У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/355/21

№ 1-кс/183/77/21

25 січня 2021 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, маючого середню освіту, холостого, на працюючого, прож. АДРЕСА_1 , судимого

- 04.12.2009 р. Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним терміном 2 роки;

- 09.06.2011 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 місяць по вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2009 р., остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. 18.02.2013 р. звільнений з Синельниківської ВК Дніпропетровської області (№ 94) за постановою Синельниківського міського суду Дніпропетровської області, умовно достроково невідбутий строк 1 рік 2 місяці 11 днів;

- 13.09.2013 р. Амур Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 місяць за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.06.2011, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. 19.05.2016 р. звільнений з Пятихатської ВК Дніпропетровської області № 122 у зв`язку з відбуттям терміну покарання;

- 27.02.2018 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 19.06.2018 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано 7 місяців за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.02.2018 р., остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України покарання зараховано з 13.01.2017 19.11.2018, в останній частині вироку залишено без змін. Зараховано строк тримання з 21.06.2017 р. по 19.06.2018 р. 03.04.2020 р. звільнений з Синельниковської ВК Дніпропетровської області (№ 94) у зв`язку з відбуттям строку покарання;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

та слідчої ОСОБА_3 ,

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме в тому, що 29 грудня 2020 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходився на ділянці місцевості поблизу пам`ятника «Танк» по вул. Лісна в смт. Черкаське, Новомосковського району, Дніпропетровської області, де у невстановленого в ході досудового розслідування чоловіка, придбав предмети, які є вибуховими речовинами, а саме: три ручні гранати типу РКГ ЗЕМ ТГ-45. Після чого, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на носіння, зберігання, придбання та збут вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
29 грудня 2020 року, приблизно о 20 год. 02 хв. ОСОБА_4 , знаходився на ділянці місцевості поблизу пам`ятника «Танк» по вул. Лісна в смт. Черкаське, Новомосковського району, Дніпропетровської області, узяв вищевказані придбані ним три предмети, які є вибуховими речовинами, після чого незаконно переніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де став незаконно зберігати. Таким чином, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел незаконно придбав, переніс та зберігав за місцем свого мешкання вибухові речовини, без передбаченого законом дозволу.
30 грудня 2020 року, приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 знаходячись поблизу кафе «Бістро» по вулиці Сучкова міста Новомосковська, Дніпропетровської області, зустрів свого знайомого ОСОБА_7 , якому в ході бесіди запропонував придбати вибухові речовини, а саме: три ручні гранати типу РКГ ЗЕМ ТГ-45, на що останній погодився, таким чином ОСОБА_4 з ОСОБА_7 домовилися щодо продажу наявних у ОСОБА_4 вибухових речовин.
23 січня 2021 р. о 12 год. 40 хв. ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні недобудованій будівлі на ділянці місцевості розташованої на м/р «Бойня», на відстані 120 м. від пров. Прогонного, м. Новомосковська, Дніпропетровської області, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут вибухових речовин за одну тисячу гривень умисно незаконно збув громадянину ОСОБА_7 вибухові речовини, а саме: дві ручні гранати типу РКГ ЗЕМ ТГ-45.
У цей же день, о 12 год. 48 хв. ОСОБА_7 знаходячись на ділянці місцевості розташованої на відстані 35 м. від домоволодіння АДРЕСА_2 , добровільно видав співробітникам поліції придбані у ОСОБА_4 дві ручні гранати типу РКГ ЗЕМ ТГ-45.
Крім цього, 23 січня 2021 року в період часу з 13 год. 30 хв. по 13 год. 50 хв. знаходячись на ділянці місцевості розташованої поблизу буд. №47 по пров. Прогонному, м. Новомосковська, Дніпропетровської області, співробітники поліції вилучили у ОСОБА_4 одну ручну гранату типу РКГ ЗЕМ ТГ-45, яку останній незаконно придбав, переніс та зберігав без передбаченого законом дозволу.
Слідчій вказав, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п.1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно неї неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 , винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, проти застосування запобіжного заходу тримання під вартою, просить обрати домашній арешт, буде належно виконувати свої процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 , вказав, що просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт, він співпрацює зі слідством, має постійне місце проживання.

Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, захисника, пояснення підозрюваного у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 181 КПК України, вважає його не обґрунтованим в частині застосування запобіжного заходу тримання під вартою, але достатньо обґрунтованим для застосування запобіжного заходу домашнього арешту.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує, що серед вказаних у клопотанні слідчого ризиків є доведеним тільки один, який і дає підстави для застосування запобіжного заходу домашнього арешту.

23 січня 2021 р. ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, слідчий суддя вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, тому суд встановив, що клопотання підлягає задоволенню.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим не доведено необхідність тримання під вартою ОСОБА_4 , тому суд, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішив, на основі принципу змагальності відмовити слідчому в застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою та застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та вчинив тяжкий злочин. Також судом враховано, що в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходяться кримінальні провадження відносно ОСОБА_4 , та в провадження Новомосковського РВП знаходяться кримінальні провадження за фактами вчинення таємного викрадення чужого майна, яких підозрюється ОСОБА_4 , а отже є підстави вважати, що підозрюваний, маючи можливість вільного пересування, зможе продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Вказані обставини свідчать про те, що суду необхідно вжити заходів щодо запобігання спробам підозрюваного вчинити інші кримінальні правопорушення. Але наявність вказаного ризику не є достатнім на необхідним для застосування ОСОБА_4 , найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, при цьому суд враховує показання ОСОБА_4 , щодо належного ним виконання своїх процесуальних обов`язків, що свідчить про відсутність у нього наміру вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя не встановив наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який слідчий посилається у клопотанні, оскільки він нічим об`єктивно не доведений, а тому на думку слідчого судді, це є припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності такого ризику, тому ризик для обґрунтування при обранні запобіжного заходу, слідчий суддя врахувати не може.

Слідчий суддя встановив, що підстави на які посилається слідчий при підтриманні клопотання про обранні запобіжного заходу тримання під вартою, є недостатніми. Крім того, слідчий не навів будь яких доказів неможливості обрання будь якого іншого, менш тяжкого запобіжного заходу. На думку суду сам факт вчинення кримінального правопорушення, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу тримання під вартою, як покарання за правопорушення, у якому винуватість ОСОБА_4 судом не встановлена.

Таким чином слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки обґрунтування наявних ризиків для цього виду запобіжного заходу суд вважає недостатнім.

При цьому слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 необхідно задовольнити, застосувавши більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Враховуючи досліджений ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає його обґрунтованим та достатнім для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком два місяці, що буде необхідним та достатнім для належного виконання підозрюваним ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

в задоволені клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою відмовити.

Застосувати ОСОБА_4 запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, заборонивши строком до 22 березня 2021 р. залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 .

На час дії запобіжного заходу зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою та повідомляти слідчого прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Ухвалу направити на виконання начальнику Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1