Справа № 404/2468/17
Номер провадження 1-кп/404/112/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001931 по обвинуваченню,

неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровограда, українки, громадянки України, не заміжньої, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, раніше судимої:
16.12.2016 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850.00 грн.;
28.02.2017 року ухвалою Ленінського районного суду до ОСОБА_3 застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері терміном на 2 роки за суспільно - небезпечне діяння передбачене ч.1 ст. 126 КК України,

неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровограда, українця громадянина України, учня 3 курсу Вищого професійного училища №9 м. Кропивнинького за спеціалізацією «Оператор комп`ютерного набору», не одруженого, проживає та зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Нусабін Турецька республіка, українки, громадянки України, навчається в Комунальному закладі НВО «ЗНЗ І-ІІІ ступенів №20- ДЮЦ «Сузір`я» Кіровоградської міської ради, в 9-г класі, не заміжньої, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,-
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України

за участю учасників провадження

прокурора ОСОБА_6

представника СЮП ОСОБА_7

представника управління з питань ОСОБА_8

захисту прав дітей

законного представника потерпілої ОСОБА_9

представника потерпілої ОСОБА_10

потерпілої ОСОБА_11

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14

законних представників ОСОБА_15 , ОСОБА_16

обвинувачених ОСОБА_17

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , суд,-

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітня ОСОБА_3 вчинила дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування) вчинене групою осіб, щодо неповнолітньої особи, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 152 КК України

Неповнолітній ОСОБА_4 вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування) вчинене групою осіб, щодо неповнолітньої особи, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 152 КК України

Неповнолітня ОСОБА_5 вчинила дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування) вчинене групою осіб, щодо неповнолітньої особи, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 152 КК України.

Вказані кримінальні правопорушення вчинені за наступних обставин.

16.02.2017 року біля 19 год. 00 хв. неповнолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , а також їх знайома малолітня ОСОБА_11 знаходилися біля магазину «АТБ», що розташований по вул. Габдрахманова, 50 в м. Кропивницькому. В цей час у неповнолітньої ОСОБА_3 разом з неповнолітніми ОСОБА_4 , ОСОБА_5 виникло бажання на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди малолітньої потерпілої ОСОБА_11 . Реалізовуючи свій злочинний намір неповнолітня ОСОБА_3 разом з неповнолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за мовчазної згоди, останніх, на вчинення злочину, завели малолітню потерпілу ОСОБА_11 на місцевість, яка не освітлюється, неподалік від вищевказаного магазину, біля будинку АДРЕСА_4 , де умисно застосовуючи фізичне насильство, яке проявилось у почерговому нанесенні з боку ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ударів кулаками рук та ніг в область голови, тулубу та живота малолітньої потерпілої ОСОБА_11 , чим спричинили останній згідно висновку судово-медичної експертизи №190 від 17.02.2017 року тілесні ушкодження у вигляді: ссаден (2) в області лобу, над правою бровою (3), крововиливів в лівій надключичній області, лівому плечі, правому плечі, тильній поверхні правої кисті з крововиливом над правою ключицею, в області живота із нижньому відділі; рани на слизовій ділянці в області верхньої губи справа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень».
Після чого неповнолітня ОСОБА_3 та ОСОБА_5 змусили стати малолітню потерпілу ОСОБА_11 на коліна, а неповнолітній ОСОБА_4 підійшов до малолітньої потерпілої ОСОБА_11 , зняв штани та взявши її за голову підвів свій статевий орган до ротової порожнини останньої. В цей час неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_3 проти волі малолітньої потерпілої ОСОБА_11 , з погрозами застосування відносно неї фізичного насильства, примусили її вступити в статевий акт, пов`язаний з оральним проникненням в тіло з використанням геніталій з неповнолітнім ОСОБА_4 , та остання злякавшись погроз неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , почала здійснювати дії сексуального характеру, внаслідок яких ОСОБА_4 орально проник в тіло потерпілої ОСОБА_11 з використанням геніталій.

