Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/238/2020 Справа № 635/3271/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
перекладача ОСОБА_4 ,
захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000670 від 10.05.2015 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 187 КК України.
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України та ОСОБА_11 за ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 187 КК України.
У судове засідання з`явились прокурор, перекладач, потерпілий ОСОБА_8 , захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 доставлено конвоєм.
В судових засіданнях потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 звернулися до суду з позовами в порядку ст.128-129 КПК України.

Так, пунктом п`ятим позову потерпілі в порядку забезпечення цивільного позову в кримінальному провадженні, просять накласти арешт на все майно, яке належить цивільному відповідачу.

Прокурор у судовому засіданні, підтримав клопотання потерпілих.

Потерпілий ОСОБА_8 також просив, в порядку забезпечення цивільного позову в кримінальному провадженні, накласти арешт на все майно, яке належить цивільному відповідачу.

Обвинувачені та їх захисники заперечували проти накладення арешту на майно.

Вивчивши матеріали клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, у рамках якого воно подано до суду, вислухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Крім того, за п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

У п.п. 4,6 ч. 2 ст. 173 КПК України вказано, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях п.4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, на яке накладено арешт; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

У ч.7 ст. 173 КПК України вказано, що копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали: фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів; підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, третій особі - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації; підозрюваному, обвинуваченому, засудженому або юридичній особі, щодо якої здійснюється провадження, - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, фізичній чи юридичній особі, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичній особі, щодо якої здійснюється провадження, - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, потерпілі в своїх цивільних позовах, не надали доказів, які б підтверджували необхідність накладення арешту на майно, не надано необхідних підтверджуючих документів, яке саме майно мають у своїй власності обвинувачені, та на яке саме майно необхідно накласти арешт, а тому суд приймає рішення про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 56, 170-173,315, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, ст. 1172 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, що належить обвинуваченим, для забезпечення цивільного позову відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя- ОСОБА_1