КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №133/87/20
Провадження №1-кп/133/161/20
У Х В А Л А

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятин обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000895 від 08.11.2019 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Бродецьке Козятинського району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.186, ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Козятинського міськрайонного суду Вінницької області перебуває вказаний вище обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 (відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно), ч.1 ст.122 КК України (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я).

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів з посиланням на те, що термін дії запобіжного заходу спливає, підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, а ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зникли.

Вказане клопотання прокурор мотивувала тим, що ОСОБА_4 , який в минулому неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, обмежений стійкими соціальними зв`язками з родичами та близькими, обвинувачується, зокрема, у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає відповідальність у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, а тому може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчиняти нові подібні злочини або переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти заявленого клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 щодо заявленого прокурором клопотання підтримав думку обвинуваченого, водночас просив суд звернути увагу на те, що ОСОБА_4 вже досить тривалий час перебуває під ватрою через незабезпечення стороною обвинувачення явки свідків.

Заслухавши думку учасників судового процесу, з`ясувавши обставини заявлених клопотань, суд приходить до висновку про те, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню з огляду на таке.

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні двох кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким.

Статтею 177 КПК України визначено мету застосування запобіжного заходу.

Частиною другою вказаної статті КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до практики ЄСПЛ «Поняття «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Наявність підстави «існування ознак тяжкого злочину» у практиці ЄСПЛ збігається з підставою «суворості передбаченого покарання». Ця підстава не може бути застосованою самостійно без інших підстав позбавлення особи свободи. У справі «Ілійков проти Болгарії» Суд зауважив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого є наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, й на які здійснено посилання у клопотанні прокурора, а саме: ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні, зокрема, тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк від чотирьох до шести років позбавлення волі, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, направлених на протиправне заволодіння майном громадян, порушував вимоги ухвали суду щодо обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, не працює, не має постійного джерела доходу, неодружений, дітей не має, обмежений стійкими соціальними зв`язками з родичами та близькими, а тому, розуміючи невідворотність покарання за вчинення злочину, може переховуватись від суду та продовжити вчиняти злочини, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків.
На час подання клопотання прокурором розгляд кримінального провадження не закінчено та не зникли ризики, передбачені ст.177 КПК України, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою, а тому суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 183, 197, 199, 315, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 діб, а саме з 23.11.2020 по 21.01.2021 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1