Номер провадження: 11-сс/813/1359/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одесивід 27.07.2020 року про обрання запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0000293від 09.01.2018 року,-

встановив:
оскарженою ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 01.09.2020 року з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатної особи у сумі 168160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, офіційно не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
підозрюваного в кримінальному провадженні №0000293від 09.01.2018 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.358, ч.1 ст.366 КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській областіперебуває кримінальне провадження №0000293внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 185; ч. 2 ст. 185; ч. 5 ст. 185; ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 191; ч. 3 ст. 191; ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, за наступних обставин.

Згідно матеріалів кримінального провадження встановлено, що відповідно наказу від 25.03.1998 №197 ОСОБА_8 займав посаду начальника бази палива на станції Одеса-Сортувальна виробничого підрозділу служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Одеса-Сортувальна» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». Згідно наказу від 23.01.2020 №56/ОС ОСОБА_8 було звільнено за власним бажанням.
Відповідно посадової інструкції начальника бази палива локомотивного депо Одеса-Сортувальна на ОСОБА_8 було покладено наступні службові обов`язки:
п. 1.1 в своїй діяльності керуватись чинним законодавством України, Законом України «Про охорону праці», КЗпЗ України, наказами і розпорядженнями підприємства, посадовою інструкцією, дорученнями керівництва та нормативними документами, що регламентують екіпірування локомотивів паливом та мастилами.
п. 2.1 керувати роботами з приймання, зберігання і відпускання палива і нафтопродуктів на базі за встановленим порядком;
п. 2.4 забезпечувати дотримання правил оформлення і здавання прибутково-видаткових документів, складання встановленої звітності;
п. 2.8 організовувати прийманням і здавання відпрацьованих нафтопродуктів, проведення інших робіт з економії паливно-енергетичних і матеріальних ресурсів.
п. 2.9 забезпечувати кількісне і якісне зберігання зберігання підзвітних матеріальних цінностей, брати участь у проведенні інвентаризації;
п. 2.12 організовувати і проводити технічне навчання з метою підвищення рівня технічних і економічних знань працівників;
п. 2.14 контролювати дотримання працівниками трудової і виробничої дисципліни;
п. 3.2 здійснювати контроль за роботою працівників, направляти їх діяльність на виконання встановлених планів та поліпшення якості роботи;
п. 3.3 вимагати від працівників виконання наказів і розпоряджень;
п. 3.5 притягнути до відповідальності працівників, що припустили порушення в роботі, порушення трудової і виробничої дисципліни.
п. 4.1 несе відповідальність за: порушення законодавчих і інших нормативних актів про охорону праці, створення перешкод для діяльності посадових органів державного нагляду за охороною праці і представників професійних союзів, притягується до дисциплінарної відповідальності, адміністративної, матеріальної, кримінальної відповідальності, згідно законодавства.
Згідно договору №135 про повну матеріальну відповідальність від 11.01.2010 ОСОБА_8 займаючи посаду начальника бази палива локомотивного депо Одеса-Сортувальна, виконуючи роботу, безпосередньо пов`язану з експлуатацією матеріальних цінностей приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення схоронності ввірених йому матеріальних цінностей.
З огляду на вищевикладене ОСОБА_8 займаючи вищезазначену посаду був наділений та виконував адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі обов`язки, а отже з врахуванням ч.3 ст. 18 КК України був службовою особою.
Епізод №1
Так у невстановлений досудовим розслідуванням час, не бажаючи займатись суспільно-корисною працею, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок вчинення злочинів проти власності, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за попередньою з мовою з ОСОБА_8 , залучивши в якості виконавців ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 вступивши у змову з іншими невстановленими особами розробили злочинний план по заволодінню паливно-мастильними матеріалами що належать регіональній філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» та її структурним підрозділам з метою подальшої їх реалізації та розподілення незаконно отриманих коштів між всіма співучасниками.
Відповідно відведеної ролі ОСОБА_10 будучи організатором розкрадання дизельного пального забезпечував безпеку, залучав до вчинення злочину співробітників та службових осіб державного підприємства, керував всіма етапами вчинення злочину та розподіленням отриманої неправомірної вигоди.
ОСОБА_11 в свою чергу організовував безпосереднє заволодіння дизельним пальним з залученням виконавців, його транспортування та збут.
Також ОСОБА_8 згідно відведеної йому ролі, будучи начальником бази палива локомотивного депо Одеса-Сортувальна, який відповідно службових обов`язків керував роботами з приймання, зберігання і відпускання палива нафтопродуктів, забезпечував дотримання правил оформлення і здавання прибутково-видаткових документів, складання встановленої звітності на базі палива станції Одеса-Сортувальна, за адресою м. Одеса, вул. 2-га Сортувальна, 4, у змові із невстановленими на теперішній час підлеглими, шляхом зловживання службовим становищем здійснював розтрату дизельного пального з метою подальшого продажу та отримання неправомірної вигоди.
