ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/4172/19 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/941/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції: засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 11 листопада 2019 року про відмову в задоволенні подання начальника ДУ «Дергачівська виправна колонія № 109» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Начальник Державної установи «Дергачівська виправна колонія № 109» звернувся до суду із поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .
Судом не встановлено підстав для задоволення подання начальника установи, у зв`язку із тим, що встановлені обставини не містять достатніх підстав для висновку щодо умовно-дострокового звільнення засудженого, адже відсутні факти, які б свідчили, що його поведінка та ставлення до праці набули таких позитивних, послідовних та сталих змін, що свідчать про його виправлення, а період зміни його поведінки на кращу має досить нетривалий характер, крім того, суд посилався на те, що 30.06.2018 року до засудженого було застосоване стягнення як поміщення до дисциплінарного ізолятора, за те, що ОСОБА_7 був виявлений у стані алкогольного сп`яніння. Захисник засудженого, не погоджуючись з таким рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 11 листопада 2019 року скасувати, задовольнити подання начальника установи.
В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що судом не ретельно вивчено характеристику засудженого, суд взяв до уваги тільки ті моменти, які носять суперечливий зміст, не надавши належної оцінки психологічній характеристиці, де зазначено про доцільність застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Судом не зазначено, що стягнення, яке було застосоване до засудженого, вже погашено, не досліджено наявність 3х заохочень, засуджений сумлінно та якісно ставиться до виконуваної ним роботи, представник виправної колонії пояснив, що він сумлінно ставиться до своїх обов`язків, довів своє виправлення. Засуджений має родину, дружину, сина 2002 року народження, має постійне місце проживання, працює в АТ «Електромашина», суд не надав оцінки характеристиці засудженого з місця роботи. За вироком з ОСОБА_7 стягнуто судові витрати, які ним сплачені за виконавчими листами.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав

Від захисника засудженого отримано телефонограму, відповідно до якої адвокат просила проводити судовий розгляд за її відсутності.
Відповідно до вимог ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

При цьому, застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду. Суд приймає до уваги зміст характеристики засудженого ОСОБА_7 , відповідно до якої останній з 06.04.2018 року відбуває покарання в державній установі «Дергачівська виправна колонія (№ 109)». За час відбування покарання допустив одне порушення встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме: поміщався у дисциплінарний ізолятор. Після проведення виховної роботи та залучення засудженого до суспільно- корисної праці він змінив своє ставлення до відбування покарання на краще. На теперішній час стягнення погашене у встановленому законом порядку. Тричі заохочувався дисциплінарною комісією установи. Працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті «Акціонерне товариство «Електромашина». До праці ставиться сумлінно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.Дбайливо ставиться до майна установи. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Згідно графіку приймає участь у неоплатних роботах з благоустрою території відділення, до яких ставиться із розумною ініціативою.Бере участь у програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення». Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування, побачень, телефонних розмов. Отримує носилки. Вину за скоєний злочин визнав повністю. Судові витрати за вироком суду сплачені. Наявність позитивної характеристики з місця відбування покарання не є безумовною підставою для застосування до засудженої особи ст. 81 КК України. Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення до ОСОБА_7 заохочення були застосовані, починаючи з 10.01.2019 року, тобто незадовго до виникнення у засудженого права на умовно-дострокове звільнення від покарання. Разом з тим ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 22.09.2017 року, за час перебування в ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 06.04.2018 року відбуває покарання в державній установі «Дергачівська виправна колонія (№ 109)». При вирішенні питання щодо наявності підстав для умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання слід також враховувати поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання, а не лише безпосередньо перед виникненням у нього права на умовно-дострокове звільнення, звертати увагу на тяжкість призначеного покарання, за що особа була засуджена та чи довела з урахуванням цих обставин своє виправлення. Врахування цих обставин, поряд з наявністю позитивних відомостей щодо особи засудженого є обгрунтованим.
Колегія суддів приймає до уваги, що ОСОБА_7 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, вчиненого в стані алкогольного сп`яніння та під час відбування покарання 30.06.2018 року до нього було застосовано стягнення за те, що засуджений був виявлений на території установи виконання покарань в стані алкогольного сп`яніння. Хоча вказане стягнення вже погашене та після нього засуджений заохочувався 4 рази, останнього разу 04.01.2020 року, колегія суддів з урахуванням обставин кримінального правопорушення та вказаних вище обставин приходить до висновку про передчасність застосування до засудженого ст. 81 КК України. Крім того, відповідно до психологічної характеристики засуджений ОСОБА_7 у відношенні з адміністрацією не завжди ввічливий, за характером обережний, але схильний зазнавати впливу випадковості. У силу своєї високої емоційної чутливості на життя реагує більш бурхливо на інші. Таким чином, питання умовно - дострокового звільнення від покарання є передчасними з точки зору дотримання вимог загальної та особистої превенції. З цього приводу колегія суддів керується вимогами ч.2 ст. 50 КК України, про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що в свою чергу не позбавляє ОСОБА_7 в подальшому повторно ініціювати питання щодо його умовно-дострокового звільнення. Апеляційній доводи захисника щодо наявності у засудженого родини, місця роботи, місця проживання, навіть за умови погашення стягнень, заслуговують на увагу, проте з урахування вказаних вище обставин не спростовують висновку суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 11 листопада 2019 року про відмову в задоволенні подання начальника ДУ «Дергачівська виправна колонія № 109» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: