Справа № 372/2169/20
Провадження №1-о-3/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року Суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , перевіривши заяву ОСОБА_2 про перегляд вироку Обухівського районного суду Київської області від 19.01.1998 року стосовно засудженого ОСОБА_2 за ст. 94 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Обухівського районного суду Київської області від 19.01.1998 року ОСОБА_2 засуджений за ст. 94 КК України (в редакції Закону України 1960 року) до 7 (семи) років позбавлення волі.
За результатами розгляду касаційних скарг засудженого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 ухвалою Київського обласного суду від 25.03.1998 року, вирок Обухівського районного суду Київської області від 19.01.1998 року залишено без зміни, а подані касаційні скарги засудженого та його захисника без задоволення.
07 липня 2020 року до Обухівського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд судового рішення вироку Обухівського районного суду Київської області від 19.01.1998 року за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень зазначений заява отримана головуючим суддею ОСОБА_1 .
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 08 липня 2020 року справу залишено без руху.
Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 18.07.2020 року отримав копію ухвали суду від 08.07.2020 року
28.07.2020 року ОСОБА_2 подав до суду клопотання про усунення недоліків у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. В заяві про усунення недоліків , що нововиявленими обставинами на його думку є завідомо неправдиві показання свідка ОСОБА_4 та неправильний висновок судово-медичного експерта. Так, суд, який ухвалив вирок, не дав належної оцінки показанням свідка ОСОБА_5 , не звернув увагу на наявні в нього на обличчі ушкодження, не дав оцінки плямам бурого кольору, виявлених на одежі свідка ОСОБА_4 , які могли належати потерпілому. Відповідно до експертного висновку, здійсненого на замовлення ОСОБА_2 , ушкодження померлому ОСОБА_6 наносилися не лопатою, як зазначено у висновку експерта, на якому базується вирок суду, а сокирою, знаряддя вбивства не було знайдено. Виключною обставиною на думку ОСОБА_2 є абзац вироку « ОСОБА_7 суд считает непричастным к преступлению его показания относительно того, что ссадины на носу он получил в процессе борьбы с ОСОБА_8 и ОСОБА_6 подтверждаются заключением судебно-медицинской экспертизы, на нем и его одежде крови не обнаружено». Суддя ОСОБА_9 проігнорував вимоги судді ОСОБА_10 , який намагався зясувати, яким чином кров потерпілого утворилася на одежі Зарицького, та, зазначив, що кров на штормівці ОСОБА_7 належить йому, послався, як на доказ, на висновок експерта, який насправді не містив будь-якої інформації про це.

Суд керується вимогами ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) при розгляді заяв про перегляд судових рішень за виключними обставинами, оскільки ст. 400-4 КПК України в редакції від 21 червня 2001 року була виключена з Кодексу на підставі Закону №2453-VI від 07 липня 2010 року, а Перехідні положення до КПК не визначають порядку розгляду заяв про перегляд судових рішень у порядку виключного провадження.

