СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/5308/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі: ОСОБА_2 , розглянувши клопотання інспектора відділу дізнання Святошинського УП ГУНП в м.Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001954 від 05.03.2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання інспектора відділу дізнання Святошинського УП ГУНП в м.Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення з АДРЕСА_1 .

Відділом дізнання Святошинського УП ГУНП в м.Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001954, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.358 КК України.
Дізнанням установлено, що 20.01.2017 невстановлена слідством особа підробила документи, які стали підставою для перереєстрації нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
В судове засідання інспектор відділу дізнання Святошинського УП ГУНП в м.Києві лейтенант поліції ОСОБА_3 не з`явилась.
Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третім особами таким майном.

Частинами 1, 2 статті 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, приймаючи до уваги вище викладене і загальні засади кримінального провадження, клопотання не підлягає задоволенню, оскільки клопотання не містить належного обґрунтування, а також до клопотання не надано належних доказів для задоволення вказаного клопотання, а саме досудове розслідування триває з 06.03.2017 року, підозру не пред`явлено, доказів про перереєстрацію здійснення на підставі підробних документів не надано, як і доказів щодо визнання осіб потерпілими.

Керуючись ст. ст. 131, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені клопотанні інспектора відділу дізнання Святошинського УП ГУНП в м.Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001954 від 05.03.2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України про накладення арешту на майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1