Справа № № 585/1867/20
Номер провадження 1-в/585/163/20
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
06 серпня 2020 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Євлах О.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ,- ОСОБА_2 про визначення та виплату розміру матеріальної та моральної шкоди в порядку ст.12 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у кримінальному провадженні № 0000017, внесеному до ЄРДР 08.01.2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
До Роменського міськрайонного суду Сумської області 03 серпня 2020 року надійшла заява представника ОСОБА_1 ,- ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, у кримінальному провадженні № 0000017, внесеному до ЄРДР 08.01.2020 року, згідно якої вона просить постановити ухвалу про визначення розміру відшкодовуваної шкоди, завданої ОСОБА_1 , як підозрюваному, який незаконно був взятий і тримався під вартою під час досудового слідства в період з 15.04.2020 року по 08.05.2020 року, згідно ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду сумської області Машини І.М. від 15.04.2020 року, яка була скасована ухвалою Сумського апеляційного суду від 27.05.2020 року (провадження 11-сс/816/194/20). У зв`язку з незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури і суду заявник просить винести постанову про відшкодування на користь ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України, шляхом списання з єдиного казначейського рахунку в рахунок завданої матеріальної шкоди 5689,95 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000,00 грн.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що дана заява не підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства, з наступних підстав.

У статтях 55, 56 Конституції України закріплено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), яка з огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

За змістом статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Статтею 1176 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання досудового слідства, прокуратури, суду» від 01.12.1994 №266/94-ВР (далі Закон України №266/94-ВР).

Частиною другою статті 1 Закону України №266/94-ВР встановлено, що у випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 2 Закону України №266/94-ВР право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного взяття і тримання під вартою.

Згідно з пунктом 5 статті 3 Закону України №266/94-ВР у наведених у статті 1 цього Закону випадках громадянинові підлягає відшкодуванню моральна шкода.

За змістом положень частини першої статті 12 Закону України №266/94-ВР розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пункті 1 статті 3 цього Закону (тобто заробітку та інших грошових доходів, які громадянин втратив внаслідок незаконних дій), залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

Частиною другою зазначеної статті встановлено, що у разі незгоди з прийнятою постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Відповідно до п. 10 ч. 1ст. 3 КПК України кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність .

У статті 42 КПК України міститься широке коло прав, одним із яких є право вимагати відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, в порядку, визначеному законом, а також відновлення репутації, якщо підозра, обвинувачення не підтвердилися.

Згідно зі статтею 130 КПК України шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом.

Кримінальний процесуальний кодекс не передбачає розгляду вказаних заяв про відшкодування шкоди, а саме відшкодування моральної шкоди, заробітку, який особа втратила внаслідок незаконних дій (незаконного взяття та тримання під вартою), в порядку, визначеному КПК, а натомість системний аналіз діючого законодавства та правові позиції Верховного Суду (ВС справа 523/12085/16к, номер провадження 1-в/523/268/19; ВС ВП справа №522/1021/16-ц,провадження №14-136цс 19) відносять вирішення вказаних питань до їх розгляду в порядку позовного провадження, передбаченого ЦПК України.

Внаслідок встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду, яке набрало чинності, факту незаконного взяття та тримання під вартою, позивач має право на відшкодування шкоди, у тому числі заробітку та інших грошових доходів, які громадянин втратив внаслідок незаконних дій; моральної шкоди, і право на таке відшкодування виникає в силу прямої вказівки закону, а саме:статті 1176 ЦК України,Закону України № 266/94-ВР.

Оскільки Закон України №266/94-ВР не містить вимог щодо процесуальної форми документа, з яким особа має звернутися до суду за захистом свого порушеного права, то таким способом захисту в силу положень статей 15, 16 ЦК України може бути, зокрема, звернення до суду з відповідною позовною заявою.

Отже, виходячи з системного аналізу вищевказаних норм, суд вважає, що чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду саме в порядку цивільного судочинства.

Окрім того, з вищевказаних правовідносин постановлений правовий висновок Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 29 травня 2019 року (справа №522/1021/16-ц,провадження №14-136цс 19), відповідно до якого даний спір слід розглядати саме в порядку цивільного судочинства і за захистом свого порушеного права буде вірним звернення особи з позовною заявою про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Оскільки подана заява не підлягає судовому розгляду в порядку, в тому числі і в порядку, визначеному Розділом VIIІ КПК України «Виконання судових рішень», та з огляду на позицію Верховного Суду (справа 523/12085/16к, номер провадження 1-в/523/268/19), який погодився з висновками судів про закриття провадження у справі де особа подала аналогічну заяву про відшкодування шкоди в порядку КПК, а не позовної заяви в порядку цивільного судочинства, то у відкритті провадження за цією заявою слід відмовити.

Також, оскільки ОСОБА_1 , як незаконно ув`язнений, має право на судовий захист свого порушеного права внаслідок незаконного взяття і тримання під вартою у період з 15.04.2020 року по 08.05.2020 року, тому йому слід роз`яснити його право на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, в порядку цивільного судочинства. Саме такий спосіб судового захисту є вірним, про що також неодноразово вказувала Велика Палата Верховного Суду.

Також, суд звертає увагу, що прийняте судом рішення не порушує право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, закріплене в статті 6 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, шляхом подання позовної заяви в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.130 369,371,532 КПК України, ст.ст.2,3,12,13 Закону №266/94-ВР, суддя-

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті провадження за заявою представника ОСОБА_1 ,- ОСОБА_2 про визначення та виплату розміру матеріальної та моральної шкоди в порядку ст.12 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у кримінальному провадженні № 0000017, внесеному до ЄРДР 08.01.2020 року та роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, в порядку цивільного судочинства.

Заявнику та його представнику надіслати копію ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи діб з дня її отримання.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ О.О.Євлах