465/2332/19
1-кс/465/7/20
У Х В А Л А
судового засідання

30.12.2020 року Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Франківського ВП ГУ НП в Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001115 від 22.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,-
в с т а н о в и в :
Слідчий СВ Франківського ВП ГУ НП в Львівській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Франківського районного суду м.Львова з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001115 від 22.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
Встановлено, що 22.04.2019 року працівниками патрульної поліції під час патрулювання Галицького району у складі екіпажу №156, слідуючи до Галицького ВП ГУНП у Львівській області, за адресою: м. Львів, вул. Кн. Ольги, 8, був зупинений транспортний засіб, а саме: автомобіль марки «Ровер 620 SI», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення ПДР. При перевірці інформації відповідно до Бази даних «НАІС» було виявлено неспівпадіння номера агрегатів на кузові із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та з даними в базі даних.
В ході досудового розслідування встановлено, що 22.04.2019 року під час огляду місця події було вилучено автомобіль марки «Ровер 620 SI» 1997 р.в., зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 14.06.2008 видане Стрийським ВРЕР приГУ МВС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_5 , ключі з брелком від автомобіля марки «Ровер 620 SI» 1997 р.в., зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1
Автомобіль марки «Ровер 620 SI» 1997 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 доставлено у Франківський ВП ГУНП у Львівській області, що за адресою: м. Львів, вул. Генерала Чупринки,65 та опечатано.
На підстав Ухвали слідчого судді Франківського районного суду м. Львова №465/2332/19 від 06.05.2019 було проведено технічну експертизу документів, а саме: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 14.06.2008 видане Стрийським ВРЕР ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_5 , яке було вилучене під час огляду місця події. Відповідно до висновку експерта №6/299 від 16.05.2019 вирішити питання: «Чи містить наданий на дослідження документ, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 14.06.2008 видане Стрийським ВРЕР ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_5 , ознаки підробки?» не являється можливим у зв`язку з тим, що на пластикових документах відсутні підпис посадової особи та печатка підрозділу, який його оформив, а також те, що на одному ПАК ДВД-А можливо оформити документ будь-якого регіону.
На підставі ухвали слідчого судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 №465/2332/19 від 12.06.2019 було здійснено тимчасовий доступ до речей та документів, що перебувають у володінні ОСОБА_5 , а саме: оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 14.06.2008 виданого Стрийським ВРЕР ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_5 та автомобіля марки "Ровер 620 SI", зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

Вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001115 від 22.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Таким чином, на даний час є достатні підстави вважати, що автомобіль марки "Ровер 620 81" 1997 р.в., зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , ключі з брелком від автомобіля марки "Ровер 620 81" 1997 р.в., зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 є предметом протиправних дій, а також містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто речовим доказом, відповідно до ст.98 КПК України.
Необхідність накладення арешту на автомобіль марки "Ровер 620 81" 1997 р.в., зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , ключі з брелком від автомобіля марки "Ровер 620 81" 1997 р.в., зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , включаючи заборону їх використання, викликана також потребами забезпечення проведення досудового розслідування з метою повного, всебічного та неупередженого дослідження всіх обставин справи, унеможливлення подальшого відчуження такого майна третім особам, його переобладнання чи знищення.
В судове засідання слідчий не з`явився, не представив матеріали кримінального провадження, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання.

Враховуючи вимоги ст.172 КПК України, вважаю можливим розглядати клопотання у відсутності слідчого.

Розглянувши клопотання прокурора вважаю, що клопотання до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Із змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. 10, 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищенаведене та вивчивши клопотання, оскільки слідчим не доведено необхідності такого арешту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001115 від 22.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, не обґрунтовано, що обраний ним спосіб арешту є найменш обтяжливим, розумним та співмірним, а вилучені на етапі досудового розслідування предмети не визнані слідчим речовими доказами, оскільки в матеріалах поданого клопотання не міститься відповідної постанови, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись статтями 98, 167-168, 170-173 КПК України
ухвалив:

В задоволенні клопотання слідчого Франківського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1