Справа № 369/8219/19
Провадження № 1-кп/369/36/20
В И Р О К
іменем України
25.06.20 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002223 від 26.06.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Людвинівка Макарівського району Київської області та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , незаміжня, раніше судима:

вироком від 15.09.2011 року Макарівського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волів,

вироком від 29.12.2014 року Уманського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 393 КК України до 3 (трьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі,

яка звільнились 09.02.2018 року зі Збаразької ВК Тернопільської області (№ 83) по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимою вироком Макарівського районного суду Київської області від 15.09.2011 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, 05.05.2019 року близько 16 години, маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, та корисний мотив, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , зловживаючи довірою знайомого ОСОБА_5 , з метою заволодіння його мобільним телефоном марки «Nokia» моделі «1 ТА-1047 Dual Sim», попросила останнього скористатися вказаним мобільним телефоном для здійснення телефонного дзвінка у власних цілях, після чого, ОСОБА_5 , довіряючи ОСОБА_4 , добровільно передав останній свій мобільний телефон.

У подальшому, ОСОБА_4 , заволодівши вказаним мобільним телефоном, вартість якого згідно з висновком експерта № 1718 від 26.05.2019 становить 1500 грн. з сім-картою мобільного оператора «МТС» за № НОМЕР_2 , яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, з місця вчинення злочину зникла, а незаконно набутим майном розпорядилася на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди в розмірі 1500 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала, що дійсно шляхом обману заволоділа мобільним телефоном знайомого ОСОБА_5 , про вчинене шкодує, щиро розкаюється і просила її суворо не карати, мобільний телефон Сорокіну повернула.

Судове провадження відбувалось у відсутність потерпілого ОСОБА_5 , який за викликом до суду не прибув, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченої, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, які характеризують її особу.

Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 в обсязі висунутого їй обвинувачення доведена повністю та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 190 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, обвинувачена раніше судима, має постійне місце проживання, де характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, незаміжня, позбавлена батьківських прав на дитину. Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченою своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_4 , яка зробила належні висновки зі своєї протиправної поведінки, щиро розкачалась, за вчинене слід призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, зі звільненням від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю її поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1