1Справа № 335/6395/20 1-кп/335/773/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2020 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001807 від 09.07.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 не працевлаштованого, не одруженого, який на утриманні дітей не має, раніше засудженого:

1) 27.04.2004 Марганецьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, з конфіскацією майна;

2) 10.03.2009 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

3) 25.10.2010 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт;

4) 12.06.2012 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187 КК України. Покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України не відбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2010, та визначено покарання у вигляді 7 років 3 дні позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 22.05.2018 по відбуттю строку покарання.

5) 22.09.2020 вироком Запорізького апеляційного суду вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 січня 2020 року, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ст.395 КК України, та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, скасовано в частині призначеного покарання. Призначено ОСОБА_4 покарання:за ч.2 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки;за ст.395 КК України - у виді арешту на строк 6 місяців, На підставі ч.1 ст.70 КК України, пп.а п.1 ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки Врешті вирок залишено без змін .

за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
09 липня 2020 року, приблизно о 14 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаходячись на території «Жданівського пляжу», а саме з тильної сторони кафе «СанСіті», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська, буд. 2-Г, підійшов до потерпілої ОСОБА_6 яка засмагала на вказаному пляжі, та таємно викрав її пляжну сумку «sunglasshut» чорного кольору, в якій знаходився мобільний телефон «Google Pixel2» ІМЕІ: НОМЕР_1 в корпусі білого кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта № 10-452 від 15.07.2020 становить 6 871 гривень 76 копійок, зі встановленою сім-картою мобільного оператору «Київстар» м.н. НОМЕР_2 , яка не становить матеріальної цінності, а також наступні особисті речі потерпілої, що не становлять для неї матеріальної цінності: косметичка;гребінець сірого кольору;пляшка води «Моршинська» об`ємом 0,5 літрів;рушник коричневого кольору;упаковка вологих серветок «Unis», чорного кольору; сонцезахисні окуляри в оправі чорного кольору; кейс від навушників «Motorola», чорного кольору; зв`язка ключів від квартири; силіконовий чохол на мобільний телефон.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, проте його дії були помічені потерпілою ОСОБА_6 яка намагалась його зупинити.

Усвідомлюючи, що його злочинні дії стали очевидними, незважаючи на вимоги потерпілої про їх припинення, ОСОБА_4 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, відкрито заволодів вищевказаним майном та почав втікати з місця вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитись викраденим, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 6 871 гривня 76 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням, повністю визнав себе винуватим, щиро розкаявся та пояснив, що він дійсно влітку 2020 року року, коли він йшов по пляжу, побачив чорну сумку. Поруч нікого не було, лише одна дівчина. Він вважав, що вона спить, схопив сумку і побіг. Дівчина не спала і стала його гукати, він це чув, однак почав тікати з місця скоєння кримінального правопорушення однак через деякий час його наздогнали перехожі, викликали поліцію, сумку з речами забрали. Також зазначив, що вину свою визнає, щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_6 будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні питання щодо покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у даному кримінальному провадженні щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого при вищевикладених обставинах злочину доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, і ступінь суспільної небезпеки, сукупність усіх фактичних обставин, які його характеризують: обстановку і спосіб злочинного діяння, його наслідки, суму завданої потерпілій матеріальної шкоди, яка відшкодована шляхом повернення майна, дані, що характеризують особу винного, зокрема те, що ОСОБА_4 раніше судимий, офіційно не працює, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

За наведених обставин кримінального провадження, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставини, що пом`якшує покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.186 КК України, проте з урахуванням тих обставин, що кримінальне правопорушення вчинено через декілька місяців після ухвалення вироку відносно обвинуваченого, яким ОСОБА_4 було призначено покарання із застосуванням випробувального терміну за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, але до набрання ним законної сили, суд не вбачає підстав для призначення покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.186 КК України.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, даних про його особу, обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, враховуючи, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, відбував покарання у місцях позбавлення волі, кримінальне правопорушення вчинив через декілька місяців після ухвалення вироку відносно нього, але до набрання ним законної сили, яким ОСОБА_4 було призначено покарання із застосуванням випробувального терміну за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, суд призначає покарання у вигляді позбавлення волі і прийшов до висновку про те, що ці дані в сукупності свідчать про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо тільки в ізоляції від суспільства, оскільки ОСОБА_4 не виявив бажання стати на шлях виправлення та маючи непогашену судимість знов продовжив скоювати аналогічні кримінальні правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що дані про особу обвинуваченого свідчать про те, що суспільну небезпеку своїх діянь ОСОБА_4 не усвідомив і на шлях виправлення не став, а тому єдино адекватним і достатнім для його виправлення є покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого.

Крім цього, судом встановлено, що 22.09.2020 вироком Запорізького апеляційного суду вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 січня 2020 року, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ст.395 КК України, та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, скасовано в частині призначеного покарання. Призначено ОСОБА_4 покарання:за ч.2 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ст.395 КК України - у виді арешту на строк 6 місяців, На підставі ч.1 ст.70 КК України, пп.а п.1 ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки . Вирок набрав законної сили 22.09.2020 року.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, а також приймаючи до уваги особу обвинуваченого і його ставлення до скоєного правопорушення, обставини скоєння кримінального правопорушення, відшкодування збитків потерпілій шляхом повернення майна, яка не наполягала на суворому покаранні, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання з покаранням, призначеним вироком Запорізького апеляційного суду від 22.09.2020 року.

Питання про долю речових доказів у даному провадженні суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно з довідкою про витрати на проведення експертизи №10-452 від 15.07.2020 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи, складають 490,35 грн.

Отже, в порядку ст.124 КПК України, підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 490,35 гривень.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, враховуючи ті обставини, що стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, а також приймаючи до уваги, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, відповідає особі обвинуваченого та позбавляє ОСОБА_4 можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду та враховуючи обраний ОСОБА_4 судом вид покарання, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання з покаранням, призначеним вироком Запорізького апеляційного суду від 22.09.2020 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 7 (сім) місяців.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання з 09.07.2020 року.

Речові докази: сумку «sunglasshut» чорного кольору, косметичка;гребінець сірого кольору;пляшка води «Моршинська» об`ємом 0,5 літрів;рушник коричневого кольору;упаковка вологих серветок «Unis», чорного кольору; сонцезахисні окуляри в оправі чорного кольору; кейс від навушників «Motorola», чорного кольору; зв`язка ключів від квартири; силіконовий чохол на мобільний телефон, мобільний телефон «Google Pixel2» ІМЕІ: НОМЕР_1 в корпусі білого кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта № 10-452 від 15.07.2020 становить 6 871 гривень 76 копійок, зі встановленою сім-картою мобільного оператору «Київстар» м.н. НОМЕР_2 , передані на відповідальне зберігання потерпілій повернути ОСОБА_6 , паперовий конверт в який упаковано мобільний телефон «марки «Samsung» червоно-чорного кольору з СІМ-карткою мобільного оператору «Водафон» НОМЕР_3 повернути законному володільцю.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 490,35 грн. процесуальних витрат.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1