Справа № 758/937/21
Провадження № 1-кп/758/949/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2021 м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2020 року за №0000414 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, українця, одруженого, з вищою освітою, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 -

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи у квартирі за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою персонального комп`ютера через Всесвітню мережу «Інтернет» знайшов оголошення з надання послуг по виготовленню та продажу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на підроблення офіційного документу, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_3 у невстановлений дізнанням день та час, перебуваючи за вищевказаною адресою зателефонував за вказаним на сайті номером телефону та під час розмови з невстановленим дізнанням особою домовився з нею про придбання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за 500 доларів США. Після чого ОСОБА_3 передав невстановленій дізнанням особі дані свого автомобіля марки «Рено Меган», а саме його марку, номер шасі, колір та інші технічні параметри автомобіля, з метою внесення їх до підробленого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Таким чином, ОСОБА_3 вчинив дії, направлені на пособництво у підробці свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
У подальшому, ОСОБА_3 за вищевказаною адресою, у невстановлений дізнанням день та час, отримав від невстановленої дізнанням особи свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , в якому були вказано технічні параметри на автомобіль марки «Рено меган», що автомобіль належить ОСОБА_3 , а також два номерних знаки НОМЕР_3 .
Після чого, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що не отримував в установленому законом порядку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 залишив його в себе з метою подальшого використання, а саме для можливості керувати автомобілем марки «Рено меган».
Крім того, 04.02.2020, приблизно о 12:00 год., за адресою: м. Київ вул. Стеценка, 46, під час перевірки працівниками поліції у водія автомобіля «Рено меган», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документів останній, маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, достовірно знаючи, що наявне у нього посвідчення про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 він офіційно не отримував, пред`явив його працівнику поліції. Таким чином ОСОБА_3 використав завідомо підроблений документ.
Відповідно до висновку експерта № 17-3/208 від 12.02.2020 встановлено, що бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , за способом друку та спеціальними елементами захисту не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.
Відповідно до відповіді з РСЦ МВС України, відповідно до інформації наявної в обліково-інформаційній базі «НАІС», встановлено що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 в базі відсутнє.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, тобто пособництво підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такий документ, і який надає права, з метою подальшого використання його підроблювачем та використання завідомо підробленого документа.
Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акту прокурором долучено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання ним вини, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», таке доведення може випливати із співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України», п.53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року).
Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, тобто пособництво підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такий документ, і який надає права, з метою подальшого використання його підроблювачем та використання завідомо підробленого документа, є доведеною поза розумним сумнівом.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Крім цього, у рішенні «Ізмайлов проти Росії» Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у вчиненні злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до вимог ст.12 КК України відносяться до кримінальних проступків, особливості й обставини їх вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, його відношення до вчиненого; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, його відношення до вчиненого, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, та вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкцій статей обвинувачення у мінімальному розмірі.
Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України, саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Запобіжний захід відсутній.
У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України суд також вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 381-382, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
- за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
У відповідності до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Згідно з ст.100 КПК України речовий доказ свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яке зберігається у камері схову речових доказів Подільського управління поліції ГУНП у м.Києві знищити.
Відповідно до ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 2512 грн. 16 коп.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1