ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1440/20 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 642/2380/20 Головуючий І-ї інстанції ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 06.07.2020 про відмову у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000991 від 06.05.2020, за ознаками кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 1 статті 121 КК України, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 06.07.2020 клопотання слідчого задоволено частково.
Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, заборонивши підозрюваному залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.
Крім цього, відповідно до частини 5 статті 194 КПК України покладено на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до слідчого за першою вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; не спілкуватися зі свідками та потерпілою.
Не погодившись із ухвалою слідчого судді прокурор Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 06.07.2020 про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - скасувати; постановити нову ухвалу, задовольнивши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Мотивуючи доводи апеляційної скарги прокурор зазначала, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,4,5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що вказує те, що останній підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких, та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та тяжкість покарання може змінити місце свого мешкання та може перешкоджати кримінальному провадженню з метою уникнення кримінальної відповідальності. Окрім того, підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу на потерпілу.
Крім того, не можна виключати ризик скоєння ним нових кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_7 був раніше неодноразово судимий, звільнившись 17.05.2018 за відбуттям строку покарання, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення проти власності та кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, офіційно не працевлаштований, отримує дохід за рахунок протиправних дій, стійких соціальних зв`язків у суспільстві не має. Вищезазначені обставини свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів.
На підставі викладеного, прокурор вважала, що є достатньо підстав вважати, що запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом обрання підозрюваному ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Повідомлені належним чином про час та місце розгляду апеляції прокурор, та підозрюваний та його захисник до суду апеляційної інстанції не з`явилися.

Враховуючи стислі строки, регламентовані частиною 2 статті 422 КПК України, колегія судів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі прокурора, підозрюваного ОСОБА_7 , належним чином повідомлених про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог частини 4 статті 405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважав, що недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, визначеному у клопотанні, прокурором та слідчим при його розгляді не доведено. При цьому, слідчий суддя вважав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а також за частиною 1 статті 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та підтверджується наданими суду доказами.
З таким висновком слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Колегія суддів вважає, що мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам статті 196 КПК України.

З висновками слідчого судді щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з огляду на те, що органом досудового розслідування не доведено недостатність застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним у клопотанні ризикам, погоджується й апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності у підозрюваного судимості за вчинення умисних корисливих злочинів, що унеможливлює, на думку прокурора, застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного, апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки зазначені обставини були предметом розгляду слідчим суддею та їм надана відповідна правова оцінка, з якою погодився суд апеляційної інстанції.
За викладених у сукупності обставин, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 у повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 06.07.2020 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: