Справа № 163/2636/16-к Провадження №11-сс/802/672/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

представника скаржника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою представника скаржника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 25 листопада 2020 року,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 звернулась до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 від 29.04.2020 року про закриття кримінального провадження №0000337.

Скарга обґрунтована тим, що 07.07.2016 року вона звернулась до Любомльського ВП ГУНП у Волинській області із заявою про незаконне заволодіння транспортним засобом марки "МАН", номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом "Шміт", номерний знак НОМЕР_2 , яким постійно користувався її колишній чоловік ОСОБА_9 . По даному факту 08.07.2016 року до ЄРДР були внесені відомості під №0000337 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, та розпочато досудове розслідування.

29 квітня 2020 року слідчим СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000337, яку вона отримала 23.11.2020 року.

Вказану постанову слідчого вважає незаконною, оскільки під час проведення досудового розслідування по факту незаконного заволодіння належним їй автомобілем марки "МАН", номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом "Шміт", номерний знак НОМЕР_2 , слідчим не було проведено допит причетних до кримінального правопорушення осіб. Вважає, що закриття кримінального провадження було передчасним, оскільки всі необхідні слідчі дії виконані не були. А тому, просить скасувати постанову слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 від 29.04.2020 року про закриття кримінального провадження №0000337.

Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 25 листопада 2020 року в задоволенні вищевказаної скарги ОСОБА_6 відмовлено.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим правильно було закрито кримінально провадження, оскільки транспортний засіб, який був предметом розслідування кримінального провадження, було придбано ОСОБА_6 та ОСОБА_9 під час перебування у шлюбі, який в даний час розірвано в судовому порядку, а тому вони є його співвласниками, у зв`язку з чим між ними існують цивільно-правові відносини.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням представник скаржника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати та прийняти нове судове рішення, яким скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 29.04.2020 року. Вказує, що слідчим суддею не було враховано той факт, що слідчим органу досудового розслідування не було вчинено жодної процесуальної дії спрямованої на всебічне, повне та неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.

Скаржник ОСОБА_6 та слідчий ОСОБА_8 будучи належним чином повідомленими пор час, дату та місце слухання провадження, в судове засідання не з`явились, і при цьому будь-яких клопотань про його відкладення не подавали.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, представника скаржника, яка апеляцію підтримала, перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Положеннями статті 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно із ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області перебувало кримінальне провадження, 08.07.2016 року внесене до ЄРДР за №0000337 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

Відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 про незаконне заволодіння належним їй транспортним засобом - автомобілем марки "МАН", номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом "Шміт", номерний знак НОМЕР_2 , яким постійно користування її колишній чоловік ОСОБА_10 .

Постановою старшого слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 від 29.04.2020 року кримінальне провадження №0000337 від 08.07.2011 року, закрито на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України, - у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

З приводу правомірності закриття кримінального провадження апеляційний суд зазначає наступне.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами провадження, що 20 лютого 2009 року ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) зареєструвала шлюб з ОСОБА_9

19 квітня 2013 року за ОСОБА_6 був зареєстрований автомобіль марки "МАН", номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом "Шміт", номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.07.2014 року шлюб укладений між ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_9 , розірвано.

Встановлено і те, що ОСОБА_6 зверталась в суд із позовом до ОСОБА_9 про поділ майна подружжя, який ухвалою Ковельського районного суду Волинської області від 09.10.2014 року було залишено без розгляду, оскільки позивач ОСОБА_6 подала заяву про залишення її позовної зави без розгляду. Цією ухвалою також було скасовано арешт, який був накладений на автомобіль марки "МАН", номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом "Шміт", номерний знак НОМЕР_2 відповідно до ухвали цього ж суду від 23.07.2014 року.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, ОСОБА_6 в суді пояснювала про те, що заяву про залишення її позову без розгляду подала, оскільки вважала, що спільно набуте під час шлюбу майно з ОСОБА_9 поділять в добровільному порядку.

Відповідно даних бази "Відомості про осіб, які перетинали державний кордон України", які містяться в матеріалах кримінального провадження, на автомобілі марки "МАН", номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом "Шміт", номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_10 останній раз перетинав кордон 08 травня 2014 року, тобто під час його перебування у шлюбі з ОСОБА_6 у шлюбі.

За положеннями ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Проаналізувавши вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновок слідчого судді про те, що в діянні ОСОБА_9 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, оскільки беручи до уваги наведені обставини та враховуючи положення СК України, на даний час між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 існують цивільно-правові відносини з приводу володіння, користування та розпорядження вищевказаним транспортним засобом, який, як вбачається з матеріалів провадження, був набутий за час перебування їх у шлюбі.

За положеннями п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя при перевірці матеріалів провадження та винесенні оскаржуваної ухвали на вказані положення законодавства і обставини провадження звернув належну увагу і вказав про відсутність підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку з чим вірно відмовив в задоволенні скарги ОСОБА_6 .

Таким чином, усі доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності оскаржуваного судового рішення не заслуговують на увагу суду, оскільки на думку апеляційного суду фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень норм кримінально-процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

А тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.
Слід також зазначити, що дане судове рішення не перешкоджає ОСОБА_6 , як особі на яку зареєстрований транспортний засіб - автомобіль марки "МАН", номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом "Шміт", номерний знак НОМЕР_2 , звернутись в правоохоронні органи із заявою або повідомленням про незаконне його заволодіння невстановленими особами за наявності обґрунтованої інформації про це, а слідчий в порядку ст.214 КПК України зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Любомльського суду Волинської області від 25.11.2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 від 29.04.2020 року про закриття кримінального провадження №0000337 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, - без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді