Справа №1-170/2008
Провадження1-в/465/269/20
УХВАЛА
про застосування медичних заходів

29.10.20 м. Львова

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

представника КЗ «ЛОКПЛ»: ОСОБА_5

особи, стосовно якої подається заява ОСОБА_6

розглянувши матеріали заяви комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про зміну виду примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_6 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 та ч.1 ст.263 КК України,-

в с т а н о в и в:

Заступник генерального директора з експертизи комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 звернувся в суд із заявою на предмет зміни виду примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування своєї заяви посилаючись на те, що у Комунальному некомерційному підприємстві ЛОР «ЛОКПЛ» з 09 листопада 2017 року виконуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були застосовані Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.10.2017 року про зміну виду застосування примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом на продовження примусового лікування у відділенні зі звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 .

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2014р. примусові заходи медичного характеру, призначені постановою Сихівського районного суду м. Львова від 29.05.2008 року відносно ОСОБА_6 були змінені на подальше примусове лікування у психіатричній лікарні у відділенні з посиленим наглядом. В зв`язку з чим 02.03.2015 року ОСОБА_6 , 1968 р.н. був переведений для подальшого примусового лікування у відділенні з посиленим наглядом до Волинської обласної психіатричної лікарні №2, смт. Олика, де перебував до 09.11.2017р.

Відповідно до Ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.10.2017 року, в якій вказано: «Змінити хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , вид примусових заходів медичного характеру з примусового лікування у відділенні із посиленим наглядом на продовження примусового лікування у відділенні зі звичайним наглядом в психіатричній лікарні за місцем проживання». 09.11.2017 року ОСОБА_6 переведений до закладу, де й перебуває до даного часу в умовах 23-го відділення.

Заяви ЛОР «ЛОКПЛ» щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом були задоволені Франківським районним судом м. Львова ухвалами від 14.05.2018 року, 03.12.2018року, 13.02.2020 року, 09.04.2020 року.

В судовому засіданні представник КЗ ЛОР «ЛОКПЛ», зважаючи на обставини, що були з`ясовані в даному судовому засіданні та те, що за хворим ОСОБА_6 немає кому доглядати, просив відмовити в задоволенні поданого клопотання.

ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні поклались на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення вказаної заяви, оскільки ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 та ч.1 ст.263 КК України та не в повній мірі розуміє потребу в лікуванні, може продовжити вчиняти суспільно-небезпечні діяння.

Заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Згідно із ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно із ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або продовження застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність зміни застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про зміну застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність зміни надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Питання про зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.

Судом встановлено, що у КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» знаходиться на примусовому лікуванні ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ч.1 ст.115 та ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2014р. примусові заходи медичного характеру, призначені постановою Сихівського районного суду м. Львова від 29.05.2008 року відносно ОСОБА_6 були змінені на подальше примусове лікування у психіатричній лікарні у відділенні з посиленим наглядом. В зв`язку з чим 02.03.2015 року ОСОБА_6 , 1968 р.н. був переведений для подальшого примусового лікування у відділенні з посиленим наглядом до Волинської обласної психіатричної лікарні №2, смт. Олика, де перебував до 09.11.2017р.

Відповідно до Ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.10.2017 року, в якій вказано: «Змінити хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , вид примусових заходів медичного характеру з примусового лікування у відділенні із посиленим наглядом на продовження примусового лікування у відділенні зі звичайним наглядом в психіатричній лікарні за місцем проживання». 09.11.2017 року ОСОБА_6 переведений до закладу, де й перебуває до даного часу в умовах 23-го відділення.

Заяви ЛОР «ЛОКПЛ» щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом були задоволені Франківським районним судом м. Львова ухвалами від 14.05.2018 року, 03.12.2018року, 13.02.2020 року та 09.04.2020 року.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів №54 від 09.09.2020р. ОСОБА_6 оглянутий комісією лікарів-психіатрів ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», яка дійшла висновку, що на даний час ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервно-прогредієнтний перебіг, виражений змішаний тип дефекту, стан ремісії.

Хвороба ОСОБА_6 носить хронічний характер, а не є тимчасовим розладом психічної діяльності. При цьому, стан ремісії це лише тимчасове ослаблення проявів хвороби чи тимчасове зникнення її ознак (симптомів), що не свідчить про їх повне зникнення чи видужання особи.

Крім того, стан ремісії хвороби завжди носить тимчасовий характер, а тому залежно від ступеня зменшення суб`єктивних і об`єктивних ознак хвороби розрізняють повні і неповні ремісії. Повні ремісії в одних випадках тривають місяцями, в інших - нестійкі і швидко змінюються новим загостренням (рецидивом) хвороби. У будь-якому випадку стан ремісії є тимчасовим станом і не є синонімом видужання особи.

Так, відповідно до вимог ст.92 КК України та роз`яснень, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03 червня 2015 року, метою застосування примусових заходів медичного характеру є не лише лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, а також й запобігання вчинення нею суспільно-небезпечних діянь.

Вбачається, що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжке суспільно небезпечне діяння, а саме, вбивство, надалі страждає хронічним психічним захворюванням, чим може становити загрозу як для оточуючих, так і для себе.

Відтак, на переконання суду такий висновок лікарської комісії є передчасним, оскільки з встановлених ним обставин на переконання суду не вбачається того, що внаслідок здійсненого лікування в процесі у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом стан здоров`я ОСОБА_6 настільки змінився, що на даний час відпала потреба в примусовій госпіталізації. На даний час ОСОБА_6 продовжує страждати хронічним психічним захворюванням, а тому суд приходить до висновку про передчасність заяви представника медичного закладу, відтак у її задоволенні слід відмовити.

З наведених міркувань та керуючись ст. 94, ст.95 КК України, ст. ст. 512-514 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні заяви комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 та ч.1 ст.263 КК України - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Суддя ОСОБА_1