Справа №297/1900/20
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

06 листопада 2020 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , представника потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ОСОБА_20 , перекладача ОСОБА_21 , розглянуши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000283 від 17 квітня 2020 року відносно :

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегове, мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, не судимого, громадянина України,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 296 та ч. 1 ст. 119 КК України
встановив:
В провадженні Берегівського районного суду Закарпатської області знаходиться судове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000283 від 17 квітня 2020 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 296 КК України, та ОСОБА_13 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 296 та ч. 1 ст. 119 КК України.
25 вересня 2020 року через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у вищевказаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_13 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 296 та ч. 1 ст. 119 КК України (а.с. 80-86).
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 296 та ч. 1 ст. 119 КК України. Так, строк дії тримання під вартою ОСОБА_13 за ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області закінчився 17 вересня 2020 року, останній, на підставі ч. 5 ст. 202 КПК України, був звільнений з під варти, а тому прокурор вважає, що необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 без визначення розміру застави.Разом з тим, ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбчаених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 296 та ч. 1 ст. 119 КК України, які згідно положень ст. 12 КК України відноситься до категорії відповідно тяжкого та нетяжкого злочину, та у разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років. Злочин, який орган досудовою розслідування інкримінується ОСОБА_13 , відноситься до злочинів проти громадського порядку та моральності. Аморальна і антигромадська поведінка обвинуваченого ОСОБА_13 , яка знайшла своє підтвердження 17 квітня 2020 року дозволяє зробити висновок, що останній повинен бути ізольований від суспільства, так як є суспільно-небезпечним. Разом з тим, перебуваючи на волі, ОСОБА_13 18.09.2020 погрожував вбивством потерпілому по кримінальному провадженню ОСОБА_15 , про що відповідні відомості були внесені до ЄРДР за №0000091 та розпочато досудове розслідування кримінального провадження. Таким чином, ризики, які були наявні на час обрання запобіжного заходу ОСОБА_13 не відпали, а навпаки підтвердилися поведінкою обвинуваченого, який намагається незаконно вплинути на потерпілих та свідків кримінального провадження. А тому, прокурор просить суд обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 підтримав, з підстав зазначених в такому. Ствердив, що ризики, за яких під час досудового розслідування було обрано відносно останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжують існувати. Крім того, після звільнення ОСОБА_13 з під варти, такий погрожував вбивством потерпілому по кримінальному провадженню ОСОБА_15 , про що 18 вересня 2020 року було внесено відповідні відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування за ч. 1 ст. 129 КК України. Просив клопотання задоволити.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_7 вважав клопотання прокурора про обрання відносно його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою безпідставним, оскільки обставини, викладені в клопотанні є такими, що не відповідають дійсності. Закрема, обвинувачений ОСОБА_13 вчасно з`являється в судові засіданні та не має наміру ухилятися від суду. А відомості внесені до ЄРДР за ч. 1 ст. 129 КК України відносно його підзахисного є надуманими. Просив в задоволенні клопотання відмовити.
Обвинувачений ОСОБА_13 вважав клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою безпідставним та пояснив, що не має наміру ухилятися від суду та зобов"язується вчасно з"являтися на виклики в судові засідання. Просив в задоволенні клопотання прокурора про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та їх захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_22 , заперечили проти застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважали таке безпідставним.
Потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , а також представник потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ОСОБА_20 підтримали клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_13 у виді тримання під вартою, просили таке задоволити.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, з приводу застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 за ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 14 липня 2020 року закінчився о 18 год. 20 хв. 16 вересня 2020 року. Останнього було звільнено з під варти на підставі ч. 5 ст. 202 КПК України, у зв`язку із закінченням строку дії ухвали (а.с. 96-100).
Так, згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до п. 3, 4 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, зокрема, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1). Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.
Так, органом досудового розслідування ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.
В судовому засіданні встановлено, що зазначені прокурором ризики, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_13 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, на думку суду, не можуть бути покладені в основу обрання відносно нього запобіжного заходу пов`язаного з ізоляцією його від суспільстава.
Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_13 є раніше не судими та після звільнення його з-під варти вчасно з`являвся в судові засідання.
Разом з тим, ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_13 , а також те, те, що він ніде не працює, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, на думку суду, не свідчить про те, що перебуваючи на волі, він може ухилятися від виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилятися від явки до суду.
А тому, суд вважає, що в підготовчу судовому засіданні прокурором не було доведено, що перебуваючи на волі ОСОБА_13 може переховувалася від суду чи перешкоджала кримінальному провадженню іншим чином.
Разом з тим, суд вважає що внесення 18 вересня 2020 року до ЄРДР за №0000091 за фактом погрози ОСОБА_13 вбивством потерпілому по кримінальному провадженню ОСОБА_15 (а.с. 87) не є доказом вини ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.129 КК України, а тому, на думку суду, не може бути розцінено як вплив на потерпілого.

Разом з тим, доказів, що ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, прокурором в підготовочму судовому засіданні не надано.

Також суд враховує, що витяг з ЄРДР не є доказом у справі, оскільки вказаний реєстр призначений для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру.

Так, реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у Положенні про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру та, згідно з частиною 2 статті 84 КПК України, витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів.

Така правова позиція міститься у постанові Касаційного криміналього суду в складі Верховного Суду України в справі №761/28347/15-к від 09 вересня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
В судовому засіданні прокурором не було доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.
Враховуючи вищенаведене, суд розглядає можливість застосування іншого запобіжного заходу відносно ОСОБА_13 не пов`язаного з ізоляцією його від суспільства.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 даної статті.
При вирішенні клопотання про обрання ОСОБА_13 запобіжного заходу, суд враховує те, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 та ч. 1 ст. 119 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та нетяжким злочинами.
Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту,
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи вищенаведене та з метою недопущення ухилення обвинуваченого від суду, забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку про достатність застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, оскільки застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом та прокурором в ході судового розгляду клопотання не доведено наявність підстав для застосування такого.
Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
У зв`язку з наведеним, суд вважає покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176-179, 193-194, 196, 205, 315 КПК України суд,

ухвалив:

Клопотання прокурора Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000283 від 17 квітня 2020 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 296 КК України, та ОСОБА_13 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 296 та ч. 1 ст. 119 КК України задоволити частково.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегове, мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із застосуванням електронних засобів контролю, строком на два місяці, тобто до 06 січня 2021 року включно, з покладенням на нього наступних обов`язків:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду цілодобово.
Строк дії ухвали до 06 січня 2021 року включно.
Копію ухвали суду надіслати до Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області - для виконання.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя: ОСОБА_23