1Справа № 335/5268/20 1-кс/335/3673/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В судовому засіданні заявник на задоволенні клопотання наполягав з підстав, зазначених в ньому. Просить його задовольнити в повному обсязі.
Прокурор, не заперечував проти повернення вказаних речей ОСОБА_6 та зняття з них арешту в частині користування ними.
Заслухавши думку заявника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до матеріалів, наданих заявником, автомобіль Daewoo Lanos НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключ запалювання від нього належать ОСОБА_6 на підставі права приватної власності.
Частиною 1 ст.174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Частинами 1,2,4 ст.173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
2. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
4. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України «Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження»
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Тому, зняття арешту в частині його відчуження з автомобіля Daewoo Lanos НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключ запалювання від нього зашкодить завданням кримінального провадження, а тому у задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.
Частиною 1 ст.7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.
Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Отже, із врахуванням вищезазначених норм Закону, з метою розумності та співрозмірності обмеження права власності ОСОБА_6 завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне не обмежувати право ОСОБА_6 на користування автомобілем Daewoo Lanos НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключ запалювання від нього, та повернути вище перелічене ОСОБА_6 на відповідальне зберігання.
Керуючись ст. ст. 170, 174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Клопотання ОСОБА_4 задовольнити частково.
Передати автомобіль марки Daewoo Lanos НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключ запалювання від нього на відповідальне зберігання ОСОБА_6 з правом користування вказаним майном до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
В іншій частині клопотання відмовити.
Попередити ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1