Справа № 752/3915/18
Провадження № 1-кп/752/398/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2020 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Прошян Наірійського району Республіки Вірменія, громадянина України, освіта вища, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_9 у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб придбав особливо небезпечний наркотичний засіб смолу канабісу та став незаконно зберігати його при собі без мети збуту, після чого 16.11.2017 року приблизно о 00 годині 20 хвилин, в приміщенні нічного клубу «Саксон», розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Максимовича, 4 в місті Києві, в ході проведення огляду місця події слідчим за участі двох понятих ОСОБА_9 добровільно надав працівникам поліції поліетиленовий пакет з пазовим замком, в якому було виявлено та вилучено наркотичний засіб смолу канабісу, маса якого становить 1, 691 г, який обвинувачений ОСОБА_9 незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_9 в ході досудового розслідування були кваліфіковані за ст. 309 ч. 1 КК України як незаконні придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та показав суду про те, що 16.11.2017 року він спільно зі своїми товаришами приїхали до нічного клубу «Саксон», і на вході його було затримано працівниками охорони, які запросили його до службового приміщення, після чого приїхали працівники поліції вилучати у нього наркотичний засіб, однак наркотичного засобу у нього не було і працівники поліції його не вилучали, оскільки поліетиленовий пакет лежав на столі у службовому приміщенні нічного клубу.
На ствердження своєї версії подій кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, та на ствердження вини ОСОБА_9 у вчиненні умисного кримінального правопорушення, стороною обвинувачення було надано у розпорядження суду наступні докази, безпосередньо досліджені в ході судового розгляду:
- свідок ОСОБА_10 показав суду про те, що він працює заступником начальника охорони у нічному клубі «Саксон», і у листопаді 2017 року він був свідком того, як у службовому приміщенні нічного клубу громадянин ОСОБА_9 добровільно виклав на стіл пакет з підозрілою речовиною, після чого приїхали працівники поліції, які проводили слідчі дії, у яких він брав участь у якості понятого та підписував протокол огляду місця події;
- свідок ОСОБА_11 показав суду про те, що він працює охоронцем у нічному клубі «Саксон», і у листопаді 2017 року, перебуваючи у вказаному нічному клубі він був свідком того, як громадянина ОСОБА_9 було затримано з підозрілою речовиною та запрошено до службового приміщення, після чого приїхали працівники поліції, які проводили слідчі дії, у яких він брав участь у якості понятого та підписував протокол огляду місця події. Зазначив, що працівниками поліції були пред`явлені службові посвідчення, будь-якого судового рішення йому пред`явлено не було;
- протокол огляду місця події від 16.11.2017 року, згідно якого у службовому приміщенні нічного клубу «Саксон», розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Максима Максимовича, будинок 4, на письмовому столі знаходились два поліетиленових пакети з пазовими замками, в одному з яких знаходились дві пігулки зеленого кольору з надписом «Nintendo», а у другому знаходилась тверда коричнева речовина, які громадянин ОСОБА_9 добровільно надав з правого переднього карману власних джинсів (т. 1 а.с. 7-9);
- висновок судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №11-2/7925 від 22.12.2017 року, згідно якого надана на дослідження спрессована в грудку речовина коричнево-зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено смолою канабісу, масою 1,691 г; надані на дослідження дві таблетки жовтого кольору масою по 0,474 г містять особливо небезпечну речовину, обіх яких заборонено 3,4- метилендіоксиметамфетамін (МДМА), масою 0,232 г (т. 1 а.с. 25-29);
- постанова слідчого від 27.12.2017 року, згідно якої виявлена у ОСОБА_9 психотропна речовина - 3,4-метилендіоксиметамфетамін (МДМА), масою 0,232 г, визнана речовим доказом та приєднана до матеріалів кримінального провадження (т. 1 а.с. 30-31).
При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання ОСОБА_9 винуватим, суд керується стандартом доведення, тобто стандартом переконання, визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК України, зокрема тим, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того стандарт доведення означає, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Що стосується письмових доказів, наданими стороною обвинувачення в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_9 у вчиненому, судом було встановлено наступне.
Так, у протоколі огляду місця події від 16.11.2017 року зазначено, що у службовому приміщенні нічного клубу «Саксон», розташованого за адресою; місто Київ, вулиця Максима Максимовича, будинок 4, на письмовому столі знаходились два поліетиленових пакети з пазовими замками, в одному з яких знаходились дві пігулки зеленого кольору з надписом «Nintendo», а у другому знаходилась тверда коричнева речовина, які громадянин ОСОБА_9 добровільно надав з правого переднього карману власних джинсів.

