Справа № 299/2559/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/500/20 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14. 08. 2020.

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13. 10. 2020 з визначенням застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 100 (сто п`ять тисяч сто) грн., щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Цією ж ухвалою, у разі внесення застави, на ОСОБА_5 покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту (за межі Виноградівського району Закарпатської області), в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками та потерпілим у кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання слідчий обґрунтував тим, що 02. 08. 2020 СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000046, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02. 08. 2020 приблизно о 00 год. 30 хв. ОСОБА_5 , знаходячись біля адміністративної будівлі Олешницької сільської ради по вул. Українській, 193 в с. Олешник, Виноградівського району, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення, грубо порушуючи громадський порядок та встановлені норми суспільної поведінки, виражаючи явну неповагу до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів, в присутності сторонніх осіб, витягнувши із кишені розкладний ніж, заздалегідь приготований для спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , та наніс йому лезом ножа по одному удару в область тіла, а саме: грудної клітки, в область лівого плеча та в область лівої кістки.

-2-

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_9 згідно висновку експерта № 127 від 06. 08. 2020, спричинено легкі тілесні ушкодження.

14. 08. 2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий обґрунтував тим, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, а тому існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, без дозволу слідчого, прокурора та суду, з метою пошуку роботи, може виїхати з місця постійного проживання. Крім того, підозрюваний офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, не одружений, що, на думку слідчого, свідчить про відсутність у ОСОБА_5 соціальних чинників, які б утримували його у місці постійного проживання. Отже, вказані обставини свідчать про неможливість застосування особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту, оскільки такі запобіжні заходи ОСОБА_5 дотримуватись не будуть, а майновий стан та відсутність будь-яких відомостей про наявність у останнього постійного місця роботи, позбавляють можливості застосувати заставу.

В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за яке передбачена кримінальна відповідальність виключно у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років та відноситься до тяжких злочинів. Слідчий суддя погодився з тим, що з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілого, продовжити протиправну поведінку, врахував, що ОСОБА_5 підозрюється у застосуванні насильства щодо неповнолітнього, діяння спрямоване проти життя та здоров"я неповнолітньої особи, вчинене небезпечним способом (з використанням ножа), а за даними досудового розслідування удари ножем наносилися потерпілому в область грудної клітини, де знаходяться життєво важливі органи. Показання підозрюваного вказують на те, що саме він був ініціатором конфлікту між ним та неповнолітніми особами. Обставини події, встановлені за даними досудового розслідування, вказують на те, що застосування у даній ситуації ножа абсолютно не є виправданим, як це стверджував в судовому засіданні підозрюваний. Крім того, слідчий суддя взяв до уваги поведінку підозрюваного в судовому засіданні, яка свідчить про відсутність критичного ставлення до діяння, у вчиненні якого він підозрюється, має ознаки зухвалості та явної неповаги до суспільства.

Разом із тим, враховуючи позитивну характеристику підозрюваного за місцем проживання, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя визнав за можливе визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України та визначив таку в сумі 105 100 грн. (50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 14. 08. 2020, постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною покидати місце свого проживання у нічний час доби. В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що слідчим суддею не взято до

-3-

уваги те, що матеріальна шкода відсутня, підозрюваний раніше не судимий, не одружений, визначений розмір застави є непомірно великою сумою для підозрюваного. Вважає, що слідчим не надано жодних доказів, які можуть вказувати на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення; не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваному нема сенсу переховуватись, впливати на свідків, які на момент постановлення оскаржуваної ухвали вже допитані, та потерпілого; жодних доказів, які б прямо підтверджували причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину немає.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора та захисника, неявка яких з урахуванням положень частини 4 статті 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вищевказані особи належним чином повідомлені про час та місце його розгляду, а також те, що від захисника надійшла письмова заява про неможливість явки до суду та розгляд апеляційної скарги у його відсутності. Клопотань про відкладення судового розгляду, учасники не подавали.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу та не заперечував про її розгляд у відсутності його захисника, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

-4-

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, у провадженні СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000046 від 02. 08. 2020 за ознаками кримінаного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

14. 08. 2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 14. 08. 2020 за клопотанням слідчого щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13. 10. 2020 та визначено заставу 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 100 (сто п`ять тисяч сто) грн.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого обставини, на підставі яких він дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірено при розгляді клопотання, заслухано пояснення підозрюваного, його захисника, доводи прокурора та слідчого, а також досліджені матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється .

Положеннями п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність обґрунтованої підозри та доказів, які вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, а також те, що насильство вчинено щодо неповнолітнього, діяння спрямоване проти життя та здоров"я, вчинене небезпечним способом (з використанням ножа), удари ножем наносилися у область грудної клітини, де знаходяться життєво важливі органи, і обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та належним чином мотивував свої висновки про відсутність обставин до обрання менш суворого запобіжного заходу.

-5-

Вказане дає підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний, може намагатися ухилитися від слідства і суду та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти наявним ризикам, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів відхиляє.

Урахувавши дані про особу ОСОБА_5 , наявність передбачених ст.177 КПК України підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя підставно задовольнив клопотання слідчого, із наведенням в ухвалі докладних обґрунтувань такого рішення.

На переконання колегії суддів, рішення слідчого судді відповідає практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, п. 51 у справі «Летелье проти Франції» (рішення від 26. 06. 1991) про те, що «суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку в наслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна рахувати виправданим, тільки, якщо маються підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно знаходиться під загрозою».

Поряд з тим апеляційний суд враховує і те, що застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог статей 177, 178, 183 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а також з урахуванням ознак суспільного інтересу цього кримінального правопорушення, яке, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Наведені в апеляційній скарзі захисника адвоката ОСОБА_10 доводи на захист підозрюваного ОСОБА_5 , зокрема, щодо необґрунтованості висунутої останньому підозри, були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів.

При обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначив і розмір застави 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 100 гривень, яка, у випадку її внесення, є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам зазначеним у ст.177 КПК України.

Враховуючи те, що безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за ст. 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також морально-етичних засад, звичаїв, традицій та інших поза юридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття; хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності,

-6-

що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом і таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди; хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок; обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства; головною рушійною силою хуліганських дій є бажання завдати шкоди не конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки, а також тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , колегія суддів вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави у 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є обґрунтованим, оскільки внесення застави саме в такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, в разі його внесення.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених в законі ризиків.

Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою. В ході кримінального провадження обставини, які мають бути достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні цього злочину на момент вручення були наявними.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14.08.2020, якою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 100 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) грн. - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: