Справа № 685/1724/19
Провадження № 1-кс/685/156/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року слідчий суддя Теофіпольського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Слідчого відділення Теофіпольського відділення поліції Красилівського відділу поліції Головного управління Національної поліції Хмельницької області капітана поліції ОСОБА_4 від 05 серпня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного 04 січня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000005,

В С Т А Н О В И В :

26 серпня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, заявивши вимогу скасувати постанову слідчого від 05 серпня 2020 року, одержану скаржником 13 серпня 2020 року, якою закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складу злочинів, передбачених ч. 2 ст. 197-1 та ч. 1 ст. 382 КК України.

Слідчий в оскаржуваній постанові зазначив, що 01 березня 2011 року Апеляційним судом Хмельницької області зобов`язано ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, відновивши порядок користування належної йому земельної ділянки шляхом переміщення самовільно захопленої частини земельної ділянки від наявної межі на 2,61 м. в сторону земельної ділянки ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Теофіпольського районного суду від 30 січня 2012 року змінено спосіб виконання вищезазначеного рішення Апеляційного суду та зобов`язано відділ ДВС Теофіпольського РУЮ демонтувати металеву трубу із натягнутим дротом між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , які належать відповідно ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , та перемістити цю огорожу від місця її розташування на 2,61 м. в сторону земельної ділянки ОСОБА_5 відповідно до план-схеми, яка міститься в додатку № 2 висновку земельно-технічної експертизи від 15 серпня 2010 року № 280.

26 лютого 2012 року державним виконавцем, в присутності зокрема ОСОБА_3 та дружини боржника ОСОБА_6 , було здійснено примусове виконання рішення суду та переміщено огорожу на 2,61 м. в сторону господарства ОСОБА_5 , за наслідками чого 17 вересня 2012 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням рішення суду в повному обсязі згідно з виконавчим документом.

В ході досудового розслідування встановлено, що після виконання рішення суду дружиною власника суміжної земельної ділянки ОСОБА_6 було самовільно переміщено межу на 2,61 м. в сторону земельної ділянки ОСОБА_3

04 січня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження № 0000005, відповідно до якого ОСОБА_5 спільно із своєю дружиною ОСОБА_6 , не виконуючи рішення апеляційного суду Хмельницької області від 01 березня 2011 року, щодо переміщення огорожі в бік своєї земельної ділянки, продовжують самовільно використовувати частину земельної ділянки в розмірі 120 кв.м., що адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 .

Правова кваліфікація за ч. 1 ст. 382 КК України.

04 червня 2015 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне провадження № 0000156, відповідно до якого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , самовільно зайняли земельну ділянку площею 120 кв.м., яка належить ОСОБА_3 , що по АДРЕСА_1 .

Правова кваліфікація за ч. 2 ст. 197-2 КК України.

Постановою старшого прокурора групи прокурорів старшого прокурора прокуратури Теофіпольського району ОСОБА_7 від 04 червня 2015 року вищезазначені кримінальні провадженні об`єднані в одне провадження.

Закриваючи провадження, слідчий в оскаржуваній постанові зазначає, що дії ОСОБА_6 не містять складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки вона не є стороною виконавчого провадження, а також ці дії вчинені після повного та фактичного виконання судового рішення, а сам ОСОБА_3 повторно в суд з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою не звертався.

Слідчим також прийнято рішення про закриття провадження щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, так як в ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_8 самовільно зайняли земельну ділянку площею 0,0129 га, яка належить ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ № 1269 від 12 травня 1998 року. Підставою для закриття провадження в цій частині стало те, що сума шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки ОСОБА_3 , складає 325,63 грн., що було встановлено залученим державним інспектором сільського господарства в Хмельницькій області, тому в діянні Макарцових відсутній склад злочину, оскільки даний розмір не є значним.

Скаржник вважає дану постанову незаконною, посилаючись на те, що слідчим не було проведено повного, всебічного та неупередженого розслідування.

