Справа № 588/1638/20
№ провадження 1-кп/588/21/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2021 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянці кримінальне провадження відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, який не працює, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.01.2016 Зарічним районним судом м.Суми за статтею 395, частиною 2 статті 185, статтею 70 КК України до покарання у виді один рік позбавлення волі;

- 21.11.2016 Зарічним районним судом м.Суми за частиною 2 статті 185 КК України до покарання у виді три роки обмеження волі;

- 02.04.2018 Зарічним районним судом м.Суми за частиною 2 статті 185, частина 4 статті 70 КК України до покарання у виді один рік позбавлення волі;

- 21.01.2019 Білопільським районним судом Сумської області за частиною 2 статті 185, частиною 1 статті 357, частина 1 статті 70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі;

- 18.03.2019 Ковпаківським районним судом м.Суми за частиною 2 статті 185 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі;

- 12.06.2019 Зарічним районним судом м.Суми за частиною 2 статті 185 КК України, частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 КК України з урахуванням змін за ухвалою Сумського апеляційного суду від 10.10.2019 засуджений на підставі статей 70, 71, 72 КК України до остаточного покарання 1 рік 3 місяці позбавлення волі,

- 11.07.2019 Ковпаківським районним судом м.Суми за частиною 2 статті 307, 69 КК України до покарання у виді 1 року 5 місяці позбавлення волі;

-19.07.2019 Октябрським районним судом м.Полтави за частиною 2 статті 185, частиною 4 статті 70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі;

- 28.10.2019 Ковпаківським районним судом м.Суми за частиною 2 статті 185, частина 4 статті 70 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, у зв`язку з повним відбуттям покарання звільнився 07.02.2020 року,

- 17.12.2020 Тростянецьким районним судом Сумської області за частиною 2 статті 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України,

за участі учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 на початку жовтня 2020 року знайшов у мережі «Інтернет» довідник з номерами стаціонарних телефонів мешканців м. Тростянець Сумської області. Маючи на меті використати номери телефонів для заволодіння грошовими коштами невизначених осіб шахрайським шляхом, 08.10.2020 у період з 11 години до 12 години, реалізуючи свій прямий корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, ОСОБА_5 зателефонував з мобільного телефону на номер стаціонарного телефону НОМЕР_1 раніше незнайомої йому жінки похилого віку, ОСОБА_6 . ОСОБА_5 увів у оману ОСОБА_6 , видавши по телефону себе за її сина та повідомивши, що він начебто потрапив у дорожньо-транспортну пригоду і для лікування йому потрібні грошові кошти, які остання повинна передати начебто його другу, який прийде до неї додому. Того ж дня, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 приїхав з м.Суми в м.Тростянець Сумської області міжміським рейсовим автомобільним транспортом. В м.Тростянець на площі 40-ї Армії ОСОБА_5 попросив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , який не був обізнаний про його злочинні наміри, підвезти його на автомобілі «Skoda Fabia» з державним номером НОМЕР_2 до господарства ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 . Прибувши за вказаною адресою у період з 13 години до 14 години, ОСОБА_5 зі свого мобільного телефону зателефонував на номер стаціонарного телефону ОСОБА_6 і, продовжуючи вводити її у оману, знову представився її сином і вказав передати гроші начебто його товаришу, який чекає у подвір`ї. Будучи введеною у оману щодо того, що гроші передає знайомому свого сина, ОСОБА_6 впустила ОСОБА_5 до будинку і передала йому гроші сумою 10000 гривень. Взявши у ОСОБА_6 зазначені гроші, ОСОБА_5 вийшов з вказаного господарства, і таким чином завдав потерпілій майнової шкоди на суму 10000 гривень.

