Справа № 206/5435/20
Провадження № 1-кс/206/499/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2020 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ознайомившись зі скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах потерпілої ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження,
ВСТАНОВИВ
04.12.2020 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах потерпілої ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Ознайомившись із змістом даної скарги слідчий суддя вважає, що скарга підлягає поверненню з таких підстав.
Скарга була подана на постанову від 14.05.2020 слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001021, відомості про яке внесено до ЄРДР 31.08.2016. 08.10.2020, в межах передбаченого ч. 6 ст. 284 КПК України строку, з метою скасування рішення слідчого про закриття даного кримінального провадження, представником потерпілої адвокатом ОСОБА_2 до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області подано відповідну скаргу. 29.10.2020 адвокатом ОСОБА_2 отримано відповідь Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області від 19.10.2020 за № 85-202-20 про відсутність підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0001021. У зв`язку з реалізацією свого права на оскарження рішення слідчого до прокурора, яке надано потерпілому приписами ч. 6 ст. 284 КПК України, потерпіла ОСОБА_3 фактично не скористалась належним їй процесуальним правом оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження до слідчого судді, що і призвело до пропуску строків, передбачених приписами ст. 304 КПК України. Адвокат ОСОБА_2 просив поновити строк на подання даної скарги та скасувати рішення слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 14.05.2020 про закриття кримінального провадження № 0001021, відомості про яке внесено до ЄРДР 31.08.2016 та зобов`язати СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001021 та внести відомості про прийняте рішення до ЄРДР.

В той же час, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Так, главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днівз моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Початок обчислення строку на оскарження залежить від предмета скарги: строк подання скарги на постанову слідчого, дізнавача, прокурора починається з дня отримання особою її копії, а строк оскарження інших рішень, дій або бездіяльності починає спливати з моменту прийняття рішення, вчинення дії або допущення бездіяльності.

Так, адвокат оскаржує постанову слідчого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, а тому строк на її оскарження починається з дня її отримання.

Відповідно до ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Згідно ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Однак, як вбачається з матеріалів долучених до скарги, а також безпосередньо із самої скарги, 08.10.2020, в межах передбаченого ч. 6 ст. 284 КПК України строку, з метою скасування рішення слідчого про закриття даного кримінального провадження, представником потерпілої адвокатом ОСОБА_2 до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області подано відповідну скаргу. 29.10.2020 адвокатом ОСОБА_2 отримано відповідь Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області від 19.10.2020 за № 85-202-20 про відсутність підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0001021.

Таким чином, 08.10.2020 в розпорядженні адвоката ОСОБА_2 вже була дана постанова, а з 29.10.2020 адвокату було достеменно відомо, що оскарження даної постанови в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 284 КПК України не призвело до її скасування і що право потерпілої в такий спосіб не було захищено.

І тому строк для оскарження даної постанови слід відраховувати саме з 08.10.2020 з урахування даних обставин для поновлення строків.

Однак, як вбачається безпосередньо із самої скарги, остання була подана до суду лише 04.12.2020, тобто вже з порушенням відповідного строку на оскарження та навіть з урахуванням підстав для поновлення строку, оскільки останній день для подання скарги сплив ще 18.10.2020 навіть з урахування того, що останній день подання скарги припадає на неробочий день 18.10.2020та він відповідно припадає на наступний робочий, тобто 19.10.2020.
В той же час, за змістом п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України питання про поновлення пропущеного строку передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України слідчий суддя вирішує лише за клопотанням чи заявою особи, яка звернулася зі скаргою.

Згідно з практикою ЄСПЛ для забезпечення оптимального співвідношення права на доступ до правосуддя та принципу правової визначеності у процесі прийняття судом рішення про поновлення строку на звернення до суду мають враховуватися: 1) особливі обставини кожної конкретної справи у системному зв`язку з причинами пропуску строку на звернення до суду; наявність причин непереборного та об`єктивного характеру пропуску строку на звернення до суду; 2) характер права, для захисту якого надійшло звернення до суду, та його значення для сторін; 3) період, який минув з моменту пропуску строку, правові наслідки його поновлення або не поновлення; 4) наявність публічного (суспільного та, меншою мірою, державного) інтересу у справі; 5) фундаментальність значення справи для судової та правозастосовної практики.

Одним із визначальних критеріїв для прийняття судом рішення про поновлення чи непоновлення строку є досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, з обов`язковим врахуванням того, що одним з основних елементів принципу верховенства права є принцип правової визначеності. При цьому дотримання строків однаковою мірою стосується всіх учасників судового спору, які мають абсолютне право на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

ЄСПЛ прийшов до висновку, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03 від 3 квітня 2008 року).

Зі змісту пункту 52 рішення у справі «Пономарьов проти України» вбачається, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на те, що безпідставне поновлення судами строків є порушенням конвенційних прав та порушенням права на справедливий суд.

Можливість отримати своєчасний судовий захист є головним аспектом реалізації права на доступ до правосуддя. Однак, вказане право не може бути абсолютним і його реалізація повинна бути здійснена в межах певних процесуальних строків.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Слідчим суддею не беруться до уваги твердження адвоката ОСОБА_2 про те, що у зв`язку з реалізацією свого права на оскарження рішення слідчого до прокурора, яке надано потерпілому приписами ч. 6 ст. 284 КПК України, потерпіла ОСОБА_3 фактично не скористалась належним їй процесуальним правом оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження до слідчого судді, що і призвело до пропуску строків, передбачених приписами ст. 304 КПК України, адже звернення до прокурора із відповідною скаргою, не позбавляє потерпілу або її адвоката права звернутися із скаргою до слідчого судді одночасно із скаргою до прокурора.

Тим паче, відповідь Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області від 19.10.2020 за № 85-202-20 про відсутність підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0001021 адвокат ОСОБА_2 отримав 29.10.2020, а за таких обставин, слідчий суддя вважає, що причина пропущення строку на подання скарги може бути визнана поважною до 29.10.2020.
Однак, з 30.10.2020 до дня звернення із скаргою пройшло більше місяця та адвокат ОСОБА_2 жодним чином не обґрунтовує поважність пропущеного строку з 30.10.2020 по 04.12.2020.
Крім того, вимоги про поновлення строку для подання даної скарги містяться в самій скарзі, однак питання про поновлення пропущеного строку передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України слідчий суддя вирішує лише за клопотанням чи заявою особи, яка звернулася зі скаргою із відповідним обґрунтуванням, проте клопотання чи заяву про поновлення пропущеного строку адвокат ОСОБА_2 до слідчого судді не подав.

Отже, враховуючи вищенаведене та відсутність заяви/клопотання про поновлення пропущеного строку, вбачається, що адвокатом ОСОБА_2 було пропущено строк звернення до слідчого судді на оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження без поважних причин, тому даний строк не підлягає поновленню.

В свою чергу, слідчий суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі, й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 113-117, 303-307, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ
Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах потерпілої ОСОБА_3 на рішення слідчого від 14.05.2020 про закриття кримінального провадження № 0001021, відомості про яке внесено до ЄРДР 31.08.2016 - повернути.

Копію ухвали про повернення скарги надіслати скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після розгляду скарги апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1