Зокрема, в оскаржуваній постанові слідчим не відображено показів ОСОБА_6 про те, що вона не бажає виконувати рішення апеляційного суду через його невизнання; не відображено показів ОСОБА_5 , який підтвердив, що всіма питаннями та документацією з приводу спору про землю займалася ОСОБА_6 , діючи як представник; не відображено дій ОСОБА_9 щодо переміщення назад на 2,61 м. огорожі після від`їзду державного виконавця після виконання рішення суду; не надано правової оцінки факту зведення Макарцовими на його території металевої огорожі із бетонною основою; не залучено експерта для з`ясування ринкової вартості привласненої земельної ділянки.

В ході судового розгляду заявник свою заяву підтримав з підстав, зазначених у скарзі.

Слідчий, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в суд не з`явився, судове засідання з розгляду скарги проведено за його відсутності.

Заслухавши пояснення скаржника та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення скарги.

Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні доказуванню підлягають подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого, форма вини, мотив і мета вчинення, вартість викраденого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається постановою слідчого, якщо в діянні відсутній склад кримінального правопорушення.

Злочином, передбаченим ч. 1 ст. 382 КК України, є умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Об`єктивною стороною даного злочину є бездіяльність, яка полягає в умисному невиконанні судового рішення, або дія, яка полягає у перешкоджанні виконання судового рішення.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 01 березня 2011 року було відновлено право скаржника на земельну ділянку шляхом переміщення межі між господарствами ОСОБА_3 та Макарцових в сторону господарства останніх. Ухвалою Теофіпольського районного суду від 30 січня 2012 року змінено спосіб виконання вищезазначеного рішення з вказівкою конкретного об`єкта, який підлягає переміщенню, тобто огорожі.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

В ході досудового розслідування було встановлено, що після примусового виконання рішення Державною виконавчою службою членами родини ОСОБА_9 знову було переміщено огорожу між своїм господарством та господарством ОСОБА_3 з місця, встановленого рішенням суду, в сторону господарства ОСОБА_3 , тобто була відновлена ситуація, яка мала місце до ухвалення судом рішення, що порушує права ОСОБА_3 на земельну ділянку.

Протиправне зворотне переміщення огорожі на територію скаржника після примусового виконання рішення є способом невиконання рішення суду і на кваліфікацію не впливає, оскільки права ОСОБА_3 залишаються порушеними.

Суд також не погоджується з висновком слідчого про відсутність складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-2 КК України.

Слідчий мотивує своє рішення тим, що вартість заподіяної шкоди становить 325,63 грн., що є менше розміру, визначеного приміткою до ст. 197-2 КК України, однак для кваліфікації діяння за ч. 2 ст. 197-2 КК України не має значення розмір заподіяної шкоди.

Сумнівними є сам спосіб встановлення розміру даної шкоди розрахунком державного інспектора сільського господарства, а не шляхом залучення експерта, а також визначена шкода, розмір якої становить 325,63 грн., тобто самовільним зайняттям чужої земельної ділянки площею 120 кв. м. в районному центрі в межах житлової забудови заподіяно шкоду, розмір якої еквівалентний 31,19 % прожиткового мінімуму станом на вересень 2012 року.

Органом досудового розслідування також не дано правової оцінки зазначеній скаржником обставині, яка впливає на кваліфікацію дій за ч. 4 ст. 197-2 КК України, а саме, зведення родиною ОСОБА_9 на його земельній ділянці бетонної огорожі, яка за певних умов може відноситися до споруд, що потребує перевірки.

Таким чином, в ході досудового розслідування не було встановлено всіх обставин справи, а тому постанова про закриття провадження є передчасною, винесеною без з`ясування усіх обставин справи, в зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу заявника ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Слідчого відділення Теофіпольського відділення поліції Красилівського відділу поліції Головного управління Національної поліції Хмельницької області капітана поліції ОСОБА_4 від 05 серпня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного 04 січня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000005.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за наслідками розгляду кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1