Справа № 182/6643/20
Провадження № 1-кп/0182/1219/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.11.2020 м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2019 за № 0002802 по обвинуваченню
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, який зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 , не працює, неодружений, вважається таким, що не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.
31 жовтня 2019 року приблизно о 00.10 год. ОСОБА_2 знаходився в приміщенні кафе «777», розташованого по вул. Микитинська, 66 в м. Нікополі Дніпропетровської області, де відпочивав спільно з потерпілою ОСОБА_3 . Після чого, приблизно о 00:30 год. перебуваючи у кафе, ОСОБА_3 залишила на столику свій мобільний телефон «Сubot» модель: «j5» чорного кольору, без нагляду та відійшла від столика, в цей момент у ОСОБА_2 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 , скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_3 відійшла та не звертає на нього уваги, а також за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання потерпілій матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів викрав зі столика мобільний телефон «Сubot» модель: «j5» чорного кольору, ІМЕІ (1): НОМЕР_1 , ІМЕІ (2): НОМЕР_2 , ринкова вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 37/12.1/232 від 07.11.2019 станом на 31.10.2019 становить 1 587 грн. 21 коп., в телефоні знаходилися sim-картки мобільного оператора ПрАТ «Водафон» (№ НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 ), які матеріальної цінності для потерпілої не представляють, чим спричинив потерпілій ОСОБА_3 матеріальний збиток на вказану суму. З місця вчинення злочину ОСОБА_2 пішов, викраденим майном отримав змогу розпорядитись на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_2 , таємно, із корисливих мотивів, вчинив таємне викрадення майна ОСОБА_3 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 1 587, 21 грн.
Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: електронного рапорту про подію від 31.10.2019; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 31.10.2019; ксерокопій документів на мобільний телефон (товарного чеку та номерів imei); протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; висновку судово-товарознавчої експертизи № 37/12.1/232 від 07.11.2019; заяви ОСОБА_4 про добровільне надання працівникам поліції для огляду та вилучення мобільного телефону; протоколу огляду від 16.12.2019 мобільного телефону, який добровільно надала ОСОБА_5 з фото таблицею до нього; розписки ОСОБА_3 про отримання раніше викраденого у неї мобільного телефону.
19 листопада 2020 року прокурор Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 надіслав до Нікопольського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2019 № 0002802 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого 1 ст. 185 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту письмові заяви.
Так, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав у присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, згодний зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згодний з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с. 11-12). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Потерпілою ОСОБА_3 надано також письмову заяву, в якій остання погодилася зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначила, що вона ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодилася з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (а.с. 13).
До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.
Враховуючи, те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, заяву потерпілої ОСОБА_3 , в якій вона зазначає, що згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого та потерпілої, суд вважає, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.
Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.
Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вчинення ОСОБА_2 даного кримінального проступку не оспорюється.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Також суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин; особу винного.
Так, обвинувачений ОСОБА_2 вважається таким, що не має судимості (а.п. 48), не працює, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується задовільно (а.п. 52). Також суд враховує що обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.п. 50-51), неодружений, на утриманні нікого не має.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).
Відшкодування шкоди, а саме вилучення викраденого майна та передачу його потерпілій пом`якшуючою обставиною суд не визнає, оскільки воно фактично відбулося без участі обвинуваченого, завдяки діям співробітників поліції.
Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.
Кримінальний проступок ОСОБА_2 вчинено 31.10.2019, тобто до набрання чинності нової редакції санкції ч. 1 ст. 185 КК України, яка посилює покарання у виді штрафу, але в цілому пом`якшує покарання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі по тексту - Закон), який набрав чинності з 01 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України, якими введено такий вид кримінальних правопорушень як кримінальний проступок, визначено строки погашення судимості за цей вид кримінального правопорушення, тощо. Також вказаним законом санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, викладена в іншій редакції, що відповідно відносить вказане кримінальне правопорушення до кримінальних проступків.
Санкція ч. 1 ст. 185 КК України в редакції зазначеного Закону передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
При цьому, відповідно до приписів ч. 3 ст. 5 КК України, розмір штрафу, який в новій редакції, більший ніж в попередній, повинен визначатися в розмірі, встановленому попередньою редакцією санкції статті, а саме - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді штрафу (в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009), з врахуванням вимог ч. 3 ст. 5 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речовий доказ:
- мобільний телефон «Сubot» модель: «j5» чорного кольору, ІМЕІ (1): НОМЕР_1 , ІМЕІ (2): НОМЕР_2 , що переданий на зберігання потерплій ОСОБА_3 - залишити останній.
Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи № 37/12.1/232 від 07.11.2019 в сумі 628 грн. 04 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009) і призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речовий доказ:
- мобільний телефон «Сubot» модель: «j5» чорного кольору, ІМЕІ (1): НОМЕР_1 , ІМЕІ (2): НОМЕР_2 , що переданий на зберігання потерплій ОСОБА_3 - залишити останній.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 04 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1