Справа № 577/3485/20
Провадження № 1-кп/577/486/20
У Х В А Л А
"25" вересня 2020 р. м.Конотоп
Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, працюючого тимчасово виконуючим обов`язки директора Державного підприємства «Попівський експериментальний завод», раніше не судимого,-
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Попівка Конотопського району, мешканки АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, освіта вища, не заміжня, працюючої завідувачем виробничої лабораторії Державного підприємства «Попівський експериментальний завод», раніше не судимої,-
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харків, зареєстрованого АДРЕСА_3 , мешканця АДРЕСА_4 , українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого заступником директора з фінансово-економічних питань Державного підприємства «Попівський експериментальний завод», раніше не судимого,-
за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 204 КК України, -
До Конотопського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 204 КК України.
Заслухавши думку учасників провадження з цього приводу, суд дійшов наступного висновку.
Застава забезпечує виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків (частина 1 статті 182 КПК України).
Обов`язки підозрюваного, обвинуваченого визначені в частині 7 статті 42 КПК України, зокрема, це прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду. Ці обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, виходячи з його процесуального статусу - статусу обвинуваченого. Строк дії цих обов`язків співпадає з часом перебування особи у статусі підозрюваного та їх виконання не залежить від застосування до підозрюваного запобіжного заходу (крім обов`язків, передбачених пунктом 2 частини 7 статті 42 КПК України). Разом з тим саме з метою забезпечення виконання у тому числі і цих обов`язків для забезпечення дієвості кримінального провадження за наявності, зокрема, відповідних ризиків до підозрюваного, обвинуваченого можуть застосовуватися запобіжні заходи, зокрема, застава.
Пунктом 2 частини 7 статті 42 КПК України окремо визначено обов`язок підозрюваного, обвинуваченого виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Ці обов`язки визначені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК України та покладаються на підозрюваного, обвинуваченого слідчим суддею при застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, за умови доведення прокурором наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, з метою необхідності запобігання цим ризикам (частина 5 статті 194 КПК України). Такі обов`язки покладаються на строк не більше двох місяців, який може бути продовжений (частина 7 статті 194 КПК України).
На думку захисника ОСОБА_4 припинення дії обов`язків, покладених на підозрюваного, обвинуваченого слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави, є припиненням запобіжного заходу у вигляді застави.
Суд вважає такий висновок помилковим з таких підстав.
Правові наслідки припинення дії обов`язків, покладених на підозрюваного, обвинуваченого слідчим суддею при застосування запобіжного заходу у вигляді застави, визначені частиною 7 статті 194 КПК України.
Так, після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Тобто в такому разі скасовуються лише обов`язки підозрюваного, передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК України, а не запобіжний захід у вигляду застави в цілому.
Припинення строку дії цих обов`язків не визначена як підстава для припинення застави.
Застава, яка не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу (частина 11 статті 182 КПК України).
Як зазначалось вище, процесуальний закон не обумовлює строк дії запобіжного заходу припиненням строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного слідчим суддею, припинення дії ухвали.
З цього слідує, що обов`язки, покладені слідчим суддею, є строковими, а застава, яка забезпечує виконання процесуальних обов`язків, не є обмеженою конкретним строком. Такий висновок підтверджується, зокрема, змістом частини 6 статті 181, частини 7 статті 194, частини 4 статті 196, статтями 197 та 211 КПК України. Цими нормами визначається строковість затримання, запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту, а також обов`язків, покладених слідчим суддею відповідно до статті 194 КПК України.
Застава припиняється у разі її скасування, зміни на інший запобіжний захід, постановлення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження (статті 203 КПК України).
У цьому провадженні заставодавцем не надані докази припинення застави, зазначені в статті 203 КПК України, а отже, відсутні підстави для її повернення заставодавцю.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що застава не повертається у разі припинення строку дії обов`язків, покладених слідчим суддею на підозрюваного при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави.
Виходячи із наведеного, суд вважає, що у задоволені клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_4 про повернення застави заставодавцю, слід відмовити.
Заслухавши думку учасників провадження з цього приводу, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до частини 3 статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження.
