Справа № 598/1662/20
провадження № 1-в/598/147/2020
УХВАЛА

іменем України

"26" жовтня 2020 р. Збаразький районний суд

Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Збаражі Тернопільської області клопотання Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу, у зв`язку із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018р. №2617-VІІІ щодо засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , неодруженої, інваліда І групи «Б» з дитинства, -

встановив:

До Збаразького районного суду звернулася Державна установа «Збаразька виправна колонія (№63)» із клопотанням, зареєстрованим через канцелярію суду 22.07.2020р., про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу, у зв`язку із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VІІІ відносно ОСОБА_4 засудженої вироком Богунського районного суду м.Житомира від 17 червня 2020 року за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
Засуджена ОСОБА_4 , представник адміністрації Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» надали суду заяви про вирішення клопотання про приведення вироку суду у відповідність до вимог законодавстващодо засудженої без їх участі, клопотання підтримують.

Заслухавши думку прокурора, котра підтримала клопотання, дослідивши матеріали даної справи та особової справи засудженої, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Богунського районного суду м.Житомира від 17 червня 2020 року ОСОБА_4 визнано винною у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК Україниита призначено покарання у виді позбавлення волі на строк один рік. На підставі ст.71 КК України частково приєднано до покарання невідбуте ОСОБА_4 покарання за вироком Богунського районного суду м.Житомира від 25.09.2018р. за ч.2 ст.309 КК України та призначено остаточно покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі.
Відповідно до розпорядження вирок Богунського районного суду м.Житомира від 17 червня 2020 рокувступив в законну силу 18 липня 2020 року.

12 серпня 2020 року ОСОБА_4 затримана на підставі вироку Богунського районного суду м.Житомира від 17 червня 2020 року.

Початок строку відбування покарання - 12.08.2020р.

Кінець строку відбування покарання - 12.09.2020 р.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, що набрав чинності 01.07.2020 року, внесені зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, якими встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Отже, чинною редакцією частини 1 статті 185 КК України не передбачено за вчинення даного кримінального правопорушення покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Частиною 2 статті 74 КК України встановлено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Згідно з частиною 3 статті 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 цього Кодексу.
Пунктом 13 частини 1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 і ч.3 ст.74 Кримінального кодексу України.
Згідно із п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.13 ч.1 ст.537 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.
При виборі виду покарання засудженій ОСОБА_4 необхідно врахувати, що вона є інвалідом першої групи з дитинства, а тому відповідно до ч.3 ст.61 КК України обмеження волі щодо неї не застосовується.

За наведених обставин, суд вважає, що вирок Богунського районного суду м.Житомир від 17 червня 2020 року в частині засудження ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі слід пом`якшити відповідно до вимог ч.3 ст.74 КК України та ч.1 ст.185 КК України, зміненої Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VІІІ, замінивши покарання у виді 1 року позбавлення волі на максимальне покарання у виді арешту, передбачене санкцією нового Закону та вважати ОСОБА_4 засудженою за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту.

В решті вирок Богунського районного суду м.Житомир від 17 червня 2020 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст.5, 74 КК України, ч.2 ст. 58 КВК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

постановив :

Клопотання Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу, у зв`язку із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VІІІ щодо засудженої щодо засудженої ОСОБА_4 задовольнити.

Замінити засудженій ОСОБА_4 покарання, призначене вироком Богунського районного суду м.Житомира від 17 червня 2020 року і вважати її засудженою за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати до покарання невідбуте ОСОБА_4 покарання за вироком Богунського районного суду м.Житомира від 25 вересня 2018 року та призначити остаточне покарання 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

В решті вирок Богунського районного суду м.Житомир від 17 червня 2020 року залишити без змін.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення її копії ухвали.

Дана ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копія ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Дану ухвалу суду складено, підписано і проголошено суддею 26 жовтня 2020 року.

Суддя ОСОБА_5