Тим самим неповнолітня ОСОБА_3 разом з неповнолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, а саме вступу малолітньої потерпілої ОСОБА_11 з неповнолітнім ОСОБА_4 у дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій.
В подальшому, малолітній потерпілій ОСОБА_11 було викликано швидку медичну допомогу, яка відвезла, останню, до лікарні, а неповнолітній ОСОБА_4 разом з неповнолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з місця злочину зникли.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав частково та пояснив суду, що 16.02.2017 року йому зателефонувала потерпіла та запропонувала зустрітися біля АТБ. Зустрівшись біля магазину АТБ по вул. Габдрахманова в м.Кропивницький з потерпілою, яка була ще з 3-ма хлопцями, разом зайшли в магазин, де зустріли ОСОБА_3 . Вийшовши з магазину, між ОСОБА_3 та ОСОБА_11 виник конфлікт з приводу того, що остання розповсюджує плітки про ОСОБА_3 . В ході конфлікту, ОСОБА_3 нанесла удар в обличчя. Всією компанією пройшли далі до перехрестя, де ОСОБА_3 почала висловлюватися з приводу вживання спиртних напоїв та паління цигарок потерпілою, після чого нанесла удар в живіт. На цьому, конфлікт ніби то було вичерпано та присутні продовжили спілкуватися та пройшли ще далі від магазину АТБ за гаражі. Однак, за гаражами конфлікт продовжився, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та дівчина на ім`я " ОСОБА_18 " почали бити потерпілу ОСОБА_11 за те, що вона розповсюджує чутки. ОСОБА_3 запропонувала зняти відео, інтимного характеру з участю ОСОБА_4 та ОСОБА_11 . Проте, ОСОБА_4 заперечив проти цього, однак хлопець на ім`я " ОСОБА_19 " взяв його за горло та змусив погодитися і зняти штани. ОСОБА_11 стала поперед нього на коліна та почала займатися оральним сексом. В цей час дівчина на ім`я " ОСОБА_18 " знімала на телефон відео, а ОСОБА_3 коментувала його. В подальшому, потерпілій дівчата нанести ще два удари та повернулися до магазину АТБ, звідки він, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 пішли в бік гуртожитку 9-го училища, біля якого він пішов додому. Стверджує, що погодився на статеві зносини неприродним способом лише під тиском ОСОБА_3 , яку боявся та хлопця на ім`я " ОСОБА_19 ". Вказує, що ОСОБА_11 до орального сексу змусила ОСОБА_3 , яка погрожувала продовжити побиття потерпілої, якщо вона не погодиться.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_20 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала частково лише в частині нанесення кількох ударів потерпілій та пояснила суду, що 16.02.2017 року їй зателефонував ОСОБА_4 та попросив її прийти до магазину АТБ, оскільки має зустрітися з ОСОБА_11 і може бути бійка. Зустрівшись біля магазину АТБ, де були ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_11 , між ОСОБА_3 , та ОСОБА_11 виник конфлікт з приводу розповсюдження чуток, останньою, про ОСОБА_3 . В ході конфлікту ОСОБА_3 нанесла удар рукою в губу ОСОБА_11 , від якого потерпіла мало не впала. В подальшому, всі вирішили піти за далі від магазину АТБ, де ОСОБА_3 продовжила пред`являти претензії потерпілій з приводу її поведінки. Оскільки у ОСОБА_5 раніше був конфлікт з ОСОБА_11 , тому вона нанесла два удари рукою в обличчя потерпілої. Потерпілій висунули умови, або вона вибачається за свою поведінку, або знімають відео, або продовжують її бити. Під час того, як знімали відео, вона не була присутня, оскільки відійшла з хлопцем на ім`я " ОСОБА_21 " в бік. Зазначає, що відео знімала дівчина на ім`я " ОСОБА_18 " та спільно з ОСОБА_3 наносили удари потерпілій в живіт та по ногам. Крім того, стверджує, що ОСОБА_4 до орального сексу примушував хлопець на ім`я " ОСОБА_19 ". Після закінчення даних дій, всі обвинувачені та потерпіла пішли до гуртожитку, де потерпілу змусили кричати непристойності. Хто саме змусив, не пам`ятає, чи то ОСОБА_3 чи то дівчина на ім`я " ОСОБА_22 ". Наполягає на тому, що вона особисто нанесла 2 удари потерпілій, які були пов`язані із минулим конфліктом з потерпілою. Не наносила більше ударів та не змушувала потерпілу до орального сексу.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину не визнала повністю та пояснила, що їй зателефонувала потерпіла ОСОБА_11 та запропонувала зустрітися. Зустрілися біля монумента "Ангел охоронець України" по вул. В.Перспективна близько 19.30 год. та пішли в бік магазину "АТБ" на вул. Габдрахманова. В ході прогулянки зателефонували ОСОБА_4 та запропонували зустрітися біля АТБ, на що він погодився. Біля АТБ ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_3 , що ОСОБА_11 розповсюджує плітки про неї, після чого ОСОБА_3 нанесла удар рукою в губу потерпілої. Однак, в подальшому, продовжили спілкування та вибачилася перед потерпілою за удар. Через деякий час, всі пройшли далі від магазину АТБ за гаражі. Що відбувалося далі обвинувачена не пам`ятає. Пам`ятає лише те, що потерпіла лежала в снігу і її били. ОСОБА_5 зателефонувала комусь і через деякий час підійшла дівчина, яка також почала бити потерпілу. Стверджує, що до орального сексу потерпілу примушувала ОСОБА_23 . Потерпілу били ОСОБА_5 , " ОСОБА_18 ", " ОСОБА_22 ". Обвинувачена в цей час розмовляла з ОСОБА_24 і що відбувалося з ОСОБА_4 її не цікавило. Зазначає, що коли пішли до гуртожитку, то саме дівчина на ім`я " ОСОБА_22 " змусила кричати потерпілу непристойності, а ОСОБА_4 , при цьому, вдарив потерпілу в спину.