Сам обвинувачений ОСОБА_9 стверджував, що працівниками поліції його фактично було затримано у службовому приміщенні нічного клубу, однак наркотичний засіб працівниками поліції у нього вилучено не було та добровільно його він не надавав.

Суд надходить до висновку про те, що вказаний доказ - протокол огляду місця події від 16.11.2017 року є недопустим доказом відповідно до ст. 87 ч. 1 КПК України, оскільки вказаний доказ стороною обвинувачення було здобуто з порушенням права ОСОБА_9 та його основоположних свобод, оскільки огляд та вилучення в ході огляду відповідних речей відповідно до ст. 237 ч. 2 КПК України здійснюється згідно з правилами, передбаченими кримінальним процесуальним законом для проведення обшуку відповідного приміщення, однак в ході судового розгляду було встановлено, що слідчим фактично проводився огляд без наявності у нього на те правових підстав, тобто ухвали слідчого судді. У подальшому слідчий не звернувся до слідчого судді і у порядку статті 233 ч. 3 КПК України.

Як наслідок - висновок судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №11-2/7925 від 22.12.2017 року також не є допустимим доказом у цьому кримінальному провадженні, оскільки об`єктами дослідження у ньому були речі, отримані органом досудового розслідування з порушенням порядку, встановленого кримінальним процесуальним законом.

Крім того, оскільки дані, зафіксовані у постанові слідчого від 27.12.2017 року про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів та здачі їх на зберігання, є похідними від протоколу огляду місця події від 16.11.2017 року, суд визнає вказаний доказ також недопустим.

Покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були залучені працівниками поліції в якості понятих під час проведення огляду місця події, а ОСОБА_10 був також свідком того, як у службовому приміщенні нічного клубу громадянин ОСОБА_9 добровільно виклав на стіл пакет з підозрілою речовиною, судом також не беруться до уваги, оскільки свідок ОСОБА_10 не є спеціалістом та не може стверджувати те, що вказаний пакет містив у собі саме наркотичний засіб, а відтак, вказані покази свідків не стверджують факт вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, оскільки вказана процесуальна дія - огляд місця події, була проведена без належного офрмлення, згідно вимог процесуального закону.

За таких обставин суд надходить до висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, стороною обвинувачення не надано.

Сумнівний характер вчинення ОСОБА_9 інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", який знайшов свій вияв як в положеннях ст. 17 ч. ч. 3, 4 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), згідно якого докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримавшись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримавшись принципу диспозитивності, тобто діючи виключно у межах своїх повноважень та компетенції, суд вирішив лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, зберігаючи при цьому об`єктивність та неупередженість та створивши при цьому необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання ними процесуальних обов`язків, та надійшов до висновку про те, що рівність перед законом і судом виключає будь-які привілеї у сторін кримінального провадження в ході судового розгляду, саме тому суд не приймає до уваги жоден із викладених вище, досліджених доказів, оскільки завданнями кримінального провадження є не тільки захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а й неупереджений судовий розгляд з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, однак в ході судового розгляду встановлено, що вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, представником державного обвинувачення не доведена, в тому числі поза розумним сумнівом, тому відповідно до ст. 373 ч. 1 п. 2 КПК України суд надходить до висновку про необхідність ухвалення у даному кримінальному провадженні виправдувального вироку, у зв`язку із тим, що стороною обвинувачення не наведено беззаперечних доказів вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, тобто не доведено, що дане кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Долю речового доказу слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведеної Київським міським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №11-2/7925 від 22.12.2017 року у розмірі 1484 гривень 40 копійок, слід віднести на рахунок держави.
Керуючись ст. ст. 368, 373 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України.
ОСОБА_9 виправдати за ст. 309 ч. 1 КК України на підставі ст. 373 ч. 1 п. 2 КПК України, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Речовий доказ - особливо небезпечну психотропну речовину 3,4 - метилендіоксиметамфетамін, яка зберігається в камері схову речових доказів Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, - знищити.

Процесуальні витрати - вартість проведеної Київським міським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №11-2/7925 від 22.12.2017 року у розмірі 1484 гривень 40 копійок віднести на рахунок держави.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1