Епізод №2
Приступивши до реалізації злочинного плану ОСОБА_8 , в період з 04.09.2020 по 28.09.2020, вступивши у попередню змову з невстановленими на теперішній час підлеглими особами з числа роздавальників нафтопродуктів, зловживаючи наданим службовим становищем, маючи умисел на розкрадання дизельного пального, організував незаконне його документальне списання, нібито на виробничі потреби Одеської залізниці, шляхом організації складання останніми завідомо підроблених офіційних документів - добових відомостей відпуску твердого палива чи мастильних та інших матеріалів (форма ФМУ №23) №2701 від 04.09.2019, №35 від 12.09.2019, №4001 від 20.09.2019, №5201 від 28.09.2019 куди було внесено недостовірну інформацію щодо екіпірування тепловозів ЧМЕЗ-2547, ЧМЕЗ-3752, ЧМЕЗ-4954, ЧМЕЗ-6117, ЧМЕЗ-3761, ЧМЕЗ-5377, які фактично у вказані дати пальним на базі палива локомотивного депо Одеса-Сортувальна не екіпірувались.
В подальшому на підставі вищезазначених підроблених документів, бухгалтерією здійснено списання, нібито на експлуатаційні витрати Одеської залізниці, матеріальних цінностей у виді дизельного пального на суму 1 408 207, 13 грн.
Епізод №3
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на розкрадання дизельного пального, в період з 23.09.2019 по 28.09.2019 ОСОБА_8 організував умови та визначив дату фактичного вивезення дизельного пального з території бази палива локомотивного депо Одеса-Сортуальна для подальшої реалізації, яке було попередньо документально списано, на ранок 29.09.2019 про що повідомив організаторів злочину.
В свою чергу ОСОБА_11 , у змові з ОСОБА_10 на виконання раніше розробленого злочинного плану по розкраданню дизельного пального, у невстановлений досудовим розслідуванням час, з кола родичів та знайомих залучили до вчинення злочинів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , та останній, своєї чергою також залучив громадянина ОСОБА_14 , які фактично повинні були здійснювати підготовку обладнання, транспортних засобів, безпосереднє здійснення розкрадання паливно-мастильних матеріалів, подальше транспортування та збут.
Також, згідно заздалегідь відведеної ролі та домовленості з організаторами, ОСОБА_15 залучив для вчинення злочину вантажні транспортні засоби, які перебували в його власності та користуванні, та за допомогою яких планувалось транспортувати дизельне пальне з території бази палива локомотивного депо Одеса-Сортувальна до місць збуту.
Так ОСОБА_10 , отримавши від ОСОБА_8 інформацію про необхідність вивезення дизельного пального з території бази палива локомотивного депо Одеса-Сортувальна, обговорив подальші дії з ОСОБА_11 , вказавши останньому на необхідність інформування та підготовки виконавців злочину, обладнання та транспорту. Так, згідно з розподіленими обов`язками ОСОБА_10 , приблизно цього ж часу, повідомив ОСОБА_15 про план вчинення злочину та необхідність підготовки для цього вантажних транспортних засобів, на яких планувалось перевозити викрадене майно. Своєю чергою ОСОБА_15 надав вказівку залученому ним співучаснику ОСОБА_14 здійснити підготовку двох вантажних автомобілів та причепів з ємностями для транспортування пального.
Виконуючи свою частину обов`язків, приблизно того ж часу ОСОБА_11 повідомив обставини злочинного плану та надав вказівки, залученому співучаснику - ОСОБА_12 , повідомити ще одного виконавця ОСОБА_13 про необхідність підготувати обладнання та бути готовими до здійснення розкрадання пального. Зазначені виконавці відповідно до відведених ролей повинні були забезпечити транспортування обладнання для вчинення злочину та здійснювати безпосереднє заволодіння дизельним пальним, шляхом його переливу з ємностей бази палива до ємностей підготовлених вантажних автомобілем.
Епізод №4
Також, приблизно у вищезазначений проміжок часу, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 повідомили залученого виконавця ОСОБА_16 , який відповідно до відведеної ролі повинен був здійснювати транспортування обладнання для здійснення переливу пального, забезпечувати його переховування, та виконувати дії, направлені на розкрадання майна, про необхідність підготувати обладнання та бути готовим прибути у визначене місце скоєння злочину.