Отримавши можливість розпоряджатися грошовими коштами, ОСОБА_5 витратив їх на власні потреби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 за пред`явленим йому обвинуваченням винним себе визнав повністю, не оспорив обставин, викладених в обвинувальному акті, і суду показав, що точно не пам`ятає дати, восени цього року, коли ще було доволі тепло, в інтернеті знайшов телефонний довідник і зі свого мобільного телефону почав телефонувати навмання на стаціонарні телефони. З другого чи третього дзвінка попав на потерпілу, представився її сином, повідомив, що нібито потрапив в дорожню пригоду і потребує коштів, вона повірила і сказала адресу, за якою знаходиться. ОСОБА_5 вказав, що з м.Суми сів на маршрутне таксі і приїхав до автовокзалу м.Тростянець, де звернувся до таксиста, щоб доїхати до місця проживання потерпілої. Знову зателефонував потерпілій і сказав, що за коштами підійде знайомий. Приїхавши до місця проживання жінки, ОСОБА_5 попросив почекати водія таксі, а сам зайшов до потерпілої, яка йому віддала кошти в сумі 10000 грн. купюрами по 500 і 200 грн. Вийшовши з грошима на таксі доїхав до автовокзалу і «попутками» виїхав до м.Суми, змінював машини декілька разів на випадок, що хтось слідкуватиме за ним.

Визнавши на підставі частини 3 статті 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності його позицій, роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, враховуючи думку прокурора, суд обмежився допитом обвинуваченого та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та тих, які необхідні для вирішення питання про долю речових доказів.

За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні доведеною повністю.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за частиною 2 статті 190 КК України, тобто як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення проти власності, після відбуття у лютому 2020 року покарання у виді позбавлення волі продовжив вчинення нових аналогічних злочинів проти вдасності. Обвинувачений не працює, одружений, за місцем проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Як пом`якшуючі вину обставини суд відповідно до статті 66 КК України визнає сприяння у розкритті злочину.

Суд не вбачає підстав для визнання наявності щирого каяття у обвинуваченого з огляду на таке.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року № 13-70кс19).

Саме по собі визнання вини і надання показань обвинуваченим не є достатнім для визнання у нього наявності такого психічного стану винної особи, який характеризує щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до статті 67 КК України суд визнає вчинення злочину проти особи похилого віку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, з огляду на викладені вище обставини та дані про особу обвинуваченого, позицію потерпілої, яка поклалась на розсуд суду, ураховуючи не відшкодування обвинуваченим шкоди, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, яке відповідатиме тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Згідно з приписами частини 4 статті 70 КК якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Оскільки ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 190 КК України, вчинив у жовтні 2020 року, тобто до постановлення вироку Тростянецького районного суду Сумської області від 17.12.2020 року, який набрав законної сили 19 січня 2021 року, тому остаточне покарання йому слід призначити на підставі частини 4 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш сурового покарання за попереднім вироком більш суровим покаранням за цим вироком у виді позбавлення волі.

Як установлено судом ОСОБА_5 09.02.2021 року був затриманий з метою відбуття ним покарання за попереднім вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 17.12.2020 року, в подальшому був поміщений до ДУ «Сумський слідчий ізолятор». Тому ураховуючи, що обвинувачений вже відбуває покарання за попереднім вироком, строк покарання за цим вироком слід обчислювати з дня його проголошення, а у строк покарання визначеного за сукупністю кримінальних правопорушень слід зарахувати відбутий ОСОБА_5 строк позбавлення волі за попереднім вироком з 09 по 11 лютого 2021 року включно.

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 13.10.2020 року було накладено арешт на мобільний телефон, сімкарту, які вилучені у ОСОБА_5 , який необхідно скасувати на підставі частини четвертої статті 174 КПК України.

Речові докази - мобільний телефон, сімкарту, які вилучені у ОСОБА_5 конфіскувати відповідно до статті 100 КПК України як знаряддя злочину.

Процесуальні витрати відсутні.

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 21.10.2020 до ОСОБА_5 під час досудового розслідування було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 19.12.2020. Строк дії запобіжного заходу закінчився, клопотань про обрання запобіжного заходу прокурор не подавав.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 349, 368-374, 392, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі частини 4 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 17.12.2020 року, більш суровим покаранням, визначеним цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 за цим вироком обчислювати з дня оголошення цього вироку, тобто з 12 лютого 2021 року, зарахувавши у строк остаточного покарання відбутий строк покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком з 09 лютого 2021 року по 11 лютого 2021 року включно.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 13.10.2020 року на мобільний телефон «LG X220 ds» із sim-картою ПрАТ «Водафон Україна» НОМЕР_3 .

Речові докази: мобільний телефон «LG X220 ds» із sim-картою ПрАТ «Водафон Україна» НОМЕР_3 , який переданий на зберігання до камери речових доказів Відділення поліції № 1 (м.Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1