У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 грудня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 та її адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 та його адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, у м. Ужгород, кримінальне провадження № 308/13231/20, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002414 від 19.09.2020 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з неповною вищою освітою, студентки 5 курсу денної форми навчання ДВНЗ «Ужгородський національний університет», працюючої на посаді фармацевта ТОВ «Мед-сервіс Львів», незаміжньої, раніше не судимої,
у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002414 від 19.09.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Ухвалою судді від 11.12.2020 року призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила постановити ухвалу про призначення справи до судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає. Також заявила клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 під час судового розгляду. В обґрунтування зазначеного клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Необхідність обрання обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку прокурора, обумовлена тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України, а саме обвинувачена може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення даного злочину, може незаконно впливати на потерпілих, свідків, шляхом їх підкупу або залякування; вчинити інші кримінальне правопорушення та існує ризик її протиправної поведінки. Отже, наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наведені вище та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до закінчення судового розгляду.
Крім цього, прокурор заявила клопотання про складення досудової доповіді щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке просить доручити Ужгородському міськрайонному відділу філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області.
Потерпілий ОСОБА_6 та його адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечили проти призначення справи до судового розгляду і складання досудової доповіді щодо обвинуваченої. Підтримали клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 .
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, однак надіслав на адресу суду заяву про проведення судового засідання без його участі, однак за участю його представника адвоката ОСОБА_7 .
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні не заперечив проти призначення кримінального провадження до судового розгляду та складення досудової доповіді щодо обвинуваченої.
Що стосується клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 заперечував. Вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, відсутні. Прокурор жодним чином не довела неможливість застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу. Застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави не відповідає меті застосування запобіжного заходу, тому відсутні підстави для застосування саме запропонованого прокурором запобіжного заходу. Просив взяти до уваги, що обвинувачена ОСОБА_4 вживала заходи для спасіння потерпілої ОСОБА_10 , визнає свою вину у вчиненому злочину, щиро розкаюється, сприяє слідству у встановленні обставин справи, тобто буде сумлінно виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки. Також просив врахувати, що обвинувачена ОСОБА_4 є сиротою, має молодий вік - 23 роки, на даний час навчається в Державному вищому навчальному закладі «Ужгородський національний університет» на 5 курсі денної форми навчання, за місцем навчання характеризується позитивно, працює на посаді фармацевта в ТОВ «Медсервіс Львів», немає судимості.
Враховуючи зазначене, просив застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, ніж клопоче прокурор.
Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала думку свого захисника.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, такий складений відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності, угоди не укладені, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокурору, не встановлено.
Суд, під час підготовки до судового розгляду, визначивши дату та місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Як встановлено судом, під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, відносно ОСОБА_4 , згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськайонного суду Закарпатської області від 21.09.2020 року (справа № 308/9619/20) застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, як вбачається із змісту зазначеної ухвали, слідчий суддя виходив із тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрювана, перебуваючи на волі та усвідомлюючи можливе покарання, яке їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні даного злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Крім цього, враховано, тяжкість злочину, який інкримінується ОСОБА_4 .
В подальшому ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.11.2020 року, постановлено продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 строк тримання під вартою до 18.12.2020 року включно.
Статтею 29 Конституції України регламентовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).
За приписами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу судом встановлено, що стороною обвинувачення ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002414, на які посилається сторона обвинувачення.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення Європейського суду з прав людини від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції», скарга № 12369/86).
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Оцінюючи наявність ризиків у кримінальному провадженні, суд виходить з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Суд враховує особу обвинуваченої, зокрема те, що ОСОБА_4 є молодою особою (двадцять три роки), наявність постійного місця проживання, родини, до складу якої входять прийомні батько ОСОБА_11 та мати ОСОБА_12 , які є особами похилого віку; наявність у обвинуваченої постійного місця роботи (працює на посаді фармацевта ТОВ «Мед-сервіс Львів») та навчання (є студенткою 5 курсу денної форми навчання, ОС «магістр», спеціальності «Фармація, промислова фармація» медичного факультету ДВНЗ «Ужгородський національний університет»); репутацію підозрюваної, яка за місцем роботи та навчання характеризується з позитивної сторони; майновий стан підозрюваної, зокрема наявність у неї постійного місця роботи і джерела доходу; відсутність судимостей.
Разом з цим, суд бере до уваги тяжкість покарання за ч. 2 ст. 286 КК України, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою у вказаному злочині, враховує те, що докази, передбачені ст. 84 КПК України, із сторони обвинувачення та сторони захисту судом не досліджено, та з урахуванням наведених даних, суд вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Також слідчий суддя враховує ту обставини, що інкримінований ОСОБА_4 злочин вчинено у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.09.2020 року за № 312, складеним лікарем КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради.
Доводи сторони захисту зазначених висновків суду не спростовують.

На думку суду, наявність характеризуючих даних про особу підозрюваної ОСОБА_4 , на які посилається захисник, не можуть бути безумовними підставами для застосування відносно останньої більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовують висновки судді про те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні шляхом схилення їх до дачі завідомо неправдивих показань з метою ухилення від відповідальності.
Крім цього, суд вважає, що застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією ОСОБА_4 від суспільства буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків.
Відтак подане стороною захисту клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не підлягає до задоволенню.
За таких обставин, виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України та з огляду на тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу обвинуваченої, суд вважає, що належний контроль за поведінкою ОСОБА_4 та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а відтак клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є підставним та підлягає задоволенню.
Крім цього, частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
З матеріалів кримінального провадження та судового розгляду вбачається, що обвинуваченій ОСОБА_4 інкримінується порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що при обранні обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ч.4 ст.183 КПК України, не слід визначати розмір застави.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
Що стосується заявленого прокурором клопотання про складання досудової доповіді, то суд вважає наступне.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Частиною четвертою ст.314-1 КПК України передбачені випадки, коли досудова доповідь не складається. В судовому засіданні не встановлено передбачених вказаною нормою підстав для не складання досудової доповіді.
Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 314 КПК України у судовому засіданні суд має право доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.
Обвинуваченій ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.
Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі, обвинувачена не є особою, зазначеною у ч. 4 ст. 314-1 КПК України, щодо якої досудова доповідь не складається, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 27, 177, 178, 183, 194, 197, 314-316, 369, 372, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора - задоволити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з неповною вищою освітою, студентки 5 курсу денної форми навчання ДВНЗ «Ужгородський національний університет», працюючої на посаді фармацевта ТОВ «Мед-сервіс Львів», незаміжньої, раніше не судимої, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 13 лютого 2021 року.
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу відмовити.
Клопотання прокурора про складення досудової доповіді задоволити.
Зобов`язати представника Ужгородського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області надати суду досудову доповідь щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Кримінальне провадження № 0002414 від 19.09.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 14 год., 21.12.2020 року.
У судове засідання викликати учасників судового провадження.
Роз`яснити учасникам провадження про їх право ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на підставі їх письмового клопотання.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1