Провадження № 1-кп/760/1770/20
Справа № 760/1049/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.09.2020 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого - судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2020 року за № 0000004 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Варварівка, Карлівського району, Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, з середньо-спеціальною освітою, солдат, який проходить строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого майстра відділення ремонтної бронетанкової техніки взводу бронетанкової техніки ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-
за участю прокурора: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:

Так, 27.12.2019, будучи військовослужбовцем строкової військової служби на посаді старшого майстра відділення ремонтної бронетанкової техніки ремонтного взводу бронетанкової техніки ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_2 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , без поважних причин та дозволу командира, та проводив час на власний розсуд за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини або звернення до правоохоронних органів, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, доки 05.01.2020 не прибув до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_4 , чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем строкової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України визнав повністю та підтвердив всі обставини його вчинення вказані в обвинувальному акті. В скоєному щиро розкаявся.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає; судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем строкової служби.
Суд приймає до уваги матеріали, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , відомості про те, що обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем служби зарекомендував себе з негативного боку.
Підстав, у відповідності до ч.3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі пред`явленого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.
При цьому суд враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 в силу ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , в силу ст. 67 КК України обставин які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, про призначення покарання в межах санкції інкримінованих статей КК України у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Разом з тим, суд вважає за можливе перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та приходить до обґрунтованого переконання про те, що призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередженням вчинення ним нових злочинів, а тому призначає покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням на обвинуваченого обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Судові витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Під час досудового розслідування та провадження в суді запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення воли.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 - ти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1