У зв`язку з чим суд керується нормами ст. 5 КПК, згідно з якими процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами, зміст яких визначено законодавцем в частинах 2 та 3 цієї статті.
У межах наданого строку, ОСОБА_2 повторно звернувся до суду, зазначивши обставини, які він вважає нововиявленими та виключними.
Проаналізувавши доводи заяви та додані до неї матеріали суд прийшов до наступного висновку.
Так, у відповідності із ч.1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Разом із тим у ст.459 КПК України, передбачений вичерпний перелік обставин, які визнаються нововиявленими або виключними, а саме:
Нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Суд звертає увагу на те, що обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими суду, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування (розгляду).
Натомість заявник не наводить жодної конкретної обставини, яка б відповідала критеріям нововиявлених, та яка б, на його думку, не була відома суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і доводила б його неправильність.
Отже, наведені у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами такі обставини не є нововиявленими, оскільки були відомі ОСОБА_2 під час судового розгляду справи, ухвалення вироку суду та під час розгляду справи судом апеляційної інстанції. До того ж показання свідка ОСОБА_4 були предметом судової оцінки, як і показання свідка ОСОБА_11 , на теперішній час заявником не зазначено обставин, які б свідчили про завідому неправильність показань вищевказаних осіб, ці твердження грунтуються лише на суб`єктивному аналізі ОСОБА_2 .
Аналогічна ситауція складається із твердженням заявника про неправильність висновку експерта наданий заявником висновок спеціалістів Центру судово-медичних послуг «Мібілекс» від 21.12.2005 року базується на переоцінці висновку експерта № 56 від 02.1997 року Київського ОБСМЄ Обухівського району, який, в свою чергу, наданий в результаті безпосереднього медичного дослідження трупа ОСОБА_6 .
Інших обставин, які б могли бути визнані нововиявленими у розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України, засуджений та сторона захисту не наводить.
За таких підстав, суд вважає, що зазначені засудженим дані не є нововиявленими обставинами в розумінні положень, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК України та не є обставинами, що відповідають критеріям, визначеним в п. 4, п. 5 ч. 2 ст.462 КПК України.
Європейський Суд з прав людини у рішенні від 18.11.2004 року у справі "Праведная проти Росії", заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішенні від 06.12.2005 року у справі "Попов проти Молдови" № 2, заява № 19960/04, п. 46 зазначив, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.
В рішенні у справі "Желтяков проти України", заява № 4994/04, 9 червня 2011р., п.43, Європейський суд з прав людини наголошує, що сторони не мають ставити питання про перегляд рішення, яке набрало законної сили, лише з метою досягнути нового слухання справи.
Також, приймаючи рішення колегія суддів враховує рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії" (п.52), в якому зазначено, що правова визначеність передбачає повагу до принципу остаточності судових рішень. Цей принцип означає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. При цьому, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.
Таким чином, суд вважає, що заявником не наведено обставин, які є нововиявленими, та, як вбачається зі змісту його заяви, він має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення, що є неприпустимим.
Більш того, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення. Таке право було реалізовано ОСОБА_2 .
Положеннями Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року та п. 40 рішення ЄСПЛ у справі "Пономарьов пороти України" від 03 квітня 2008 року визначено, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду, який в свою чергу визначає, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового його вирішення.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що клопотання засудженого ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не містить обставин, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК України, а його мета фактично зводиться до скасування судового рішення задля нового слухання справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 459 КПК України виключними обставинами визнаються:
1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи;
2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом;
3) встановлення вини судді у вчиненні кримінального правопорушення або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.
Заявником не надано доказів, які б доводили провину судді у вчиненні кримінального правопорушення або іншого зловживання, внаслідок якого було ухвалено судове рішення, за яким ОСОБА_2 був визнаний винним за умисне вбивство. Належними доказами в цьому випадку є відповідний вирок суду стосовно судді, що набрав законної сили або постанова, ухвала суду, якими встановлюються такі зловживання в разі неможливості ухвалити вирок, як того вимагає ч. 4 ст. 459 КПК України. Доводи заяви в цій частині зводяться лише до незгоди ОСОБА_2 із думкою суду, наданою оцінкою доказів та судовим рішенням в цілому.
Підсумовуючи викладене, підстави для перегляду вироку Обухівського районного суду Київської області від 19 січня 1998 року за нововиявленими та виключними обставинами - відсутні.
Приймаючи таке рішення, суд керується положеннями ч. 2 ст. 464 КПК України про те, що «суддя … вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами», які необхідно розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження чи відмову у його відкритті.
Законодавець використав у цій нормі саме формулювання «суддя … вирішує питання про відкриття … провадження …», а не «суддя … відкриває … провадження …». Перше формулювання, на відміну від другого, насправді не означає, що за результатами вирішення відповідного питання має бути ухвалене лише рішення про відкриття провадження. Надавши судді повноваження «вирішувати питання», законодавець тим самим надав судді повноваження оцінювати, чи є підстави для відкриття провадження і, таким чином, вирішувати: відкрити провадження чи відмовити у його відкритті.
Даний Висновок щодо застосування норм права та право суду відмовити у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, перевіривши наявність підстав для відкриття провадження, прямо закріплений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03.02.2020р. (522/14170/17).
В зв`язку з чим, суд отримавши 28.07.2020 року заяву ОСОБА_2 про усунення недоліків у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, та поставивши перед собою питання відповідно до ч. 2 ст. 464 КПК України про відкриття провадження чи відмову у його відкритті, проаналізувавши доводи заяви ОСОБА_2 та вивчивши додані до неї матреіали, прийшов до висновку про відсутність підстав для відкриття провалдення у справі.
Керуючись ст.ст. 372, 459 - 467 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд вироку Обухівського районного суду Київської області від 19.01.1998 року за ст. 94 КК України за нововиявленими та виключними обставинами.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом 7 днів з дня її винесення.

Суддя