Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2818/19
Провадження № 1-кп/723/35/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2021 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець кримінальне провадження за №00000426 від 11.05.2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженки с. Горошівці Заставнівського району та жит. АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, одружена, освіта середньо- спеціальна, раніше не судимої,

у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинила умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя за наступних обставин.

10 травня 2019 року близько 12 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні КУ «Сторожинецький інклюзивно-ресурсний центр», що розташований за адресою м. Сторожинець вул. Б. Хмельницького 7 Чернівецької області, умисно, протиправно штовхнула ОСОБА_6 в спину, після чого нанесла їй декілька ударів кулаками обох рук по затиличній частині голови та спині, чим спричинила тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку та синці у середній третині правого плеча по зовнішній поверхні та на спині по лопатковій лінії справа, які згідно висновку судово- медичного експерта №86-Е-ст від 23.05.2019 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, а саме: умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не визнала, суду показала, що в обідню пору, точної дати не пам`ятає, зателефонувала її дочка ОСОБА_7 та повідомила що їй погано, і повідомила, що директор інклюзивного центру ОСОБА_6 , де працює її дочка відмовляється підписати заяву про перевід, а хоче її звільнити по статті. Після цього вона прийшла до неї на роботу та побачила, що працівники швидкої допомоги надають її дочці допомогу та проводять до швидкої. В цей момент дочка знепритомніла. І коли вона її побачила, в такому стані, звернулася до директора ОСОБА_6 та запитала що вони з нею зробили, може в цей момент будучи в емоційному стані і відштовхнула потерпілу ОСОБА_6 , однак звідки взялися у неї синці та струс мозку не знає, оскільки її не била. Просить суд зрозуміти її як мати, що вона захищала свою дочку і мабуть не стримала свої емоції. Цивільний позов не визнає, оскільки потерпілу не била.

Потерпіла ОСОБА_6 в суді показала, що вона є директором КУ «Сторожинецького інклюзивно-ресурсного центру». Так 10 травня 2019 року біля 12 год. до центру підїхала швидка допомога, яку викликала ОСОБА_8 , оскільки їй стало зле. Проте, що ОСОБА_7 погане почувається нікому не повідомила, хоча у центрі є медична сестра. Через деякий час до центру прийшла її мати ОСОБА_4 , яка почала кричати на потерпілу та інших працівників, звинувачуючи всіх у тому до чого вони довели її дочку. В цей час медичні працівники виводили ОСОБА_9 до автомобіля. Під час крику ОСОБА_8 знепритомніла, а її мати ОСОБА_4 штовхнула потерпілу та почала наносити удари кулаками по голові та спині. І тільки працівники центру забрали її в сторону від нанесення ударів. Все це відбувалося в присутності працівників центру, викладачів та медсестри. Собашевську Оксану лікарі відвезли до лікарні, а через деякий час і потерпілій стало зле. Вона перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні з 10 травня по 24 травня 2019 року. Просить покарання для обвинуваченої згідно закону та стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 3 500 грн. на лікування у лікарні та моральну шкоду, яка виразилася в тому, що вона перенесла фізичну біль, приниження, переживання. Всі ці обставини негативно вплинули на її психічний стан, тому вона оцінює моральну шкоду в сумі 20 000 грн.
Свідок ОСОБА_10 , будучи допитаною у судовому засіданні показала, що вона працює практичним психологом у «Сторожинецькому інклюзивно-ресурсному центрі». В той день вони були всі на роботі. Десь біля 12 год. до кабінету, де були свідок, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зайшли медичні працівники та спитали до кого їх викликали. В цей час до кабінету забігла ОСОБА_4 та почала кричати та звинувачувати, що це ми довели ОСОБА_7 до такого стану. Після того ОСОБА_4 побігла до кабінету директора з криками. Ми всі вибігли до коридору та побачили як ОСОБА_4 штовхнула ОСОБА_6 та почала бити кулаками по спині та голові. Вона підійшла до них та забрала ОСОБА_6 . Після того ОСОБА_4 разом з дочкою та лікарями поїхали до лікарні. Через деякий час ОСОБА_6 стало погано, вона знепритомніла, тому вони викликали швидку та доправили її до лікарні.

Свідок ОСОБА_14 , будучи допитаною у судовому засіданні, суду показала, що вона працює вчителем реабілітологом у «Сторожинецькому інклюзивно-ресурсному центрі». Десь біля 12 год. до кабінету, де перебували свідок, ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 зайшли медичні працівники та спитали до кого їх викликали. В цей час до кабінету забігла ОСОБА_4 та почала кричати та звинувачувати, що це ми довели ОСОБА_7 до такого стану. Після того ОСОБА_4 побігла до кабінету директора з криками. Ми всі вибігли до коридору та побачили як ОСОБА_4 штовхнула ОСОБА_6 та почала бити кулаками по спині та голові. ОСОБА_15 розняла їх та забрала ОСОБА_6 . Після того ОСОБА_4 разом з дочкою та лікарями поїхали до лікарні. Через деякий час ОСОБА_6 стало погано, вона знепритомніла, тому вони викликали швидку та доправили її до лікарні.

