Справа № 539/3753/20
Провадження № 1-кс/539/831/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.11.2020 року м.Лубни
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, інваліда 3 групи, одруженого, освіта середня, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-
В С Т А Н О В И В :
Слідчий Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 звернувся в суд до слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з клопотанням, погодженим прокурором Лубенської місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Клопотання мотивував тим, що ОСОБА_5 , при невстановлених слідством обставинах (точної дати та часу не встановлено), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливою метою, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який незаконно зберігав за місцем власного проживання по АДРЕСА_2 з метою збуту.
Продовжуючи свій злочинний умисел, 12.02.2020 року, приблизно о 14 год 37 хв, ОСОБА_5 , знаходячись поблизу домогосподарства за місцем власного проживання по АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом, незаконно збув, ОСОБА_7 за 2400 грн речовину рослинного походження зеленого кольору в сухому та подрібненому стані, що знаходилась у пластиковій пляшці об`ємом 2 л., яка у відповідності до висновку експерта № 376 від 18.02.2020 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом масою в перерахунку на суху речовину 112,41 г.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.
Крім того, ОСОБА_5 , при невстановлених слідством обставинах (точної дати та часу не встановлено), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливою метою, діючи повторно, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який незаконно зберігав за місцем власного проживання по АДРЕСА_2 та у подальшому перевіз до АЗС біля повороту до с. Новооріхівка Лубенського району Полтавської області з метою збуту.
Продовжуючи свій злочинний умисел, 9 листопада 2020 року, приблизно о 11 год. 58 хв., ОСОБА_5 , знаходячись поблизу АЗС біля повороту до с. Новооріхівка Лубенського району Полтавської області, діючи повторно, з прямим умислом, з корисливим мотивом, незаконно збув, ОСОБА_7 за 2000 грн., особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який знаходилась у поліетиленових пакетах.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинений повторно.
09.11.2020 року о 19 год. 55 хв., ОСОБА_5 слідчим повідомлено про підозру за ч.2 ст.307 КК України.
Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, відповідно до ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
Переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, без обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи в разі обрання йому більш м`якішого запобіжного заходу, через усвідомлення можливої втрати свободи на тривалий строк зможе ухилитися від слідства та суду, змінити місце свого проживання, не повідомивши про це слідчого та прокурора, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення.
Незаконно впливати на свідків, експертів у кримінальному провадженні, так як перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 переслідуючи мету - уникнення від кримінальної відповідальності, може незаконно вплинути шляхом погроз або вмовлянь на свідків, експертів що призведе до зміни ними своїх показів або відмови від дачі показів, що в подальшому може поставити під сумнів обґрунтованість підозр ОСОБА_5 у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, оскільки останній на виконання вимог ч.2 ст.184 КПК України отримав копії клопотання та матеріалів якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, в яких зазначені як особисті анкетні дані свідків вчинення підозрюваним злочину так і прізвища експертів, які надавали відповідні висновки.
Вчинити інше кримінальне правопорушення, так як в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 постійних засобів для існування не має, легальних джерел доходів в ході досудового слідства не встановлено. Фактичні підстави застосування запобіжного заходу - тримання під вартою, є також й систематичність вчинення тяжких злочинів ОСОБА_5 , оскільки підозрюваний на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох епізодів тяжких злочинів, таким чином перебування останнього на волі призведе до продовження його злочинної діяльності та вчинення лише нових тяжких злочинів. Крім цього, за результатами обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , внесено відомості до за ч. 2 ст. 307 КК України. За результатами проведення судових експертиз буде прийнято подальше рішення про об`єднання матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , та змінено повідомлення йому про підозру.
Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. так, до цього часу у кримінальному провадженні залишаються не проведені слідчі дії, участь у проведенні яких підозрюваного ОСОБА_5 є необхідною за для досягнення повноти, всебічності, об`єктивності та неупередженості досудового розслідування. Без обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_5 , через усвідомлення можливості позбавлення волі на строк до 10 років матиме можливість перешкоджати проведенню слідчих дій та судових експертиз що призведе до втрати доказів у кримінальному провадженні та не можливості прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.
В судовому засіданні прокурор та слідчий просили задовольнити клопотання і застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти обрання саме такого запобіжного заходу. Адвокат ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_5 визнає свою вину у пред`явленому йому кримінальному правопорушенні, щиро кається у скоєному. Крім того, ОСОБА_5 має постійне місце проживання в с. Шарківшина Миргородського району Полтавської області, проживає разом з дружиною, яка хворіє на катаракту та повнолітнім сином, який має неврологічне захворювання. Просив обрати ОСОБА_5 менш обтяжливий запобіжний захід, оскільки ризики прокурором на даний час не обґрунтовані.
Вивчивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення підозрюваного, захисника, з`ясувавши думку прокурора, слідчий суддя приходить до такого висновку.
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
З матеріалів клопотання вбачається, що 09.11.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».
В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування що до неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.
В той же час слідчим та прокурором не доведено наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Також не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі, оскільки вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину ще не доведена.
Виходячи з того, що клопотання прокурора фактично обґрунтовано лише тяжкістю покарання, існування жодного із перелічених ним ризиків не доведено, а також з урахуванням особи підозрюваного, який раніше не судимий, є пенсіонером та інвалідом 3 групи, позитивно характеризується за місцем проживання, суд вважає можливим застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання у АДРЕСА_2 .
Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Разом з тим, таке застосування запобіжного заходу має бути обумовлене гарантіями виконання процесуальних обов`язків, тому суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого певні обов`язки.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.26, 176-178, 181, 194, 196, 197, 205, 309 , 395 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого Лубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання: будинок АДРЕСА_2 , строком на два місяці, тобто до 09 січня 2021 року.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожним викликом;
-не відлучатися із Миргородського району Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання
- утримуватися від спілкування із свідками в кримінальному провадженні.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Порушення підозрюваним умов домашнього арешту має наслідком застосування більш суворого запобіжного заходу.
Ухвала підлягає виконанню Миргородським ВП ГУНП в Полтавській області.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

Повний текст ухвали складено та проголошено 12 листопада 2020 року.

Слідчий суддя

Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1