Справа № 216/5545/20
Провадження № 1-кп/216/953/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2020 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0001533 від 13 серпня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснодар Російської Федерації, громадянина України, який має неповну середню освіту, офіційно не працює, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2018 близько 07.30 год. ОСОБА_3 прибув до приміщення квартири АДРЕСА_2 , за місцем мешкання його знайомої ОСОБА_4 для вирішення особистих питань. Знаходячись у приміщенні вказаної квартири, ОСОБА_3 побачив на тумбі в кімнаті спальні, розташованій ліворуч від коридору, мобільний телефон марки «Samsung SGH-J700» рожевого кольору вартістю 300 грн. і в нього виник умисел на його таємне викрадення. Після того як ОСОБА_4 зайшла до кімнати спальні, розташованої праворуч від коридору, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий намір на таємне викрадення майна та обернення його на свою користь, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер і за ним ніхто не спостергіає, з тумби в кімнаті спальні, розташованої ліворуч від коридору, взяв указаний мобільний телефон і поклав до своєї кишені. Після цього ОСОБА_3 , не чекаючи повернення ОСОБА_4 зі своєї кімнати, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав останній майнової шкоди в розмірі 300 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Судом встановлено, що учасники судового провадження, отримавши копії матеріалів дізнання, не оспорюють встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та подали до суду відповідні заяви про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за їх відсутності. При цьому обвинувачений ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тому у суду не має сумнівів у добровільності його позиції.

За встановлених обставин розгляд обвинувального акта здійснюється у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

З огляду на наведене, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , останній беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно та не оспорюються учасниками судового провадження, тому винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, доведена поза будь-яким розумним сумнівом.

Ураховуючи викладене, зазначені дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (кражідка).

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинено діяння, яке згідно із ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, офіційно не працює, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем мешкання характеризується негативно, під наглядом лікаря-нарколога не перебував і не перебуває, перебуває під наглядом лікаря-психіатра з 1986 року з приводу емоційно нестійкого розладу особистості (а.к.п. 32-38).

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта від 30 жовтня 2018 року № 215 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу вчинення інкримінованого йому правопорушення будь-яким хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав, виявляв емоційно нестійкий розлад особистості, за своїм психічним станом міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У період часу вчинення інкримінованого йому правопорушення у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, за своїм психічним станом міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На теперішній час яким-небудь хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждає, виявляє емоційно нестійкий розлад особистості, за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними. На теперішній час у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходиться, за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На теперішній час за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.к.п. 69-75).

Разом з тим суд бере до уваги, що завдану кримінальним проступком шкоду потерпілій ОСОБА_4 відшкодовано повністю шляхом повернення їй викраденого майна.

Обставиною, яка пом`якшує покарання згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, спосіб його вчинення та мотиви, обстановку вчинення проступку та його наслідки, ставлення обвинуваченого до вчиненого й наведені дані про його особу, зокрема, відсутність попередніх судимостей та офіційної роботи, наявність родини та певних розладів здоров`я, перебування на обліку в лікаря-психіатра, негативну характеристику за місцем проживання, наявність однієї пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, а також повернення потерпілій викраденого майна.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт.

Більш м`яке покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу, суд не може застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки останній не працює.

За встановлених обставин суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру вчиненого діяння, його небезпечності й даним про особу винного, а також необхідним і достатнім для перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Samsung SGH-J700», - вважати повернутим власниці ОСОБА_4 згідно з її розпискою від 17 вересня 2018 року (а.к.п. 20).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1