Справа № 567/1047/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2020 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України

встановив:

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, систематично у період часу з 08 грудня 2019 року до 27 серпня 2020 року, вчиняв психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_4 , з якою спільно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої.
Зокрема, 08 грудня 2019 року приблизно о 15.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем спільного проживання у АДРЕСА_2 , вчинив сварку з своєю дружиною ОСОБА_4 під час якої висловлювався на її адресу нецензурними словами, шарпав останню за одяг, чинив щодо неї психологічний тиск, чим вчинив дії психологічного насильства.
Окрім цього, 07 квітня 2020 року приблизно о 09 год. 30 хв. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем спільного проживання в АДРЕСА_2 , вчинив повторно стосовно своєї дружини ОСОБА_4 дії психологічного насильства, які проявились в тому, що він ображав ОСОБА_4 нецензурними словами, кричав на неї, виганяв останню з їхнього житлового будинку, чим чинив відносно неї своїми діями психологічний тиск.
За вищевказаними фактами ОСОБА_6 постановами Острозького районного суду Рівненської області від 18.12.2019 у справі № 567/1496/19, від 05.05.2020 у справі № 567/403/20 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 173-2 КУпАП.
Продовжуючи свої злочинні дії, 27 серпня 2020 року приблизно о 21.08 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в будинку за місцем спільного проживання у АДРЕСА_2 , вчинив стосовно дружини ОСОБА_4 дії психологічного насильства, які проявились у тому, що ОСОБА_6 нецензурно та образливо висловлювався щодо ОСОБА_4 та чинив відносно неї психологічний тиск.
Вказаними насильницькими діями ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_4 психологічних страждань та призвів до погіршення якості життя потерпілої.
11.11.2020 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 було досягнуто угоди про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_6 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме 150 годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з такого.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Угода про примирення у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, сама угода сторонами виконана, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджене в угоді покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просила зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання. Вказала, що угода про примирення укладена добровільно, без застосування насильства, погроз, примусу чи обіцянок. Зазначила, що також просить залишити без розгляду заявлений нею цивільний позов.

Обвинувачений ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні також просив зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, та при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України в обсязі обвинувачення та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст.126-1 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпіла повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_6 вчинив домашнє насильство, тобто умисно систематично вчиняв психологічне насильство відносно осіб, з якими перебуває у сімейних відносинах, що призвело де психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, а тому кваліфікує його дії за ст.126-1 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_6 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 377, 475 КПК України суд

ухвалив

затвердити угоду від 11 листопада 2020 року про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Цивільний позов представника позивача адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах потерпілої у кримінальному провадженні ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтями 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1