ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 676/6388/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/817/96/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст. 125 КК України
У Х В А Л А

05 лютого 2021 р. суддя Тернопільського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_3 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цим вироком ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України (в редакції закону № 270-VІ від 15 квітня 2008 року) і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Також, цим вироком ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України (в редакції закону № 3207-VІ від 04 липня 2011 року), і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 грн., та у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст.358 КК України (в редакції закону№ 3207-VІ від 04 липня 2011року), і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі п. 2 ч.1 ст.49, ч. 5 ст.74 КК України звільнено ОСОБА_4 від призначеного цим вироком покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

04 лютого 2021 року до Тернопільського апеляційного суду разом з матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_4 надійшла апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_3 , яка не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст.396 КПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені вимоги особи, яка її подає, та їх обґрунтування із зазначенням того в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Потерпілий у своїй апеляційній скарзі просить змінити вирок та не перекваліфіковувати дії ОСОБА_4 , відповідно до ч.1 ст. 289 КК України, а залишити кваліфікацію, яка була початково визначена прокуратурою: ч.2 ст. 289 КК України, а також не застосовувати до ОСОБА_4 ч.1 ст. 49 КК України, оскільки його дії підпадають під ч.2 ст.49 КК України.

Разом з тим, відповідно до змісту ст.ст. 408, 414 КПК України апеляційний суд змінює вирок суду першої інстанції лише у випадку пом`якшення призначеного покарання, а у випадку призначення більш суворого покарання скасовує вирок суду першої інстанції повністю чи частково та постановляє свій вирок.

Таким чином, наведені у цій апеляційній сказі обґрунтування щодо кваліфікації дії ОСОБА_4 за більш тяжкий злочин - ч.2 ст. 289 КК України та скасування застосованого до нього звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 49 КК України, суперечать заявленим в апеляційній скарзі вимогам про зміну вироку.

Враховуючи наведені суперечності між заявленими апеляційними вимогами та їх обґрунтуванням, вважаю, що апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.396 КПК України, а тому її необхідно залишити без руху і встановити строк, достатній для усунення вказаних в цій ухвалі недоліків.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2020 року залишити без руху і для усунення їх недоліків встановити п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Суддя