Не зважаючи на фактичне не визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, вина доводиться доказами дослідженими в судовому засіданні, належність та допустимість яких не викликає у суду сумнів.

- допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 пояснила суду, що 16.02.2017 року по телефону її запросила на прогулянку ОСОБА_3 . Близько 18-ої години вони зустрілися біля магазину "Мелодія" та пішли в бік ТЦ «Депот». ОСОБА_11 повідомила, ОСОБА_3 , що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розповсюджують чутки про відносини між ОСОБА_3 та її вітчимом. Потерпіла зателефонувала та домовилася про зустріч біля магазину «АТБ» на вул.Габдрахманова. Потерпіла та обвинувачена ОСОБА_3 прийшли до магазину де перебували ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ще три хлопця. Потерпіла зайшла до магазину «АТБ», а коли повернулася до компанії, по розмовам зрозуміла, що присутні звинуватили саме її в розповсюдженні пліток про ОСОБА_3 . З цієї причини, на адресу потерпілої лунали приниження, образи, нецензурна лайка, а ОСОБА_3 нанесла удар кулаком руки в обличчя потерпілої, розбивши їй губу. Присутні виштовхали потерпілу далі від магазину, ближче до приватних домоволодінь, де почали її бити всі разом. Били по рукам та ногам, по спині , в живіт, обличчя. Після побиття, повели далі від магазину до гаражів, де її знову продовжили бити. Поспілкувавшись між собою, присутні вирішили зняти відео на якому зафіксувати оральний секс, у зв`язку з цим, погрожували продовжити побиття, або ж потерпіла погоджується на оральний секс з ОСОБА_4 . Присутні виштовхали потерпілу до стовпа з ліхтарем, ОСОБА_3 вдарила потерпілу по ногам, від чого вона впала на коліна, перед обвинуваченим ОСОБА_4 . Потерпіла стверджує, що її били ОСОБА_25 , ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_3 .

- допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 , пояснила суду, що взимку 2017 року, точну дату не пам`ятає, вона прийшла до магазину АТБ по вул. Габдрахманова, де її зустрів ОСОБА_4 . До магазину вона прийшла для того, щоб з ОСОБА_3 домовитися про ночівлю. Прийшовши з ОСОБА_4 до компанії, бачила, як ОСОБА_3 пішла розмовляти з потерпілою, а через який час, ОСОБА_3 почала бити потерпілу ногами. ОСОБА_29 покликав свідка «йти подивися, що відбувається». Зазначає, що в основному удари наносила ОСОБА_3 , ОСОБА_5 била менше, а ОСОБА_4 не бив взагалі. ОСОБА_3 погрозами продовжити побиття, змусила ОСОБА_11 вступити з ОСОБА_4 в оральний секс. При цьому, ОСОБА_4 спочатку не погодився, однак, почувши погрозу з боку ОСОБА_3 погодився на її вимогу. Стверджує, що ніхто із інших присутніх осіб не наносили удари потерпілій не погрожували їй не примушували ні потерпілу ні ОСОБА_4 до орального сексу.

- допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 повідомив суду, що приїхали до АТБ спільно з ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 та йшли додому. Біля гуртожитку ВПУ №9 зустріли ОСОБА_4 , який повідомив, що його має бити хлопець ОСОБА_33 , тому спільно з ОСОБА_4 повернулися до магазину АТБ де чекали на ОСОБА_3 та ОСОБА_11 після їх приїзду між ОСОБА_11 та ОСОБА_3 виник конфлікт, з приводу того, що потерпіла розповсюджує про ОСОБА_3 чутки. Що саме говорили свідку невідомо, оскільки вони розмовляли дещо на віддалі від інших. В ході суперечки між ОСОБА_11 та ОСОБА_3 , остання нанесла кулаком руки удар в обличчя потерпілої та розбила губу. В подальшому, всі перемістилися до гаражів, де ОСОБА_3 та ОСОБА_5 почали бити потерпілу. В ході бійки ОСОБА_3 запропонувала, щоб потерпіла та ОСОБА_4 вступили в статеві зносини орального характеру, при цьому, ОСОБА_3 пригрозила обом, що у випадку відмови поб`є їх. ОСОБА_5 підбурювала потерпілу до вступу в статеві зносини. Зазначає, що ОСОБА_4 ніхто не бив, не тримав і він мав можливість відмовитися від орального сексу.

-показами свідка ОСОБА_34 , яка повідомила суду, що вона, ОСОБА_4 та ОСОБА_29 зустрілися біля АТБ з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 . Між ОСОБА_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_11 виник конфлікт, в ході якого обвинувачені почали бити потерпілу. При цьому, ОСОБА_5 била потерпілу значно менше, а ОСОБА_4 взагалі не бив. ОСОБА_3 запропонувала зняти на відео оральний секс ОСОБА_4 та ОСОБА_11 пригрозивши обом фізичною розправою. Свідок знімала даний оральний секс на відео, а потім розмістила в групі в Інтернеті.

- показами свідка ОСОБА_35 , яка пояснила суду, що 16.02.2017 року близько 20 години їй зателефонувала ОСОБА_5 та запропонувала зустрітися біля магазину АТБ по вул. Габдрахманова. Прийшовши до магазину, бачила ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_24 та ОСОБА_11 . ОСОБА_3 відійшла в бік та розмовляла по телефону. Через деякий який час, повернувшись, ОСОБА_3 спитала потерпілу навіщо та дзвонила матері ОСОБА_3 в 4 години ночі та сказала про інтимні стосунки ОСОБА_3 . В подальшому всі вийшли на вулицю викликали швидку допомогу потерпілій. Очевидцем подій не була, про оральний секс ОСОБА_4 та ОСОБА_11 знає зі слів обвинувачених.

Окрім того, вина обвинувачених доводиться письмовими матеріалами кримінального провадження.

- висновком експерта №190 від 23.02.2017 року яким встановлено, у ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у виді саден в області лоба на правою бровою (3) крововиливів в лівій надключичній області, лівому плечі, правому плечі, тильній поверхні правої кисті з крововиливом на правою ключицею, в області живота в нижньому відділі, рані на слизовій верхньої губи справа. Вказані тілесні ушкодження виникли від травмуючого контакту з тупим об`єктом, могли виникнути в строк вказаний в постанові та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Враховуючи локалізацію та взаєморозташування ушкоджень, виключається можливість їх виникнення при падінні з висоти власного росту.

