзвонити слідчому, щоб отримати дозвіл вийти в магазин за продуктами. Також ОСОБА_6 пояснив, що при затриманні 12.10.20р. в нього вилучили мобільний телефон, а іншими засобами зв`язку не забезпечили, тому він не міг подзвонити слідчому та отримати дозвіл вийти до магазину. Просив в задоволенні клопотання відмовити.

Аналогічну позицію висловила захисник ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою не підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

З матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою суду від 13.10.20р. відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В якості обґрунтування необхідності зміни підозрюваному запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою слідчий у своєму клопотанні наводить два факти появи підозрюваного поза межами свого житла.

Але, в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що дійсно, він виходив з дому, оскільки йому необхідно було придбати продукти харчування. Інших осіб в той час вдома не було. Окрім того, він не знав, а слідчий йому не повідомляв, за яким номером телефону дзвонити слідчому, щоб отримати дозвіл вийти в магазин за продуктами харчування.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Отже, враховуючи те, що слідчий та прокурор не довели обставин, які спростовують твердження підозрюваного про необхідність придбання продуктів харчування, які є необхідні для підтримки здоров`я та нормального функціонування організму людини, суд вважає, що в цій ситуації розумним балансом є отримання підозрюваним права на життя та харчування, оскільки метою запобіжного заходу є попередження нових злочинів, а не катування підозрюваного голодом. При цьому доказів скоєння підозрюваним нових злочинів при вищезазначених двох виходах ОСОБА_6 з місця проживання за продуктами суду надано не було.

Також ОСОБА_6 пояснив, що при затриманні в нього вилучили мобільний телефон, а іншими засобами зв`язку не забезпечили. Зазначені обставини підтверджуються протоколом затримання ОСОБА_6 від 12.10.20р., копія якого долучена до справи.

Фактів ухилення підозрюваного від явки до слідчого суду надано не було. В розшук підозрюваний не оголошувався. Інших злочинів не вчиняв. На обґрунтування клопотання прокурор в засіданні пояснив, що ОСОБА_6 не з`явився до апеляційного суду для розгляду апеляції прокурора на ухвалу суду від 13.10.20р. Але ОСОБА_6 пояснив, що був в приміщенні зазначеного суду, але із запізненням, на підтвердження чого докладно описав приміщення холу та особливості контрольно-пропускного пункту суду, та зазначив, що був зареєстрований охороною. Більш того, сама захисник пояснила, що запізнилась на засідання до апеляційного суду, ще більше за часом, ніж сам ОСОБА_6 , що не виключає можливість, що к моменту її приходу ОСОБА_6 вже покинув приміщення апеляційного суду. Окрім того, прокурор не надав суду докази отримання підозрюваним будь-яких повісток, які ОСОБА_6 отримував, але ігнорував.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Клішин проти України» від 23.02.2012 року, наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 рішення Європейського Суду з прав людини «Белевитський проти Росії» від 01.03.2017 року - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції. У рішенні Європейського суду з прав людини «Бечієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova) від 04.01.2006, заява № 9190, п. 58 вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти. Наявність цього ризику слідчий суддя оцінює, виходячи із обставин кримінального провадження та особистої ситуації підозрюваного (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання підозрюваного та наявні у нього засоби до існування).
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Але суд вважає, що прокурором не доведені обставини, які є виключними та необхідними для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим суд вважає, що не перестали існувати ризики, встановлені судом та зазначені в ухвалі суду від 13.10.20р. про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, тому зазначений запобіжний захід необхідно продовжити, з урахуванням положень ч.4 ст.194 КПК України, згідно якої якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-199 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого прозміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосуванням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_1 до 13.01.2021р.
Зобов`язати ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, а також виконувати обов`язки:
1) цілодобово не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місце реєстрації, а саме АДРЕСА_1 ;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Контроль за виконанням ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 покласти на Заводське ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, яке відповідно до вимог ч. 4 ст. 181 КПК України повинно негайно поставити на облік підозрюваного і повідомити про це слідчому.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 14.12.20 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1