Справа № 211/2391/17
Провадження № 1-в/211/10/21
У Х В А Л А
іменем України

22 січня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

представника Довгинцівського РВ філії ДУ

«Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4

у відсутність засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Кривому Розі подання про звільнення від подальшого відбування покарання по закінченні строку випробування

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області , мешкає : АДРЕСА_1 , суд, -

В С Т А Н О В И В :

Вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 11 2018 року ОСОБА_5 засуджений за ст. 309 ч 2 КК України до 2 років позбавлення волі , з випробувальним терміном в 2 роки.

Довгинцівський РВ Філії ДУ « Центр пробації» у Дніпропетровській області звернувся до суду з поданням про звільнення від подальшого відбування покарання по закінченні строку випробування, посилаючись на те, що за період відбування покарання засуджений зарекомендував себе задовільно, покладені на нього обов`язки виконував. До адміністративної відповідальності притягувався 1 раз. Протягом іспитового строку ОСОБА_5 оголошено підозру за ст.. 185 ч 2 КК України, кримінальне провадження по суті на даний час не розглянуто, знаходиться на розгляду в суді. Іспитовий строк закінчився 29 11 2020 року.

ОСОБА_5 до суду не з"явився, про день розгляду подання повідомлений.

Представник РВ Філії ДУ « Центр пробації» на задоволенні подання наполягає .

Прокурор не заперечує проти задоволення внесеного подання.

Дослідивши надані до клопотання матеріали, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Враховуючи ті обставини, що засуджений виконував покладені на нього обов`язки, строк іспитового строку закінчився, суд вважає за можливе звільнити його від призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Судом встановлено, що за інформацією СІЗ КВП ГУНП у відношенні ОСОБА_5 13 06 2020 року відкрито кримінальне провадження № 0000734 за ст.. 185 ч 2 КК України. Обвинувальний акт до суду направлений 24 07 2020 року, вирок суду станом на 21 01 2020 року відсутній.

Щодо вчинення ОСОБА_5 нового злочину під час іспитового строку суд зазначає наступне.
Згідност. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченихКПК України.
Згідно ст.8 Конституції України норми Конституції є нормами прямої дії.
Статтею 64 Конституції України закріплено, що конституційні права, свободи людей і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Відповідно до ч.1 ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Наведені норми чинного законодавства закріплюють один із основоположних принципів кримінального судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого ніхто не може бути визнаний винним у вчиненні злочину, а також підданий кримінальному покаранню, інакше як за вироком суду й у порядку, визначеному законом.
Принцип презумпції невинуватості закріплений у міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та, які відповідно до ч.1ст.9 Конституції України, ч.1ст.19 Закону України від 29 червня 2004 року №1906 -IV «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства України. Так, у ч.1 ст.11 Загальної декларації прав людини зазначається, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде доведена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту. Згідно з п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен обвинувачений у кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно із законом.
У рішенні Конституційного суду України від 27 жовтня 1999 року у справі №1-15/99 визначено, що сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнавати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її вину не буде визнано судом у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили. А кримінальна відповідальність настає з моменту набрання законної сили обвинувальним вироком суду.
Про обов`язковість звільнення засудженої особи від призначеного покарання після закінчення іспитового строку за відсутності обвинувального вироку суду щодо неї за вчинення нового злочину зазначив і ВССУ в ухвалі від 11 жовтня 2012 року у справі №5-4043км12.
Таким чином наявність самого обвинувального акту за вчинення кримінального правопорушення в період іспитового строку не є підставою для відмови у задоволенні клопотання, а тому суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.78 КК України, ст.165 Кримінально-виконавчого кодексу України, ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання про звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання по закінченні строку випробування задовільнити.

Звільнити ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 11 2018 року яким він засуджений за ст. 309 ч 2 КК України до 2 років позбавлення волі , з випробувальним терміном в 2 роки у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена в Дніпровський апеляційний суд протягом семи діб з дня її ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1