Згідно з частинами1 3 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як передбачено частиною 10 статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до частин 1, 2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Під час накладення арешту слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки прокурором було доведено, що ректифікаційна колона, що виявлена і вилучена у ході проведення обшуку у період 20.12.2019 року по 14.01.2020 року на ДП «Попівський експериментальний завод», відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тому з метою забезпечення речових доказів, які містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, було накладено арешт.
Отже, суд доходить висновку, що арешт було накладено обґрунтовано.
В свою чергу ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16.07.2020 року було частково скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.01.2020 року, справа №760/1861/20, провадження №1-кс/760/860/20, на ректифікаційну колону, що виявлена і вилучена у ході проведення обшуку у період 20.12.2019 року по 14.01.2020 року на ДП «Попівський експериментальний завод», за адресою: Сумська обл., Конотопський р-н, с.Попівка, вул. Братів Лузанів, 1, та у подальшому передана на відповідальне зберігання ОСОБА_5 та скасовано заборону використання цієї ректифікаційної колони.
Також захисником ОСОБА_4 , який здійснює захист обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 подано скарги на постанову про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів справи кримінального провадження від 14.01.2020 року та постанову про визнання речовими доказами від 15.01.2020 року в порядку вимог статті 303 КПК України. Скарги обґрунтовано тим, що вказані постанови були ухвалені органами досудового розслідування з недотриманням вимог статті 110 КПК України.
Заслухавши думку учасників провадження, суд дійшов наступного висновку.
За приписами частин 2-3 статті 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.
Відповідно до пункту 5 та 6 частини 1 статті 303 КПК України під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.
Отже, в положенні статті 303 КПК України чітко викладено які саме рішення прокурора, слідчого, дізнавача можуть бути оскаржені під час підготовчого судового засідання.
За таких обставин, заявлені скарги захисника ОСОБА_4 на постанову про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів справи кримінального провадження від 14.01.2020 року та постанову про визнання речовими доказами від 15.01.2020 року в порядку статті 303 КПК України не підлягають розгляду в порядку статей 314-316 КПК України.
Стосовно посилань захисника на неповноту досудового розслідування, зазначене не підлягає оцінюванню в ході проведення підготовчого засідання по справі, про що свідчать вимоги ст. ст. 314-316 КПК України.
Крім того, захисником ОСОБА_4 , який здійснює захист обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 було заявлено клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів в порядку вимог частини 3 статті 315 КПК України. Необхідність надання тимчасового доступу до речей і документів захисник ОСОБА_4 пов`язує з необхідністю довести обставини, що слідчий проникав до володіння ДП «Попівський експериментальний завод» більше ніж один раз під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.12.2019 року, а також з метою додаткового встановлення обставин, що слідчий проникав до володіння більше одного разу необхідно отримати доступ до інформації про його місцезнаходження. Зазначив, що доступ не був здійснений під час досудового розслідування, з підстав недоцільності звертатися з таким клопотанням на стадії досудового розслідування.
Вислухавши доводи учасників кримінального провадження, ознайомившись з клопотанням, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу II цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування. Якщо судом під час судового провадження прийнято рішення про надання доступу до речей і документів, суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для здійснення такого заходу забезпечення кримінального провадження та ознайомлення учасників судового провадження з його результатами. Особа, яка під час судового провадження отримала речі і документи внаслідок здійснення тимчасового доступу до них, зобов`язана надати до них доступ у порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу.
Відповідно до статті 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
У клопотанні зазначаються:
1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;
2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;
4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;
6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;
7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Враховуючи, що стороною захисту не надано будь-якого доказу та не зазначено жодної причини з яких доступ не був здійснений під час досудового розслідування, суд не знаходь підстав для розгляду вказаного клопотання.
За таких обставин, клопотання захисника ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.314,315 КПК України,
Скаргу захисника ОСОБА_4 , який здійснює захист обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на постанову про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів справи кримінального провадження від 14.01.2020 року - залишити без задоволення.
Скаргу ОСОБА_4 , який здійснює захист обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на постанову про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів справи кримінального провадження від 15.01.2020 року - залишити без задоволення.
Клопотання захисника ОСОБА_4 , який здійснює захист обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про тимчасовий доступ до речей та документів залишити без задоволення.
Ухвала судді оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1