Справа №639/5809/20
Провадження №1-в/639/763/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції у залі суду в м. Харкові подання начальника ДУ «Холодногірська виправна колонія № 18» ОСОБА_3 , про приведення вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 червня 2015 року відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VІІІ, -

в с т а н о в и в:

На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло подання начальника ДУ «Холодногірська виправна колонія № 18» ОСОБА_3 , про приведення вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 червня 2015 року відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VІІІ.

Засуджений ОСОБА_4 надав заяву про розгляд подання без його участі, просив суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі.

Дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З матеріалів особової справи встановлено, що вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 червня 2015 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 12 років позбавлення волі і за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 визначено за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 12 років позбавлення волі.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 червня 2015 року набрав законної сили 15.09.2015 року.

01.07.2020 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22.11.2018, яким до ч. 1 ст. 185 КК України внесено зміни та визначено, що до ч. 1 ст. 185 КК України, якими встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

За змістом норми ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

В ч. 1 ст. 72 КК України передбачено, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: 1) одному дню позбавлення волі відповідають: а) один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту; б) два дні обмеження волі; в) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; г) вісім годин громадських робіт; 2) одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають: а) два дні обмеження волі; б) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; 3) одному дню обмеження волі відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; 4) одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 червня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, що після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII перевищує санкцію ч. 1 ст. 185 КК України, яка в чинній редакції не передбачає призначення покарання у виді позбавлення волі, враховуючи те, що обставини, які б унеможливлювали застосування до ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, передбачені ст. 61 КК України, відсутні, суд вважає за необхідне привести вирок щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України у відповідність з чинною нормою цієї статті, призначивши покарання за вказаною статтею Закону у виді обмеження волі з дотриманням положення ч. 1 ст. 72 КК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подання начальника Державної установи "Холодногірська виправна колонія № 18" необхідно задовольнити.

Керуючись ст. 58 Конституції України, ст.ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -,

п о с т а н о в и в:

Подання задовольнити.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 червня 2015 року стосовно ОСОБА_4 , в частині призначення покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, привести у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року № 2617-VIII.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років обмеження волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, з урахуванням ст. 72 КК України, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 12 років позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же термін після отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1