У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000082 від 29.03.2019 року - старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.
В обгрунтування вимог клопотання посилається на те, що громадянин ОСОБА_5 здійснює незаконний збут наркотичних засобів синтетичного та рослинного походження на території одного із районів області.
В ході досудового розслідування стало відомо, що громадянин ОСОБА_5 на території м. Ужгород підтримує відносини з громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 30.11.2011 виданий Богунським РВ УМВС України в Житомирській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , який допомагає останньому у зберіганні та збуті наркотичних речовин, а саме особливо небезпечного наркотику «марихуана» на території м. Ужгорода.
Одночасно із цим встановлено, що громадянин ОСОБА_6 на даний час винаймає помешкання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_3 .
04.02.2019 в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою фактичного проживання гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено:
1) Поліетиленовий зіп-пакет із написом «Фрекен-Бок» у якому знаходиться суха подрібнена речовина рослинного походження, упакована у спец пакет НПУ ГСУ №INZ 2031968;
2) частина пластикової коробки на якій знаходиться суха подрібнена речовина рослинного походження, упаковано у спец пакет НПУ ГCУ№INZ 1054594;
3) електронні ваги чорного кольору із залишками сухої подрібненої речовини рослинного походження, упаковано до спецпакету НПУ ГСУ №HNZ 1054592
4) грошові кошти на загальну суму 1600 грн., упаковано до спецпакет НПУ ГСУ №ІNZ 1054593;
5) половина пластикової пляшки із залишками смол в середині, яка загорнута у поліетиленовий пакет синього кольору, упаковано до спецпакет НПУ ГСУ №INZ 2031691;
6) половина пластикової пляшки із залишками смол в середині, та фольга на горловині із залишками смол, упаковано до спецпакет НПУ ГСУ №INZ 2031692:
На даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказані предмети та документи є доказами у кримінальному провадженні, адже вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (вони є матеріальні об`єкти, які могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження). У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.
Слідчий зазначає, що у органу досудового розслідування, з метою доведення причетності ОСОБА_8 до вчинення вказаного злочину, виникла необхідність у проведенні ряду судових експертиз, зокрема з метою встановлення зв`язків між останнім та іншими встановленими та невстановленими органом досудового розслідування підозрюваними особами у даному кримінальному провадженні.
Враховуючи, що вилучені вказані вище речі в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 , мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, і можуть бути використані як речовий доказ слідчий просить накласти арешт на майно вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем фактичного проживання гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , зокрема: електронні ваги чорного кольору із залишками сухої подрібненої речовини рослинного походження; грошові кошти на загальну суму 1600 грн.
В судове засідання слідчий не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату,час і місце розгляду справи, надав суду заяву відповідно до якої просив провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі, вимоги клопотання підтримує.
Володілець, власник майна в судове засідання не зявився. Згідно ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 29.03.2019 року внесені до ЄРДР за №0000082, попередня правова кваліфікація ч.1,2 ст. 307 КК України.
Як вбачається із змісту клопотання, 04.02.2020 року в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою фактичного проживання гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено:
1) Поліетиленовий зіп-пакет із написом «Фрекен-Бок» у якому знаходиться суха подрібнена речовина рослинного походження, упакована у спец пакет НПУ ГСУ №INZ 2031968;
2) частина пластикової коробки на якій знаходиться суха подрібнена речовина рослинного походження, упаковано у спец пакет НПУ ГCУ№INZ 1054594;
3) електронні ваги чорного кольору із залишками сухої подрібненої речовини рослинного походження, упаковано до спецпакету НПУ ГСУ №HNZ 1054592
4) грошові кошти на загальну суму 1600 грн., упаковано до спецпакет НПУ ГСУ №ІNZ 1054593;
5) половина пластикової пляшки із залишками смол в середині, яка загорнута у поліетиленовий пакет синього кольору, упаковано до спецпакет НПУ ГСУ №INZ 2031691;
6) половина пластикової пляшки із залишками смол в середині, та фольга на горловині із залишками смол, упаковано до спецпакет НПУ ГСУ №INZ 2031692.
Постановою слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні , вилучені у ході обшуку речі визнано речовими доказами.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Таким чином арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів ( в тому числі цінних паперів , грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.
Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України) .
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вилучені 04.02.2020 року у ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 речі мають значення речових доказів у кримінальному проваджені та відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання підлягає до задоволення.
Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею є забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.
Одночасно , слідчий суддя вважає , що слідчим дотримано вимог ст.ст. 170, 171 КПК України і в клопотанні слідчого наявне обґрунтування необхідності арешту та конкретизовано підстави та мета накладення на нього арешту.
Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення оскільки вилучення майна проведено згідно встановленої процедури, строк на звернення з клопотанням не порушений, незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою забезпечення кримінального провадження, наявні достатні підстави вважати, що вилучені речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, тому слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає до задоволення з підстав та мотивів викладених вище.
Незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому наявні правові підстави для арешту майна.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тому підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.
Розяснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000082 від 29.03.2019 року - старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно- задовольнити.
Накласти арешт на майно вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем фактичного проживання гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , а саме: електронні ваги чорного кольору із залишками сухої подрібненої речовини рослинного походження; грошові кошти на загальну суму 1600 грн..
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня іі оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1