Дата документу 03.02.2021 Справа № 554/8713/20
Провадження 1-кс/554/88/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Октябрського районного суду м.Полтави скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,
встановив:
До Октябрського районного суду м.Полтави надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, про закриття кримінального провадження № 0000299 від 04.03.2020 року за ч. 2 ст. 382 КК України, в якій вона просить скаргу задовольнити та постанову слідчого скасувати. У скарзі посилається на неповноту досудового розслідування, зазначає, що постанова про закриття кримінального є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки органом досудового розслідування не вжито належних заходів щодо забезпечення проведення всебічного і повного розслідування кримінального провадження, а саме не допитано ОСОБА_3 як свідка відносно обставин справи, не встановлювалися чи отримувала ОСОБА_3 вмотивовану постанову щодо розгляду її клопотання. Також не проаналізовано, чи міститься в діях слідчої СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 дії, передбачені ст. 382 КК України.

В судовому засіданні скаржниця та її представник не з`явилися, направили заяву про розгляд скаргу у їх відсутність, просили скаргу задовольнити, постанову слідчого скасувати, оскільки слідчий не виконав покладені на нього КПК обов`язки.

Слідчий у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя розглядає скаргу у відсутність слідчого, оскільки його відсутність не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0000299 від 04.03.2020 року за ч. 2 ст. 382 КК України, приходить до такого висновку.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Встановлено, що СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000299 від 04.03.2020 року за ч. 2 ст. 382 КК України, яке розпочато на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 11.02.2020 року, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 26.10.2019 року.

Слідчим суддею встановлено, що 22.04.2020 року слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 винесена оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження № 0000299 від 04.03.2020 року за ч. 2 ст. 382 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження.

За змістом ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

В свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито кримінальне провадження за відсутністю в діях особи складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені. А висновки не будуть обґрунтовані (рішення у справі № 43577/98 та 43579/98, п. 131 Nachovaand others v. Bulgaria, рішення у справі Михалков та інші проти України від 13.01.2013 року п. 42, рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року п. 67). Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v.Bulgaria) від 8 жовтня 1998 року, п. 103 з подальшим посиланням, Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).»

Тобто, мотиви прийняття рішення це викладення слідчим у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.

Виходячи з практики ЄСПЛ ефективним розслідування, як вказано в рішенні ЄСПЛ у справі «Кулік проти України», буде, якщо органи державної влади здійснять всіх заходів для отримання усіх наявних доказів, які мають стосунок до події. В кримінальному провадженні № 0000299 від 04.03.2020 року цього зроблено не було.

Отже, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження була винесена передчасно без дослідження всіх обставин, викладених в заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, без допиту заявника та без перевірки обставин, на які посилається ОСОБА_3 у заяві про вчинення злочину та їм не надана належна правова оцінка.

Оскільки, в ході досудового розслідування, слідчим була допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих дій та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження допущено ряд порушень чинного кримінального процесуального законодавства, зокрема, не вжито всіх передбачених Законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення, не з`ясовано та не перевірено всіх обставин, які зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, тому досудове розслідування проведене не повно, а висновок слідчого є передчасним.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України), однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс процесуальних дій, який би не залишав місце жодним сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Таким чином, постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 22.04.2020 року не відповідає вимогам закону, оскільки вона винесена без всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, висновок про відсутність в події кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, зроблений передчасно, а тому постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303 309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 22.04.2020 року про закриття кримінального провадження № № 0000299 від 04.03.2020 за ч. 2 ст. 382 КК України та направити кримінальне провадження для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1