Справа №:755/5636/18
Провадження №: 1-кп/755/759/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" лютого 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, у межах кримінального провадження №0009911, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.2 ст.342 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.342 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
представника власника мана ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.08.2017 року слідчого Шевченківського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , у межах кримінального провадження №0009911 від 18.08.2017 року про арешт майна було задоволено та накладено арешт на тимчасово вилучене майно автомобіль «Mitsubishi Lancer», сірого кольору, 2008 року випуску, з номерним знаком для разових поїздок НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого, згідно облікової картки № НОМЕР_3 від 21.07.2017 року та посвідчення про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 є ОСОБА_9 .
У підготовчому судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити та скасувати арешт з майна ОСОБА_9 , прокурор та обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечували.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, у рамках якого воно подано до суду, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди /ч.2 ст.170 КПК України/.
Разом із тим, ч.2 ст.64-? КПК України передбачено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Як убачається із матеріалів клопотання ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.08.2017 року клопотання слідчого Шевченківського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , у межах кримінального провадження №0009911 від 18.08.2017 року про арешт майна було задоволено та накладено арешт на тимчасово вилучене майно автомобіль «Mitsubishi Lancer», сірого кольору, 2008 року випуску, з номерним знаком для разових поїздок НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого, згідно облікової картки № НОМЕР_3 від 21.07.2017 року та посвідчення про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 є ОСОБА_9 /т.3 а.п.14/.
Відповідно до ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Також, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, суд враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Крім того, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Із огляду на вищевикладене, суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності та приходить до висновку, що клопотання представника власника майна слід задовольнити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, у межах кримінального провадження №0009911 - задовольнити.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.08.2017 року, а саме: з автомобіль «Mitsubishi Lancer», сірого кольору, 2008 року випуску, з номерним знаком для разових поїздок НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого, згідно облікової картки № НОМЕР_3 від 21.07.2017 року та посвідчення про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 є ОСОБА_9 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя