ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/370/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" листопада 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

проводячи судовий розгляд у кримінальному провадженні №753/20702/18 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чкаловськ, Таджикської РСР, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, п.п. 6,9,12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 15, п.п. 5,6,11,12,13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 201, ч. 2 ст. 332 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, п.п. 6,9,12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 15, п.п. 5,6,11,12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 201 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 15, п.п. 5,6,11,12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 201 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , у вчиненні злочинів передбачених ст.257, ч.3 ст.15, п.п.5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_10 представників потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :

Дарницьким районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження №753/20702/18.

В судовому засіданні 27.11.2020 року захисник ОСОБА_14 заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу із тримання під вартою на інший не пов"язаний із позбавленням волі. Зокрема захисник звернув увагу суду на добровільну та добросовісну поведінку ОСОБА_6 в ході отримання від нього доказів стороною обвинувачення, на міцні соціальні зв"язки останнього, позитивні характеристики та необгрунтованість обвинувачення. Також захисник зазначив, що ОСОБА_6 уже більше 3,5 років тримається під вартою, що є надмірно тривалим втручанням у його право на свободу, навівши при цьому ряд рішень Європейського суду з прав людини. Крім цього, захисник ОСОБА_14 зазначив, що звернення щодо забезпечення безпеки свідка ОСОБА_17 не може бути підставою для тримання ОСОБА_6 під вартою, оскільки останній із 07.04.2017 року перебуває у повній ізоляції від суспільства і впливати ні на кого не може.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника.

Захисники ОСОБА_15 та ОСОБА_16 зазначили, що не вбачають підстав для відмови у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_14 .

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав озвучене клопотання, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали своїх захисників,

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу оскільки воно є необгрунтованим.

Представник потерпілого ОСОБА_12 заперечила щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу із тримання під вартою на більш м"який та зазначила, що захисником до клопотання не долучено жодних доказів на підтвердження своєї позиції.

Також у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_14 заперечив представник потерпілого ОСОБА_11 .

Вирішуючи питання яке обговорюється суд приходить до категоричного висновку, що підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу із тримання під вартою на більш м"який немає та в черговий раз наголошує:

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як і в попередніх рішеннях суду щодо запобіжного заходу так і при розв"язанні даного клопотання захисника ОСОБА_14 суд не розв`язуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 , враховує обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих йому злочинів та виходить із того, що у зв`язку із ступінню небезпеки та суспільним резонансом, характером вчинення, кількістю епізодів, формою співучасті, мірою покарання та наслідками, злочини у яких останній обвинувачується є злочинами особливої категорії, та бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року та "Мюрей проти Сполученого Королівства" від 28.10.1994 року, згідно з якими підставою для запобіжного заходу у вигляді взяття під варту при вчиненні особливої категорії злочинів може бути більш низький поріг обґрунтованості підозри.

Окрім того, суд враховує те, що злочини у яких обвинувачується ОСОБА_6 у відповідності до ст.12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими, за які, при доведенні провини, йому загрожує покарання від 10 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна або довічне позбавлення волі. Враховуючи ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, суд окрім національного законодавства керується рішенням по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року у якому Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Також суд враховує інформацію про вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, місце проживання, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, розмір майнової шкоди.

Так, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, має постійне місце проживання у м. Києві, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, до затримання працював, в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

Роз"язуючи клопотання захисника ОСОБА_14 , судом окрім норм КПК України, враховуються вимоги п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

У відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставини у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 є тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є особлива категорія, характер вчинення і підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченому злочинів, та суспільний резонанс, а також найважчі, незворотні та непоправні наслідки інкримінованих, згідно обвинувального акту дій, у виді смерті людини, і саме наведені вище обставини у їх сукупності та інформація і характеристики обвинуваченого, дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих, експертів, спеціалістів, вчинення інших злочинів.

Аналізуючи ризик переховування від суду колегія суддів знову і знову наголошує, що вказаний ризик на даному етапі кримінального провадження продовжує існувати та є реальним, оскільки розуміючи яке покарання йому може загрожувати, обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду для уникнення кримінальної відповідальності, що унеможливить розгляд справи у суді, виключить можливість виконання завдань кримінального провадження передбачених ст.2 КПК України.

Водночас суд, не вдаючись до ототожнення обвинувачених, а аналізуючи виключно дані які необхідні для вирішення питання яке обговорюється, в черговий раз акцентує увагу на тому, що вказаний ризик підсилюється і тим, що згідно обвинувального акту інший обвинувачений у вказаному кримінальному провадженні - ОСОБА_5 обвинувачується в організації озброєної банди з метою нападу на окремих осіб, а також участь у такій банді та вчинюваних нею нападах, ОСОБА_6 обвинувачується в участі в озброєній банді з метою нападу на окремих осіб та у вчинюваних нею нападах, крім цього ОСОБА_5 , як організатор обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.332 КПК України, а саме організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, в тому числі щодо кількох осіб, та у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.28, ч.2 ст.201 КК України, а саме переміщенні через митний кордон України поза митним контролем зброї та боєприпасів, вчиненій організованою групою, а тому не будучи під вартою, як обвинувачений ОСОБА_5 так і обвинувачений ОСОБА_6 можуть вжити заходів для того, щоб залишити територію України.

Також реальним на даному етапі кримінального провадження є ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків, оскільки вказані особи ще не допитані в суді, а відповідно до ст.ст.23,95 КПК України, суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Крім цього, при вирішенні клопотання захисника ОСОБА_14 суд враховує те, що із спливом часу ризики які були підставою для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою зменшуються, однак при цьому суд також бере до уваги та зважає на комплекс вищеперерахованих та проаналізованих обставин, а саме тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинуваченим та міру покарання, яка їм загрожує у разі доведення вини, особливу категорію, характер вчинення і підвищену суспільну небезпечність інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_6 злочинів, та суспільний резонанс, найважчі, незворотні і непоправні наслідки інкримінованих, згідно обвинувального акту дій, у виді смерті людини, тривалість описаної у обвинувальному акті злочинної діяльності, її організаційну форму, кількість учасників.

Разом із цим, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п.80 рішення у справі "Марченко проти України" про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд бере до уваги п.2 ч.4 ст.183 КПК України та враховує те, що згідно обвинувального акту, обвинуваченому інкриміновано ряд умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, в тому числі із застосуванням насильства, один із яких спричинив смерть людини та вважає, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України та гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого і виконання ними процесуальних рішень суду, а тому підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу із тримання під вартою на будь-який інший запобіжний захід немає.

Водночас, і на даному етапі судового розгляду, судом не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою.

Всі перераховані захисником ОСОБА_14 доводи які зазначені у письмовому клопотанні та які озвучені в судовому засіданні, судом взяті до уваги, однак на глибоке переконання суду, вони не можуть переважити вищеперерахованих та проаналізованих судом доводів на користь застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також суд окремо враховує, соціальні зв`язки обвинуваченого ОСОБА_6 , про які неодноразово налолошує строна захисту, однак не вважає їх такими, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України та могли гарантувати належну прцесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 та виконання останнім рішень суду.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.176-206, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_14 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу - відмовити. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення через Дарницький районний суд м. Києва.

Головуючий суддя:

Судді: