Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2287/20
Провадження № 1-в/553/446/2020
У Х В А Л А
Іменем України

09.12.2020м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія (№ 64)» у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого,

засудженого: 05 березня 2020 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187, ст. 71 КК України до 7 років 7 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна,

про приведення вироку у відповідність закону, -

В С Т А Н О В И В:

Начальник ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» звернувся до суду з поданням про приведення вироку стосовно ОСОБА_4 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018, який набрав законної сили 01.07.2020, посилаючись на необхідність приведення у відповідність до вказаного Закону вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2017 року та визначення остаточної міри покарання по вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 05 березня 2020 року щодо засудженого.

Начальник Полтавської виправної колонії (№ 64) та засуджений про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Прокурор заперечував проти задоволення подання у зв`язку з його безпідставністю.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання, надані представником Полтавської виправної колонії (№ 64), матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 05 березня 2020 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 14 грудня 2017 року та остаточно призначено покарання у виді 7 років 7 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.

При цьому вироком Ленінського районного суду м. Полтави 14 грудня 2017 року ОСОБА_4 був засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України. Остаточне покарання за цим вироком було визначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2017 року більш суворим за цим вироком, та остаточно призначено засудженому покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Саме вироком суду від 19 жовтня 2017 року ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 1 рік з випробуванням.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ, яким окрім іншого внесені зміни до санкцій ряду статей КК України (далі за текстом - Закон від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ).

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Приписами ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, утому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Надаючи оцінку обґрунтованості подання, суд зазначає, що в редакції, чинній станом на час розгляду клопотання, передбачено покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

- за ч. 2 ст. 185 КК України за крадіжку, вчинену повторно у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк;

- за ч. 3 ст. 185 КК України за крадіжку, поєднану з проникненням у житло - у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Законом від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ зміни до ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України не вносились, частина 2 статті 185 КК України діє в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо гуманізації кримінальної відповідальності» від 15 квітня 2008 року N 270-VI, а частина 3 вказаної статті - редакції Закону від 5 квітня 2001року № 2341-III.

Щодо частини 1 статті 185 КК України, то, як зазначалось вище, покарання, призначене ОСОБА_4 за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2017 року було поглинено вироком Ленінського районного суду м. Полтави 14 грудня 2017 року на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

При ухваленні останнього за часом вироку 05 березня 2020 року вказане покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, призначене вироком суду від 19 жовтня 2017 року, за правилами ст. 70 та ст. 71 КК України не складалось та не поглиналось, у зв`язку з чим не вплинуло на визначення остаточної міри покарання засудженому ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, в задоволенні подання про приведення вироку у відповідність до вимог нового закону необхідно відмовити.

Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 3 ст. 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія (№ 64)» про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи діб з дня проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1