Свідок ОСОБА_16 , будучи допитаною у судовому засіданні суду показала, що працює практичним психологом у «Сторожинецькому інклюзивно-ресурсному центрі» та надала аналогічні покази свідкам ОСОБА_14 та ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_17 , будучи допитаною у судовому засіданні, суду показала, що вона працює вчителем логопедом у «Сторожинецькому інклюзивно-ресурсному центрі» та надала аналогічні покази свідкам ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_18 , будучи допитаним у судовому засіданні, суду показав, що він працює начальником освіти. Знав, що у інклюзивному центрі довгий час десь біля двох місяців є конфлікт між працівниками та ОСОБА_19 . Він особисто розмовляв з ОСОБА_19 про перехід на іншу роботу. Однак 10 травня 2019 року ОСОБА_7 повідомила, що її не влаштовує нове місце роботи у школі № 1. В цей день він був на роботі, коли йому зателефонували та повідомили, що у інклюзивному центрі скандал, він тут же прийшов, оскільки центр не далеко. Коли він прийшов, то на вулиці зустрів лікарів, які допомагали ОСОБА_20 сісти до швидкої, а її мати ОСОБА_4 була біля неї кричала, була дуже збуджена та говорила про те що вони зробили з її дочкою. Коли він зайшов до коридору центру, йому розповіли про конфлікт і в цей час директору ОСОБА_6 стало зле. Вони викликали лікарів та доправили ОСОБА_6 до лікарні. Сам момент, коли ОСОБА_6 наносили тілесні ушкодження не бачив.

Свідок ОСОБА_21 , будучи допитаною у судовому засіданні суду показала, що вона працює медичною сестрою у « ОСОБА_22 інклюзивно-ресурсному центрі». В той до центру приїхали медичні працівники та спитали до кого їх викликали. До неї як медичної сестри ОСОБА_8 не зверталася, про те що їй погано стало відомо тільки від медиків, які приїхали на виклик. ОСОБА_4 прийшла до центру та почала кричати та звинувачувати, що це ми довели ОСОБА_7 до такого стану. Після того ОСОБА_4 побігла до кабінету директора з криками. Ми всі вибігли до коридору та побачили як ОСОБА_4 штовхнула ОСОБА_6 та почала бити кулаками по спині та голові. ОСОБА_15 розняла їх та забрала ОСОБА_6 . Після того ОСОБА_4 разом з дочкою та лікарями поїхали до лікарні. Через деякий час ОСОБА_6 стало погано, вона знепритомніла, тому вона викликала швидку та доправили її до лікарні.

Свідок ОСОБА_23 , будучи допитаною у судовому засіданні суду показала, що вона працює вчителем дефектологом у «Сторожинецькому інклюзивно-ресурсному центрі»

В той день їй стало погано, вона зателефонувала мамі, а потім викликала швидку. До неї з працівників центру ніхто не підходив, хоча бачили що приїхали медики та надають їй допомогу. Вона відчувала слабкість, понижений тиск, слабкість, тому медики вирішили забрати її до лікарні. Коли медики виводили її до машини зайшла мати, яка кричала та запитувала директора та працівників що вони зі мною зробили. Мама була постійно біля неї, нікуди не відходила. Ніякого рукоприкладства не було, мама нікого не била, окрім слів які були висловлені емоційно.

Свідок ОСОБА_24 , будучи допитаною у судовому засіданні, суду показала, що вона працює лікарем на швидкій допомозі. В той день до швидкої допомоги зателефонувала ОСОБА_8 та повідомила що їй погано. Вони приїхали до інклюзивного центру. Собашевська ОСОБА_7 була в погано стані, втрачала свідомість, понижений тиск, слабість, тому вони вирішили її забрати до лікарні. Коли вони виводили дівчину до машини, до центру зайшла ОСОБА_4 , мати дівчини, яка голосно кричала. В цей час ОСОБА_7 втратила свідомість. Коли ми надавали їй допомогу, то в цей час щось відбувалося позаду нас між директором закладу та мамою дівчини, якій ми надавали допомогу, але що саме не бачила. Самої бійки бачила. Через певний проміжок часу до них підійшов чоловік та сказав, що директору погано, щоб вони повернулися. Ми повернулися від автомобіля та надали допомогу ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_25 , будучи допитаною у судовому засіданні, суду показала, що вона працює фельдшером екстреної допомоги. За викликом вони поїхали до інклюзивного центру. Собашевська ОСОБА_7 була в поганому стані, втрачала свідомість, у неї був понижений тиск, слабість, тому вони вирішили її забрати до лікарні. Коли вони виводили дівчину до машини, до центру зайшла ОСОБА_4 , мати дівчини, яка голосно кричала. В цей час ОСОБА_7 втратила свідомість. Коли ми надавали їй допомогу, то в цей час щось відбувалося позаду нас між директором закладу та мамою дівчини, якій ми надавали допомогу, але що саме не бачила. Самої бійки не бачила. Через певний проміжок часу до них підійшов чоловік та сказав, що директору погано, щоб вони повернулися. Ми повернулися від автомобіля та надали допомогу ОСОБА_6 .

