Справа № 127/7051/20
Провадження №11-кп/801/37/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем: ОСОБА_5 ,
з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7
та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою з доповненнями засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 травня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді позбавлення волі на певний строк та зарахування відбутого строку покарання до покарання у виді позбавлення волі на певний строк, -

в с т а н о в и в :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі на певний строк та зарахування відбутого строку покарання до покарання у виді позбавлення волі на певний строк, яке мотивоване тим, що він відбув більше 12 років покарання та подальше його відбування покарання порушує положення ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розглянувши клопотання, суд першої інстанції відмовив у його задоволенні за відсутності правових підстав, разом з тим зазначивши, що законодавство України про кримінальну відповідальність передбачає механізм захисту прав осіб, які засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі шляхом помилування.
В апеляційній скарзі з доповненнями засуджений ОСОБА_7 , вважаючи рішення суду незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та повернути матеріали клопотання на новий судовий розгляд у суд першої інстанції. Апеляційну скаргу мотивує тим, що після прийняття Європейським судом з прав людини рішення у справі «Пєтухов проти України» застосування відносно нього довічного позбавлення волі суперечить нормам міжнародного права і не може застосовуватись.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Висновок суду про необхідність залишення клопотання засудженого ОСОБА_7 без задоволення є законним та обґрунтованим, зважаючи на наступні обставини.

Згідно матеріалів судового провадження, вироком Апеляційного суду Вінницької області від 03.02.2009 ОСОБА_7 засуджено за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 129 КК України, з урахуванням ст. 70 КК України, до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.
Ухвалою Верховного Суду України від 02.07.2009 вирок Апеляційного суду Вінницької області від 03.02.2009 щодо ОСОБА_7 змінено, ухвалено вважати, що кваліфікуючою ознакою ч. 4 ст. 187 КК України, за якою засуджено ОСОБА_7 , є розбій, поєднаний із заподіянням потерпілій ОСОБА_9 тяжкого тілесного ушкодження, а не її смерті. В іншій частині вирок щодо ОСОБА_7 залишено без змін.
Вирок Апеляційного суду Вінницької області від 03.02.2009 набрав законної сили 02.07.2009 та звернутий до виконання.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 13.06.2016 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 09.01.2008 по 02.07.2009 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30.03.2020 відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зняття судимості за вироком Апеляційного суду Вінницької області від 03.02.2009.
На даний час засуджений відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№1)".
Початок строку покарання рахується з 09.01.2008.

Можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким передбачена ст. 82 Кримінального кодексу України та може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.

Проте заміна невідбутої частини покарання більш м`яким до засуджених до довічного позбавлення волі законодавством України не передбачена.

Так, дійсно 12 березня 2019 року Європейський суд з прав людини ухвалив рішення у справі «Петухов проти України», яке 9 вересня 2019 року набуло статусу остаточного, відповідно до ст. 44 розділу 2 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.
У ньому суд визнав, що довічне позбавлення волі засудженого без гарантування йому права перегляду вироку в частині скорочення строку відбування такого покарання та перспективи можливого звільнення суперечить ст.3 Конвенції. Для вирішення цієї проблеми держава повинна буде вжити заходи загального характеру: реформувати систему перегляду вироків щодо осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, так, щоби гарантувати у кожному конкретному випадку дослідження того, чи ґрунтується їх тривале ув`язнення на законних пенологічних підставах, а також, щоби дати можливість цим засудженим з певною мірою визначеності передбачити, що вони мають зробити для того, аби питання про їхнє звільнення було розглянуте, та за яких саме умов відповідно до стандартів, вироблених у практиці ЄСПЛ.

Разом з тим, на даний час, до прийняття відповідного Закону, відсутні передбачені законодавством України підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому до довічного позбавлення волі.
На теперішній час в України існує тільки інститут Президентського помилування, передбачений ст. 87 КК України, згідно якого актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі строком не менше 25 років.
Отже, чинним законодавством передбачено можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням лише шляхом помилування засудженого.

Таким чином, підстав для прийняття судом рішення про заміну ОСОБА_7 невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді позбавлення волі на певний строк та зарахування відбутого строку покарання до покарання у виді позбавлення волі на певний строк немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 травня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді позбавлення волі на певний строк та зарахування відбутого строку покарання до покарання у виді позбавлення волі на певний строк, - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4