Так отримавши інформацію від ОСОБА_8 організатори злочину ОСОБА_11 та ОСОБА_10 надали вказівки залученим виконавцям, за якими 29.09.2019 на прилеглу територію до виробничого підрозділу служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Одеса-Сортувальна» за адресою: м. Одеса, вул. 2-га Сортувальна, 4, приблизно о 09:12 прибули громадяни ОСОБА_12 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 з обладнанням для вчинення злочину, а саме шлангами для переливу рідини. Вказана земельна ділянка знаходилась біля бетонного паркану, за яким розташовані ємності, де зберігаються паливно-мастильні матеріали зазначеного виробничого підрозділу. Надалі зазначені особи протягнули заздалегідь підготовлені шланги для переливу рідини, під парканом, на територію виробничого підрозділу, де невстановлені на теперішній час співробітника підприємства, залучені ОСОБА_8 для вчинення злочину, під`єднали їх до ємностей де зберігалось дизельне пальне бази палива локомотивного депо. Надалі до зазначених осіб прибули громадяни ОСОБА_15 на вантажному автомобілі «DAF», д/н НОМЕР_1 , з причепом для перевезення нафтопродуктів, д/н НОМЕР_2 , та ОСОБА_14 на вантажному автомобілі «DAF», д/н НОМЕР_3 , з причепом для перевезення нафтопродуктів, д/н НОМЕР_4 .
Далі ОСОБА_12 , діючи за вказівкою ОСОБА_11 , повідомив ОСОБА_8 про готовність обладнання для переливу дизельного пального, та можливість здійснювати перелив. Після чого ОСОБА_8 , перебуваючи на території бази палива, у змові з невстановленими на теперішній час співробітниками локомотивного депо, зловживаючи своїм службовим становищем, організував переливання дизельного пального, яке попередньою було незаконно документально списано з балансу підприємства, з ємностей для зберігання палива, розташованих на території бази палива виробничого підрозділу служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Одеса-Сортувальна», до ємностей вищезазначених вантажних причепів та фактично здійснив розтрату дизельного пального загальним об`ємом 77 629 літрів вартістю 1 408 207, 13 грн НБУ.
Після заповнення зазначених вантажних причепів, ОСОБА_15 почав транспортування викраденого пального на автомобілі «DAF», д/н НОМЕР_3 , з причепом для перевезення нафтопродуктів, д/н НОМЕР_4 , а ОСОБА_14 - на вантажному автомобілі «DAF», д/н НОМЕР_1 , з причепом для перевезення нафтопродуктів, д/н НОМЕР_5 , з метою подальшого продажу та розподілення отриманої неправомірної вигоди між всіма співучасниками злочину.
Надалі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_16 здійснили збирання та транспортування обладнання, за допомогою якого здійснювався злочин та заходи з конспірації місця вчинення злочину.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з невстановленими на теперішній час співробітниками локомотивного депо «Одеса-Сортувальна», організаторами злочину - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у співучасті з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , шляхом зловживання своїм службовим становищем та організацією підробки офіційних документів відпуску паливо-мастильних документів, здійснив розтрату дизельного пального яке належить виробничому підрозділу служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Одеса-Сортувальна» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», в кількості 77 629 літрів вартістю 1 408 207, 13 грн НБУ.
Епізод №5
Продовжуючи злочинні наміри, направлені на розкрадання дизельного пального, ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, організував умови та визначив дату фактичного вивезення дизельного пального з території бази палива локомотивного депо Одеса-Сортуальна для подальшої реалізації, на 07.10.2019, та повідомив організаторів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про необхідність організувати вивезення ввіреного йому дизельного пального з території бази палива на станції Одеса-Сортувальна, за адресою м. Одеса, вул. 2-га Сортувальна, 4.
В подальшому, за розпорядженням ОСОБА_10 та під його контролем ОСОБА_11 надав вказівку, раніше залученому співучаснику ОСОБА_17 , прямувати на територію бази палива на станції Одеса-Сортувальна за вищезазначеною адресою, куди ОСОБА_17 прибув на автомобілі «Газ 33021» Д/Н НОМЕР_6 у визначений ОСОБА_8 день 07.10.2019 приблизно о 9.00 годин.
Надалі ОСОБА_8 07.10.2019, зловживаючи наданим службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, склав та підписав завідомо неправдивий офіційний документ товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) №209 від 07.10.2019, нібито на потреби ТНТС Чорноморськ, де значив водія ОСОБА_19 та автомобіль на якому здійснюватиметься перевезення НОМЕР_7 та необхіднисть видати дизельне пальне в кількості 2615 літрів, фактично розуміючи що потреби підприємства у цьому не було (відсутні відповідні розпорядження, накази, телеграми, довіреність на водія та інші документи що б давали підстави для видачі такого документу) та розуміючи що вказане пальне за вказаною накладною буде транспортовано не для потреб підприємства а для подальшої реалізації співучасниками злочину.
Епізод №6
В подальшому ОСОБА_8 продовжуючи зловживати службовим становищем, надав розпорядження підлеглому роздавальнику нафтопродуктів ОСОБА_20 , на підставі вищезазначеної неправдивої накладної видати та перелити дизельне пальне з паливо роздавальної колонки бази палива локомотивного депо Одеса-Сортувальна до ємностей автомобіля «Газ 33021» Д/Н НОМЕР_6 на якому прибув ОСОБА_17 .
Після чого роздавальником нафтопродуктів ОСОБА_20 на підставі зазначеної накладної та вказівок ОСОБА_8 було перелито дизельне пальне з паливо роздавальної колонки бази палива локомотивного депо Одеса-Сортувальна до ємностей автомобіля «Газ 33021» Д/Н НОМЕР_6 в кількості 2615 літрів, балансовою вартістю 46 089, 78 грн. НБУ, після чого ОСОБА_17 отримав зазначену накладну, та за вказівкою ОСОБА_11 направився до місця збуту дизельного пального.
Таким чином, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з організаторами злочину - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у співучасті з ОСОБА_17 , зловживаючи своїм службовим становищем шляхом складання завідомо неправдивих офіційних документів щодо видачі пального, здійснив розтрату дизельного пального яке належить виробничому підрозділу служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Одеса-Сортувальна» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», в кількості 2615 літрів, балансовою вартістю 46 089, 78 грн. НБУ.
Дані про вчинення вказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000293від 09.01.2018 року.
27.07.2020 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 185; ч. 2 ст. 185; ч. 5 ст. 185; ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 191; ч. 3 ст. 191; ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України.
27.07.2020 року, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , з визначенням розміру застави, мотивуючи його тим, що за відсутності менш суворого запобіжного заходу, підозрюваний перебуваючи на свободі матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування, може вчинити інші кримінальні правопорушення, буде незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, може знищити будь-які речі чи документи або іншим чином перешкоджати органу досудового розслідування у встановленні істини у провадженні та повному, всебічному дослідженні всіх доказів.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.07.2020 року клопотання слідчого задоволено частково та підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатної особи у сумі 168160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Захисник посилається на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що не дає підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.358, ч.1 ст.366 КК України, а також наявністю ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на свободі може переховуватись від органів досудового слідства чи суду, знищити, сховати або спотворити речі та документи які мають істотне значення для досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому провадженні, а також тяжкість покарання, оскільки останній підозрюється у вчиненні низки кримінальних правопорушень, один з яких відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачає позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майная, у зв`язку з чим більш м`які запобіжні заходине забезпечать належної поведінки підозрюваного.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема: протоколами проведення негласних слідчих розшукових дій у виді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, візуального спостереження за особою відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ; протоколами приведення негласних слідчих розшукових дій у виді аудіо, - відео контролю за місцем прилеглою територією ВПСЛГ «Локомотивне депо Одеса-Сортувальна»; показаннями підозрюваного ОСОБА_17 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю підозрюваного ОСОБА_17 ; матеріалами отриманими в ході обшуків автомобіля «ГАЗ 33021», ВПСЛГ «Локомотивне депо Одеса-Сортувальна»; матеріалами отриманими в ході тимчасового доступу до речей та документів ВПСЛГ «Локомотивне депо Одеса-Сортувальна»; відомостями аналізу інформації щодо телефонних з`єднань ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 ; висновком проведення почеркознавчої експертизи;матеріалами акту перевірки виробничого підрозділу «Локомотивне депо Одеса-Сортувальна» від 26.06.2020 року; інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, зокрема фактом інкримінування підозрюваному у тому числі особливо тяжкого злочину, на думку апеляційного суду, виключають собою можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри та вважаючи доводи апеляційної скарги підозрюваного щодо непричетності до інкримінованих йому злочинів, необґрунтованими, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Апеляційний суд констатує, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні в тому числв і особливо тяжкого злочину та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи апелянта в частині відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає безпідставними.

Апеляційний суд вважає, що обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою в даній справі узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування, по даній конкретній справі, з урахуванням особи підозрюваного та тяжкості можливого покарання, яке загрожує у разі доведеності вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя районного суду з достатньою повнотою мотивував своє рішення та на законних підставах визначив розмір застави, як альтернативу запобіжному заходу у виді тримання під вартою, який не перевищує розмір застави, встановлений положеннями п.3 ч.5 ст.182 КПК України.

Слідчий суддя правильно вирішив, що застава в межах розмірів, зазначених в п.3 ч.5 ст.182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.
На думку апеляційного суду, визначений слідчим суддею розмір застави є достатнім і прийнятним також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Більш того, визначена слідчим суддею розмір застави, на сьогодняшній день внесений та підозрюваний звільнений з під варти.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одесивід 27.07.2020 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0000293від 09.01.2018 року, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4