т.1. а.п. 37-38

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.04.2017 року з участю ОСОБА_11 , вході якого вона пояснила та показала, як проти неї було вчинено кримінальне правопорушення та участь в його вчиненні обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_3

т.1 а.п. 50-51

-висновком експерта №189 від 17.02.2017 року, згідно якого у ОСОБА_4 не виявлено будь-яких тілесних ушкоджень у вигляді гематом, саден ран на тілі та в ділянці статевих органів.

т.1 а.п. 150

переглянутим відеозаписом, з якого вбачається, як ОСОБА_5 та ОСОБА_3 примушували ОСОБА_11 до дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій з ОСОБА_4

т.3 а.п.30

- переглянутим відеозаписом з камер спостереження біля магазину АТБ на вул. Габдрахманова, з якого вбачається присутність біля магазину учасників конфлікту.

т .3 а.п. 31

-висновками судово-психіатричного експерта №152 від 24.03.2017 року, №167 від 31.03.2017 року та №158 від 28.03.2017 року згідно яких ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 відповідно, на момент вчинення кримінального правопорушення не страждали і на даний час не страждають психічним захворюванням, не знаходилися в тимчасовому хворобливому стані. Могли усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадають під дію ст. 19 ч.1 КК України.

т. 2 а.п.205-207, 208-210, 211-213

Аналізуючи наведені докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Фактично, обвинувачені заперечують свою причетність у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілій з метою схилення до дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, або ж вказують на вчинення таких сексуальних дій під тиском інших учасників події ( ОСОБА_4 ).

Так, ОСОБА_5 вказує на нанесення двох ударів рукою в обличчя ОСОБА_11 , які були пов`язані з давнім конфліктом між обвинуваченою та потерпілою і не мають будь-якого відношення до примушення потерпілої до дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій.

Разом з тим, обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_3 та свідки ОСОБА_36 , ОСОБА_29 та ОСОБА_24 однозначно вказали на участь ОСОБА_5 у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілій, хоч і в меншій кількості ніж ОСОБА_3 , з метою примушення потерпілої дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій.

При цьому, дані особи вказують на нанесення ударів потерпілій і безпосередньо біля гаражів, де мало місце вчинення кримінального правопорушення, а не лише біля перехрестя з вулицею Габдрахманова. Крім того, свідки вказують на безпосередні дії ОСОБА_5 під час вчинення кримінального правопорушення у вигляді підбурювання потерпілої до вчинення саме дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, що спростовує твердження обвинуваченої про залишення нею місця вчинення кримінального правопорушення, оскільки вона відійшла в бік із своїм знайомим.

Аналогічно, ОСОБА_37 , визнаючи свою вину в нанесенні тілесних ушкоджень потерпілій, зазначає, що вони були пов`язані лише з фактом розповсюдження потерпілою недостовірних чуток про ОСОБА_3 та її вітчима і жодного відношення до примушення вчинити дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій вони не мають. Натомість, як обвинувачені так і свідки вказують однозначно на погрози з боку ОСОБА_3 адресовані потерпілій, продовжити її побиття у випадку, якщо вона відмовиться від дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій з ОСОБА_4 . Крім того, свідки, в тому числі і ОСОБА_24 , вказали на безпосередню участь ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, спростувавши твердження обвинуваченої про те, що обвинувачена, безпосередньо в момент вчинення кримінального правопорушення, відходила в бік та розмовляла з ОСОБА_24 .

Обвинувачений ОСОБА_4 наполягає на тому, що в статевий акт він змушений був вступити під примусом, оскільки йому погрожував ОСОБА_29 та він боявся ОСОБА_3 . Обвинувачена ОСОБА_5 підтверджує той факт, що ОСОБА_29 погрожував ОСОБА_4 , схопивши останнього, за горло, та вимагав вчинити дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій із потерпілою. Сам ОСОБА_29 заперечує це, вказавши, що він взагалі відійшов у бік. Інші свідки вказують на погрозу з боку ОСОБА_3 , адресовану ОСОБА_4 . Разом з тим, свідки та обвинувачені однозначно вказують на те, що дані погрози мали досить формальний характер. ОСОБА_4 міг, як не виконувати вимогу так і залишити місце події. Жоден із свідків чи обвинувачених не свідчать, що погрози адресовані ОСОБА_4 , носили достатньо агресивний характер, могли зламати його волю, враховуючи, що від нього вимагалося вчинення кримінального правопорушення, ставило його у безвихідь чи реально створювали загрозу його життю чи здоров`ю. За будь-яких обставин, якщо, як вказав ОСОБА_4 він сильно боявся ОСОБА_3 , то почувши лише перші висловлювання з боку ОСОБА_3 вчинити кримінальне правопорушення, він мав змогу залишити місце пригоди та не приймати участь в подальших діях. Натомість, його поведінка під час вчинення кримінального правопорушення (не намагався припинити протиправні дії ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 ), так і після його вчинення (наніс потерпілій кілька ударів в магазині «АТБ») свідчать, що обвинувачений, по суті, не заперечував проти дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій з потерпілою та не заперечував, проти примушення потерпілої до даних дій з ним. При цьому, він однозначно мав розуміти, що дані дії сексуального характеру не є добровільними з боку потерпілої, є наслідком фізичного впливу на потерпілу з боку інших обвинувачених.

Вказані дії обвинувачених свідчать про єдиний умисел, спрямований на зґвалтування потерпілої, про що свідчать образи, приниження потерпілої, погрози спричинення тілесних ушкоджень та їх спричинення, кількісна перевага обвинувачених перед потерпілою, відсутність добровільної згоди потерпілої на дії сексуального характеру у присутності сторонніх осіб, що утворює повністю об`єктивну сторону складу злочину. Відтак, доводи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що останні, не домовлялися попередньо із ОСОБА_3 про зґвалтування потерпілої суд не бере до уваги, оскільки не вимагається попередня змова між виконавцями цього злочину, а їхні конклюдентні дії свідчать про направленість такого умислу саме на вчинення зґвалтування потерпілої, оскільки жоден з обвинувачених не припинив дії ОСОБА_3 , не залишив місце події, щоб повідомити про вчинення злочину. Таким чином, злочинна діяльність одного виконавця може приєднуватися до діяльності інших і в ході вчинення злочину, але до його закінчення або припинення, що і мало місце.

Обвинувачені тривалий час були знайомі між собою, спілкувалися, а тому достеменно повинні були знати, що потерпіла є неповнолітньою.

Захистом ставиться під сумнів допустимість, як доказу, покази потерпілої ОСОБА_11 , оскільки її було допитано без присутності обвинувачених, яких було видалено із залу судового засідання та після їх повернення до залу, не надано можливості ознайомитися із технічним записом її показів.

Суд не може погодитися з вказаними доводами з тих підстав, що прийнявши рішення про допит потерпілої у відсутності обвинувачених, зважаючи на вік потерпілої, обставини вчиненого проти неї кримінального правопорушення, клопотання потерпілої про допит її у відсутності обвинувачених, оскільки за своїм психологічним станом не може надавати покази у присутності обвинувачених в залі суду безпосередньо чи то в режимі відео зв`язку. Натомість, допит потерпілої за відсутності обвинувачених, сприяв захисту її інтересів, оскільки усував будь-який вплив з боку обвинувачених, а так само сприяв захисту обвинувачених, оскільки забезпечував можливість отримати покази потерпілої в судовому засіданні та більш в повній мірі дослідити обставини провадження.

Дане питання ставилося на обговорення головуючим і за наслідками обговорення було постановлено ухвалу.

Стосовно доводів захисту щодо надання можливості ознайомитися з технічним записом допиту потерплої, то така можливість одночасного ознайомлення і ведення запису судового засідання не передбачається технічними засобами. При цьому, ні після допиту потерпілої, ні протягом усього часу судового слідства, сторона захисту не заявила клопотання про ознайомлення з технічним записом допиту потерпілої та поставити додаткові запитання.

Таким чином, як права потерпілої, так і права обвинувачених було забезпечено в ході судового слідства на засадах рівності їх прав.

