Провадження № 1-кп/331/652/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» листопада 2020 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Запоріжжі у спрощеному провадженні, без виклику учасників, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000258 від 25.09.2020 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
25.09.2020 року о 09-36 год. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 83/85 в приміщенні супермаркету «Варус-45», діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з торгових полиць зазначеного магазину намагався таємно викрасти майно, яке належить ТОВ «ОМЕГА», сховавши його в свій портфель, а саме:
- напій алкогольний Амарула Крем-Лікер, ємкістю 0,7 мл. ш/к 577, в кількості 1 пляшки, вартістю 423 грн. 20 коп. без ПДВ, чим намагався спричинити ТОВ «ОМЕГА» матеріальну шкоду на вищевказану суму, але не довів кримінальне правопорушення до кінця з причин, які не залежали від його волі оскільки був зупинений працівником охорони супермаркету, після проходження касової зони та в подальшому переданий працівникам поліції.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , встановлено, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме в закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), під час якого особа виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Представник потерпілого ОСОБА_5 , відповідно до поданої заяви, повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000258 від 25.09.2020 року відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у спрощеному провадженні без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), під час якого особа виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від її волі
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України не судимий, вчинив кримінальний проступок, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, має місце реєстрації, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має стабільного джерела доходу, не перебуває на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра, не має негативних характеристик, майно повернуте представнику потерпілого.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.
Суд також бере до уваги положення ч. 3 ст. 68 КК України, якими визначений порядок призначення покарання за незакінчений злочин.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.
Санкцією частини першої ст. 185 КК України передбачений широкий перелік покарань, які можуть бути призначені судом. Суд приходить до висновку, що застосування покарання у вигляді штрафу та виправних робіт не буде сприяти меті покарання, оскільки не зможе бути виконане, у зв`язку із тим, що обвинувачений не має постійного місця роботи.

З огляду на характеристики обвинуваченого та обставини вчиненого кримінального правопорушення, предмети, що намагалася викрасти ОСОБА_6 , суд вважає що покарання у вигляді обмеження волі буде занадто суворим.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що покарання, яке сприятиме виправленню обвинуваченої та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень громадські роботи у межах санкції статті у розмірі 160 (сто шістдесят) годин.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Запобіжних захід у кримінальному провадженні не обирався.
Питання про речові докази вирішити судом в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 160 (ста шістдесяти ) годин громадських робіт.
Речові докази:
-DVD-R диск, який має значення речового доказу по кримінальному провадженню № 0000258 від 25.09.2020 року залишити в матеріалах кримінального провадження;
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його отримання.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1