Справа № 405/5366/20
провадження № 1-в/405/419/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2020 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ, Кіровоградської області, проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, по теперішній справі засуджено вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України, ст. 71 КК України до 3 років 01 місяця позбавлення волі,
за участю:
прокурора: ОСОБА_4 ,
представника ДУ «Кропвницька ВК (№6): ОСОБА_5 ,
засудженого: ОСОБА_3 ,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
постановив:
засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України та про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким у виді обмеження волі на підставі ст.82 КК України. Вказане клопотання мотивоване тим, що він відбув необхідну частину строку призначеного покарання, тому має право на таку заміну відповідно до вимог ст.ст.81 та 82 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав своє клопотання в частині умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України, як найбільш заохочувальний для нього захід, та просив його задовольнити.
Засудженому роз`яснено головуючим суддею, що клопотання про застосування ст.82 КК України має бути подано окремо та не може бути розглянуто одночасно із клопотанням про застосуванням ст.81 КК України в одному провадженні.
Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність засудженим поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, при цьому вказав на наявність семи непогашених та не знятих в установленому порядку стягнень.
Представник ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки останній своєю поведінкою не довів свого виправлення.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 № 65-К-20, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно положень ч. 2, п.2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
В судовому засідання встановлено, що вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.12.2019 ОСОБА_3 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та на підставі ст.71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 03 роки 01 місяць (а.о.с. 30-31, Т.1 ч.1).
Початок строку покарання 31.07.2018, кінець строку 31.08.2021. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 02 роки 01 місяць 13 днів строку покарання, призначеного судом за вчинення злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття 11 місяців 17 днів.
З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі перебуває з 31.07.2018, за час відбування покарання допустив 7 (сім) порушень встановленого порядку відбування покарання, які на даний час не погашені та не зняті у встановленому законом порядку (а.п. 10, а.о.с. 31, 52, 66, 91, 98, 113, 132, Т.1 ч.2); заохочень не має (а.п. 10); з 08.08.2018 засуджений перебував в Кропивницькому СІЗО - за час перебування в установі допустив 6(шість) порушень встановленого режиму утримання (стягнення не зняті та не погашені у встановленому законом порядку) , заохочень не мав; з 15.04.2020 відбуває покарання в Кропивницькій ВК (№ 6) - за час відбування покарання в установі допустив 1 (одне) порушення встановленого порядку відбування (стягнення не зняте та не погашене), заохочень не має; стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливість, міру покарання, призначену судом, вважає надто суворою; намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом; не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи; уникає виконання робіт із благоустроюустанови.; відповідно до ст. 126 КВК України донаявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічнихнавичок прагне; особисту участь у виховних заходах, які проводяться в установі, не бере; бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», але особистого прагнення для її реалізації не проявляє; характеризується посередньо (а.п. 9, а.о.с. 129, 141, Т.1 ч.2).

№
з/п
Також з особової справи засудженого ОСОБА_3 вбачається, що на засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання зміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, де ОСОБА_3 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 10 від 07.05.2020, а.о.с. 127-130, Т.1 ч.2).
На засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_3 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 18 від 27.08.2020, а.о.с. 139-145, Т.1 ч.2).
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2012 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Однак, клопотання засудженого ОСОБА_3 та матеріали особової справи останнього за № 65-К-20 не містять достатніх відомостей про те, що засуджений приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, що свідчить про те, що останній не довів свого виправлення.
При оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання сім разів порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виражалося у зберіганні заборонених речей, намаганні встановити між камерний зв`язок, не виконанні вимог персоналу установи виконання покарань, за що засуджений отримував попередження, догани, 10 діб карцеру всі стягнення не щняті та не погашені у встановленому законом порядку; заохочень не мав.
Відповідно до ч.1 ст. 118 КВК України засуджені до позбавлення волі повинні працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.
Відповідно до характеристики засуджений згідно п. 5 ст. 118 КВК України уникає виконання робіт з благоустрою місць позбавлення волі (а.п. 9). Судом встановлено, що засуджений не був працевлаштований, відомостей, що останній виявляв бажання працювати або за станом здоров`я не може бути працевлаштований, суду не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, який раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисні злочини, в тому числі і за тяжкий злочин, і до погашення або зняття судимості знову вчинив умисний злочин, за який його було засуджено до позбавлення волі, відбувши більше 2/3 строку покарання, призначеного останньому судом за умисний злочин, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, не має саме тієї поведінки та ставлення до праці, які б свідчили про можливість застосування до нього такого заохочувального заходу, як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_3 положень статті 81 КК України, а отже, в задоволенні клопотання останнього слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_6