Справа № 466/6551/20
У Х В А Л А

21 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника ЛВК ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції спільне клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії (№30) у Львівській області та Голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
в с т а н о в и в:
28.08.2020 року адміністрація Державної установи «Личаківська виправна колонія №30» та спостережна комісія при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради звернулись в суд з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, до засудження не працюючого, раніше неодноразово судимий.
По даній справі ОСОБА_5 засуджений:
14.06.2017 року Володарським районним судом Київської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі,
26.02.2018 року Володимирецьким районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,
30.03.2018 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.1 ст.393 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27.11.2018 року призначено за сукупністю вироків остаточне покарання у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі.
Початок терміну покарання: 22 квітня 2017 року. Кінець терміну покарання: 15 грудня 2021 року.
Засуджений ОСОБА_5 та представник ЛВК № 30 в судовому засіданні просив його клопотання задовольнити, та застосувати до нього ст.81 КК України.
В судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що 10 січня 2018 року ОСОБА_5 вчинив втечу з під варти та був засуджений за даний злочин до покарання у виді позбавлення волі. Даний факт свідчить про небажання засудженого ставати на шлях виправлення.
Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши клопотання та характеризуючі дані на засудженого, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з таких підстав.
На підставі п. 3 ч. 3 ст. ст.81 КК України та п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», ОСОБА_5 підлягає умовно достроковому звільненню після відбуття 3/4 строку покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Воно може мати місце лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
ОСОБА_5 відбув строку покарання, йому залишилось відбувати 1 рік 1 місяць 24 днів строку. Судом встановлено, що Блищик попередньо чотири рази притягався до кримінальної відповідальності, тричі відбував покарання в місцях позбавлення волі, двічі до нього застосовувалася ст..82 КК України та йому було замінено покарання у виді позбавлення волі більш м`яким. 21.03.2016р. ОСОБА_5 був звільнений умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 1 місяць. Незважаючи на це ОСОБА_5 01.11.2016р. скоїв новий злочин, за який засуджений 14.06.2017 року Володарським районним судом Київської області. Крім того, вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 30.03.2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.393 КК України за втечу з-під варти. Зазначене свідчить про відсутність у засудженого бажання ставати на шлях виправлення
Засуджений ОСОБА_5 прибув в установу ЛВК№30 16.909.2018р. З травня працевлаштований у цеху №2. За час відбування покарання стягнень не мав. Він заохочувався тричі і лише в 2020 році за добросовісне виконання поставленої роботи. Суд вважає, що такі заохочення безпосередньо перед настанням строку для можливого застосування заохочувальної норми не можуть бути підставою чіткого висновку про виправлення засудженого.
Виправлення - яким є процес позитивних змін, що відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Сумлінне виконання засудженим своїх обов`язків, відбуття ним відповідної частини призначеного покарання, без чіткого переконання суду про виправлення засудженого, не можуть бути підставою для його безумовного умовнодострокового звільнення.

Необхідним є доведення того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. А у даній справі цього суду не доведено.
За таких обставин підстави для задоволення клопотання відсутні.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні спільного клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії (№30) у Львівській області та Голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня оголошення, а засудженим з дня отримання копії ухвали.
Повний текст ухвали складено 26.10.2020р.
Суддя ОСОБА_6 -Шумська