ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/9131/19 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1942/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 186 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комінтернівського районного суду Харківської області від 04 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Комінтернівського районного суду Харківської області від 04 лютого 2020 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Харкова, українця,громадянина України, освіта середьо-спеціальна, одруженого, має сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 ,раніше судимого:
- 05.10.2006 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186, ч.2 ст. 187, 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився з Полтавської ВК № 64 за закінченням строку ,
- 04.04.2016 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за ч.1 ст. 125 КК України закрито у зв`язку з відмовою від обвинувачення,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту його фактичного затримання.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, у тому числі за вчинення умисного корисливого злочину, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення на став і знову вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності.
Так,19.05.2019 року приблизно о 17-00 годин, ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік від житлового комплексу №136 по вул. Ньютона в м. Харкові, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, відкрито заволодів сумкою потерпілого ОСОБА_9 , всередині якої знаходився мобільний телефон «КЕNЕКSІ К6», вартістю 2000 грн., з сім картками операторів «ВФ Україна», «Київстар», які не представляють майнової цінності для потерпілого, ланцюжок зі срібла, проба 925, довжиною 55 см., вагою 9 г, плетіння «Бісмарк» вартістю 405,00 грн., хрестик зі срібла з зображенням Ісуса Христа, проба 925, вагою 9 г вартістю 405,00 грн., та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 1010,00 грн.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Комінтернівського районного суду Харківської області від 04 лютого 2020 року, звільнивши його від відбування на підставі ст.75 КК України.
Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу, обвинувачений посилається на те, що він повністю визнав свою вину за пред`явленим обвинуваченням, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, має на утриманні малолітню дитину та мати похилого віку, яка має поганий стан здоров`я і потребує його догляду.

До початку апеляційного розгляду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 відмовився від своєї апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу, заперечення прокурора, який вважав оскаржуваний вирок законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Судовий розгляд в суді першої інстанції, як вбачається з відомостей судового провадження, провадився на підставі норм ч.3 ст.349 КПК України.
При цьому в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав повністю. Інші докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 за предявленим обвинуваченням судом не досліджувались.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому згідно з приписами вказаної норми суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їхньої позиції, а також роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Цих вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції дотримано не було.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, зокрема технічного запису судового засідання від 20.01.2020 року, судом, з урахуванням думки прокурора та обвинуваченого, визначено недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та встановлено наступний порядок дослідження доказів: допитати обвинуваченого; дослідити дані, що характеризуються особу ОСОБА_7 , а також матеріали, які підтверджують судові витрати по справі та пред`явлений до обвинуваченого цивільний позов.
Разом з цим, суд, у порушення вимог ч.3 ст.349 КПК України, попередньо не з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_7 , чи правильно він розуміє зміст обставин, щодо яких недоцільно досліджувати докази, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також не роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку (арк.66-68, 86 т.1).
Ці порушення вимог кримінального процесуального закону, згідно ч.1ст.412 КПК України, є істотними, оскільки перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України - є підставами для скасування вироку, а тому колегія суддів позбавлена процесуальної можливості перевірити апеляційні оводи обвинуваченого щодо тяжкості призначеного покарання.
З огляду на викладене, колегія суддів керується приписами ч.6 ст.9 КПК України, які визначають, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, тоді застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Тому, виходячи із передбаченої п.13 ч.1 ст.7 КПК України загальної засади кримінального провадження щодо забезпечення обвинуваченому права на захист, ухвалений вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.
Під час нового судового розгляду суду необхідно усунути допущені вищевказані порушення кримінального процесуального закону, вжити заходів для повного, всебічного дослідження обставин кримінального провадження, перевірити доводи апеляційної скарги обвинуваченого, дати належну оцінку зібраним доказам згідно чинного кримінального процесуального закону, в залежності від чого ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Крім того, при новому судовому розгляді суду першої інстанції також необхідно надати оцінку правильності правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Комінтернівського районного суду Харківської області від 04 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді