Справа № 751/7053/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/855/20
Категорія - кримінальні Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

засудженої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові в режимі відео конференції апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 листопада 2020 року про відмову у задоволенні її клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и л а :

До Новозаводського районного суду м. Чернігова 21 жовтня 2020 надійшло клопотання засудженої ОСОБА_8 з проханням застосувати відносно неї умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно ст. 81 КК України.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 листопада 2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_8 про її умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України.

Таке рішення суду мотивоване тим, що процес виправлення та виховання має бути стабільним і послідовним, засуджена не довела своє виправлення, а тому застосування відносно неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою клопотання про її умовно-дострокове звільнення задовольнити. Вважає ухвалу суду такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, в ухвалі суду не зазначено жодного конкретного факту, який би свідчив про те, що вона не стала на шлях виправлення, адже на даний час всі дисциплінарні стягнення погашені. Поза увагою суду залишилось те, що вона сумлінно працювала, брала участь у заходах виховного та пізнавального характеру, проте, суд упереджено підійшов до дослідження і оцінки доказів по справі та матеріалів особової справи. Вказує, що повністю визнала свою вину, у скоєнні злочину розкаялась та стала на шлях виправлення. Також судом не враховано стан її здоров`я, адже вона має ряд захворювань Звертає увагу на захворювання її матері, яка потребує допомоги та догляду. Також вказує на порушення судом вимог ст. 21, ч. 5 ст. 539 КПК України, адже нею заявлено клопотання про розгляд справи за її особистою участю, проте, всупереч проханню було призначено дистанційне судове провадження.

Заслухавши доповідача, засуджену ОСОБА_8 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та мотивувала її доводами з вищевказаних підстав, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про те, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Підставою для умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженої, що підтверджується її сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженої, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно-корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

При вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК, суд всебічно з`ясував дані, що характеризують особу засудженої, її поведінку, ставлення до праці та виправлення. З цього приводу він в ухвалі зазначив мотиви, з яких прийшов до висновку про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженої від покарання.

Розглядаючи клопотання, суд, виходячи з того, що питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст.81 КК України є правом, а не обов`язком суду, зваживши при цьому на те, що виправлення та виховання має бути стабільним і послівним, а тому засуджена не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджена ОСОБА_8 відбуває покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.06.2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ст. 71 КК України остаточно їй призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Початок строку 11.10.2019 р., кінець строку 11.04.2021 р.

При дослідженні матеріалів судової та особової справ засудженої колегія суддів встановила, що засуджена ОСОБА_8 відбула встановлену законом частину строку покарання, не довела свого виправлення, враховуючи те, що засуджена допускала порушення встановленого порядку відбування покарання, ставлення до праці не є сумлінним, показники особистого внеску на задовільному рівні, з серпня 2020 року почала приймати участь у культурно-масових заходах, а також те, що засуджена має п`яту судимість, раніше звільнялась умовно-достроково, двічі застосовувався іспитовий строк, та в період іспитового строку скоїла новий злочин. Вказане свідчить, що ОСОБА_8 за час відбування покарання своєю поведінкою та обраним способом життя, що полягає у вчиненні нового злочину в період іспитового строку, не довела свого виправлення і перевиховання, з позитивної сторони себе не зарекомендувала, що підтверджується характеристикою, виданою адміністрацією ДУ Чернігівська виправна колонія (№44).(а.с. 25-26).

Як вбачається з психологічної характеристики від 22.10.2020 року, на даний час у засудженої низький рівень суб`єктивного контролю за власними вчинками та поведінкою, вона не завжди намагається стримувати власні негативні потяги та вчинки навіть в умовах зовнішнього контролю. У значущих для себе обставинах, з метою задоволення власних потреб, може вдаватись до порушення загальноприйнятних правил поведінки. Засуджена не завжди намагається долати життєві труднощі конструктивним шляхом та протистояти сторонньому негативному впливу, не намагається вбачати причинно-наслідковий зв`язок між власними діями та наслідками від них. На даний час засуджена не готова до самокерованої правослухняної поведінки (а.о.с. 126).

Із довідки виданої бухгалтерією підприємства про особистий внесок у загальні результати роботи підприємства засудженою ОСОБА_8 вбачається, що засуджена працювала не стабільно, показник особистого внеску на задовільному рівні. (а.с. 11).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що передбачені законом підстави для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції відсутні. Поведінка засудженої не свідчить про те, що вона твердо стала на шлях виправлення і може бути звільненою від відбування покарання умовно-достроково.

Доводи апелянта про те, що судом не було враховано стан її здоров`я, оскільки вона має ряд захворювань, не є слушними, оскільки будь-яких доказів в судове засідання з цього приводу надано не було, а вказані в скарзі висновки є суб`єктивними та голослівними.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд не має впевненості в тому, що засуджена ОСОБА_8 стала на шлях виправлення, а тому висновок місцевого суду, викладений в ухвалі від 03 листопада 2020 року про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання засудженої є правильним і підстав для задоволення апеляційної скарги не знаходить.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому ухвала суду є законною та обґрунтованою.

У відповідності до ч.2 ст. 424 КПК України ухвали суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню окремім випадків, передбачених КПК України.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність. В даному випадку справа заведена за клопотанням ОСОБА_8 про умовно-дострокове її звільнення від покарання відноситься до справ в порядку виконання вироку і не являється кримінальним провадженням. Тому дана ухвала апеляційного суду не підлягає оскарженню в касаційному порядку. Цей висновок колегія суддів обґрунтовує, окрім іншого, п. 32 Правових позицій судової палати Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за 2015 р.

Колегія суддів не вбачає порушення процесуальних правил з боку суду у зв`язку з проведенням дистанційного судового розгляду. Такий розгляд передбачений діючим КПК, він забезпечує засудженій право на її безпосередню участь в судовому розгляді, а крім того, у зв`язку з поширенням захворюваності на COVID-19, яка однозначно являється проблемою світового масштабу та беручи до уваги рекомендації Ради суддів України, такий порядок розгляду справи є доцільним і законним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 листопада 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_8 про її умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4