Справа № 442/3218/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/659/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у кримінальному провадженіпро обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 185 КК України, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_8 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 травня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

вищевказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, покарання у виді 1 року обмеження волі, призначене за даним вироком поглинути покаранням у виді 3 років позбавлення волі, призначеним ОСОБА_9 за вироками Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22.11.2018 та Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.12.2018, які об`єднані ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.02.2019 та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. З ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 року З місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з повноваженим органом з питань пробації.
На підставі ст. 71 та ч.3 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком у виді 3 років позбавлення волі, повністю приєднано невідбуте ОСОБА_6 покарання у виді 850 гривень штрафу за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.12.2016.
На підставі ч.3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно вироку суду, 15.03.2018 приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, скориставшись відсутністю уваги потерпілого ОСОБА_10 , який в цей час перебував у іншій кімнаті, таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia 230» вартістю 420 гри. із флеш накопичувачем марки «Silicon Power» ємністю 32 Gb вартістю 80 грн., які належать ОСОБА_11 , чим спричинив йому матеріальну шкоду на загальну суму 500 грн.
На вирок суду заступник прокурора Львівської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вищенаведений вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконує покладені на нього обов`язки. Відповідно до пунктів ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 , на період іспитового строку, наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з повноваженим органом з питань пробації.
Вважає, що не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, вирок суду підлягає зміні у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання. Вказує, що безпідставними в даному випадку є застосування ст. 71 КК України, при одночасному застосуванні ч.4 ст. 70 КК України, при обранні остаточного покарання, оскільки таке уже враховано і призначено до самостійного виконання вироками Дрогобицького міськрайонного суду від 06 грудня 2018 року та Артемівського міськрайонного суду від 22 листопада 2018 року. Звертає увагу, що іспитовий строк звільнення від призначеного покарання згідно з ст. 75 КК України за вироками Артемівського міськрайонного суду від 22 листопада 2018 року та Дрогобицького міськрайонного суду від 06 грудня 2018 року, закінчився відповідно 22 листопада 2019 року та 06 грудня 2019 року. Також, на даний час ОСОБА_6 сплачено штраф в сумі 850 грн., який йому призначено до самостійного виконання на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду від 14 лютого 2020 року, що підтверджується ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 18 травня 2020 року, яка набрала законної сили.
06 листопада 2020 року обвинувачений ОСОБА_6 в суд апеляційної інстанції не з`явився, проте був належним чином повідомлений про розгляд апеляційної скарги заступника прокурора Львівської області ОСОБА_8 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 травня 2020 року.
Заслухавши виступ прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.
Наведеним у вироку доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України.
Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, суд не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги.
Що стосується апеляційної скарги прокурора у справі про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів приходить до висновку, що вирок в цій частині підлягає зміні з наступних підстав.
Так, згідно з ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.
Відповідно до ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, який він вчинив 15 березня 2018 року, тобто після постановлення вироку Дрогобицького міськрайонного суду від 22 грудня 2016 року за ч.1 ст. 185 КК України, яким його засуджено до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, що не сплачений.
Разом з тим, інкримінований злочин обвинуваченим вчинено до постановлення вироку Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22.11.2018 за ч.4 ст. 407 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, від якого згідно з ст. 75 КК України звільнено з іспитовим строком на 1 рік та 850 грн. штрафу, який призначено до самостійного виконання та вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.12.2018 за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, від якого звільнено з іспитовим строком на 1 рік на підставі ст. 75 КК України та 850 грн. штрафу, який призначено до самостійного виконання.
Таким чином, вироками Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22.11.2018 та Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.12.2018 уже враховано покарання, яке призначено згідно з вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.12.2018 за ч.1 ст. 185 КК України, яким його засуджено до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.
Крім цього, іспитовий строк звільнення від призначеного покарання згідно з ст. 75 КК України за вироками Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22.11.2018 та Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.12.2018, закінчився 22.11.2019 та 06.12.2019, а також сплачено штраф в сумі 850 грн., який йому призначено до самостійного виконання на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.02.2020.
Згідно з п.п. 3, 4 ч.1, ч.2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слід задоволити апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_8 та змінити вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 травня 2020 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення остаточного покарання.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_8 задоволити.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 травня 2020 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення остаточного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконує покладені на нього обов`язки.

Відповідно до пунктів ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 , на період іспитового строку, наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з повноваженим органом з питань пробації.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4