Незважаючи на невизнання своєї вини, вина обвинуваченої ОСОБА_4 доводиться дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого потерпіла звернулася до правоохоронних органів та повідомила про її побиття, безпосередньо обвинуваченою (а.с.1,3,9,10,11); протоколом огляду від 08.06.2019 року, яким є оптичний носій інформації диск на якому зображено відеозапис з камер відео спостереження КУ «Інклюзивно- ресурсний центр» та фото до нього (а.с.30-35); протоколом проведення слідчого експерименту від 08.07.2019 року та фото таблиць до нього (а.с.26-27), згідно якого потерпіла демонструє як обвинувачена наносить удари; показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 та проведення слідчих експериментів з цими свідками та фото ілюстрації до них (а.с.37-46; 49-53), згідно яких свідки підтверджують нанесення ударів потерпілій обвинуваченою ОСОБА_4 ; висновком експерта № 86-Е-ст від 11.05.2019 року (а.с. 18-19), згідно якого було підтверджено наявність у потерпілої легких тілесних ушкоджень у вигляді струсу головного мозку, синців у середній третині правого плеча по зовнішній поверхні; на спині по лопатковій лінії справа. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок не менш як трьох разової травмуючої дії тупих твердих предметів, не виключено внаслідок нанесення ударів кулаками рук за терміном та обставинами виникнення можуть відповідати вказаним вище обставинам. Характером, локалізацією та часом утворення тілесного ушкодження у потерпілої, які відповідають її показам та фактичним обставинам справи.

Покази обвинуваченої щодо невизнання своєї вини у вчиненому та її заперечені по факту нанесення нею тілесних ушкоджень потерпілій, суд розцінює критично, як намагання заплутати суд, шляхом допиту інших свідків, які не мали до справи ніякого відношення, та спробу уникнути відповідальності за вчинене, оскільки вони об`єктивно нічим не підтверджуються і повністю спростовуються наведеними доказами по справі, в їх сукупності дали суду підстави дійти висновку про те, що у вчиненні обвинуваченої є склад злочину передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, оскільки обвинувачена ОСОБА_4 умисно спричинила потерпілій ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує всі обставини справи, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченою злочину злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості, а також особи обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно. Свою вину у вчинені злочину не визнала, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Ступінь тяжкості злочину, спричинені злочином наслідки, позитивна характеристика по місцю проживання, дали суду можливість дійти до висновку, про призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу, що на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Заявлений потерпілою цивільний позов, суд знаходить таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Предметом цивільного позову є відшкодування матеріальної шкоди у зв`язку з перебуванням на лікуванні та відшкодування моральної шкоди.

Згідно положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини.

В суді підтверджена вина обвинуваченої в нанесенні потерпілій легких тілесних ушкоджень, а тому суд знаходить доведеним факт наявності шкоди та причинного зв`язку між нанесеною шкодою і протиправною поведінкою цивільного відповідача. Виходячи з цього відповідач є у відповідності до положень ст. 1167 ЦК України відповідальним за нанесену ним шкоду.

Зважаючи на вказане та виходячи із підстав позову суд знаходить, що нанесена позивачу моральна шкода полягає у фізичному болі, якого вона зазнала від неправомірного побиття відповідачем саме за таких обставин, пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, приниженої гідності, тривоги, обурення поведінкою обвинуваченої та у душевних стражданнях, яких вона зазнала внаслідок протиправної поведінки відповідача щодо нього.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд при визначені розміру морального відшкодування, зважає на положення ст. 23 ЦК України та виходить із вимог розумності та справедливості.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити їй міру покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає суму 1 700 грн. (одна тисяча сімсот грн.)

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. с. Банилів-Підгірний Чернівецького району Чернівецької області 3 500 грн. матеріальної шкоди та 15 000 (п`ятнадцять тисяч грн.) моральної шкоди.

Речовий доказ : диск відеозапису, який знаходиться в білому конверті для дисків залишити у матеріалах кримінальної справи №723/2818/19.

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького Апеляційного суд через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти діб з моменту проголошення.

Суддя