Доводи захисту щодо недопустимості як доказу протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілою з підстав приниження її честі та гідності в ході слідчого експерименту не заслуговують на увагу. В судовому засіданні не було встановлено жодного факту примусу до відтворення подій з боку слідчого, про що в протоколі потерпілою вказано на відсутність будь-яких зауважень. Судом не зафіксовано надмірної натуралізації обставин події під час проведення слідчого експерименту, а той факт, що пояснення щодо сексуальних дій, вчинених щодо потерпілої, викликають сором`язливість не свідчить про приниження її честі і гідності.

В частині визнання недопустимим доказом відеозапис злочину, оскільки це є копія, а не оригінал, суд не може погодитися з наступних підстав. Даний запис (оригінал) виконувався не органами слідства, а свідком у справі, і в подальшому був розміщений в мережі Інтернет. На вказаному відеозаписі зафіксовано події, на які вказує потерпіла і які, жодним чином не оспорювалися захистом. Так, захистом і обвинуваченими жодного разу ні на досудовому розслідуванні, ні в судовому засіданні не ставилася під сумнів достовірність вказаного запису, його джерело походження, не заявлялися клопотання про призначення експертиз запису, не вказувалося на монтаж, тощо. Суд відзначає, що вказане відео є одним з низки доказів, яким суд надає оцінку при прийнятті рішення в нарадчій кімнаті. При цьому, факт зґвалтування зафіксований на відео фактично визнається всіма учасниками події. Клопотання про визнання недопустимим доказу було озвучено лише в судових дебатах, що судом розцінюється, як намагання захистом створити умови задля уникнення відповідальності обвинуваченими.

За даних обставин, аналізуючи в сукупності перевірені докази суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.152 КК України. При цьому, суд вважає зазначену кваліфікацію дій обвинувачених правильною.

При призначенні обвинуваченим покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачені вчинили кримінальне правопорушення, віднесене до категорії особливо тяжких злочинів.

Як особа, ОСОБА_3 є неповнолітньою, за місцем проживання та попереднього навчання характеризується негативно, осудна, на обліку лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, має не зняту та не погашену судимість за корисливий злочин за попереднім вироком.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Як особа, ОСОБА_4 є неповнолітнім, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, осудний, на обліку лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Як особа, ОСОБА_5 є неповнолітньою, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем попереднього навчання характеризується посередньо, осудна, на обліку лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, раніше не судима.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин провадження, особи обвинувачених, які хоч і частково визнали свою провину, однак вчинили особливо тяжкий злочин відносно неповнолітньої, вчинений групою осіб, що значно підвищує характер соціальної небезпеки обвинувачених, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинувачених не можливе без ізоляції їх від суспільства і підстави для застосування ст. 69, 75 КК України - відсутні.

Судові витрати у провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Законним представником подано цивільний позов про відшкодування законними представниками обвинувачених завданої моральної шкоди, витрат на правову допомогу та судовий збір.

Відповідно до ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Разом з тим, цивільний позов пред`явлено не до винних осіб, а до законних представників. Вказані особи несуть відповідальність лише у випадку заподіяння шкоди обвинуваченими, які не досягли 14-ти річного віку. В даному випадку, на момент вчинення кримінального правопорушення, обвинувачені досягли чотирнадцятирічного віку.

В ході судового розгляду законний представник потерпілої мала можливість залучити неповнолітніх обвинувачених в якості цивільних відповідачів, однак, цього не зробила. При цьому, суд позбавлений такої можливості в ході судового розгляду кримінального провадження, а відтак, цивільний підлягає залишенню без розгляду, що не позбавляє потерпілу звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
неповнолітню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою, взявши під варту із зали суду.

Строк відбування покарання обраховувати з моменту затримання.

неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою, взявши під варту із зали суду.

Строк відбування покарання обраховувати з моменту затримання.

неповнолітню ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою, взявши під варту із зали суду.

Строк відбування покарання обраховувати з моменту затримання.

Цивільний позов законного представника залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Речові докази: компакт-диск з записом з камер спостереження магазину "АТБ", слідчого експерименту та запису вчиненого правопорушення залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_38

ОСОБА_39