Справа № 953/4594/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в об`єднаному кримінальному провадженні за обвинуваченням :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, уродженки м. Харкова, громадянки України, не одруженої, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не маючої, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, раніше судимої, останні раз 21.02.2020 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі, ст.75 КК України - іспитовий строк 1 рік, зареєстрованого місця проживання не має, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді ОСОБА_1 перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.07.2020 року обвинуваченій ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 30.08.2020 року включно.

В судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про продовження обвинуваченій строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, визначений в КПК, оскільки на його думку існують обґрунтовані підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 статті 177 КПК України, а саме: переховування від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачена та її захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити тримання під вартою на домашній арешт.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій з наступних підстав.

Згідно ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_5 , суд враховує наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: можливість переховування від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у скоєні кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, та приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливе, а тому, суд продовжує строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 18.10.2020 року включно.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

За таких обставин, суд задовольняє клопотання прокурора та залишає обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав і інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейського суду з прав людини, вимагає від суду більш суворості і оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченої, враховуючи ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суддя вважає можливим визначити заставу в розмірі, визначеному п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 42 040 грн. (2102 х 20 = 42 040 грн.), та вважає її достатньою для забезпечення виконання обвиноваченою обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб до 18.10.2020 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
На ухвалу може бути подано апеляцію до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Київський районний суд м. Харкова.

Суддя -