КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 13.08.2020 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.08.2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, повернуто прокурору.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України. Так, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення складається із двох окремих частин, при цьому друга частина цього викладу виконана шляхом копіювання першої частини і є незрозумілим які саме дії свідчать про продовження злочинного умислу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлених службових осіб ТОВ «Спецвогнеізоляція». Формулювання обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не узгоджуються із правою кваліфікацією. Формулювання обвинувачення за кожною правовою кваліфікацією є однаковим, хоча кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України, різні за своєю суттю та об`єктом цих кримінальних правопорушень, різні правовідносини. Дії кожного з обвинувачених та їх роль у вчиненні інкримінованих злочинів не конкретизовані, що призведе до порушення права на захист кожного обвинуваченого. Формулювання обвинувачення щодо кожного з обвинувачених є ідентичним із викладом фактичних обставин кримінального правопорушення і також складене шляхом копіювання змісту викладу фактичних обставин; час, коли обвинувачені заволоділи грошовими коштами та вчинили службові підроблення не зазначений. Також в обвинувальному акті не зазначено, яким чином та де саме обвинувачені заволоділи грошовими коштами місцевого бюджету, тобто не вказаний спосіб заволодіння чужим майном, а також місце заволодіння. Зі змісту обвинувального акту не вбачається у який спосіб обвинувачені заволоділи грошовими коштами саме на суму 401 230 грн. та на підставі чого вказана сума визначена органом досудового розслідування. В обвинувальному акті взагалі не зазначено, яким чином ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 366 КК України. Також в обвинувальному акті не конкретизовано, з чого саме складався злочинний план та, враховуючи, що обвинуваченим інкриміновано вчинення злочинних дій за попередньою змово групою осіб, в обвинувальному акті не конкретизована роль кожного з обвинувачених відповідно до розробленого плану, хоча і зазначено, що ОСОБА_8 діяла згідно із відведеної їй ролі у вчиненні злочинів.

Прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки обвинувальний акт повністю відповідає положенням ст. 291 КПК України. Обвинувальний акт не містить жодного недоліку, визначеного ст. 291 КПК України, а суд вийшов за межі повноважень, передбачених ст. 314 КПК України, вдавшись до аналізу правильності викладення обставин та правової кваліфікації правопорушення. Крім того прокурор не позбавлений під час розгляду справи судом, можливості використати право на зміну обвинувачення, передбачене ст. 338 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 370 КПК Українисудове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК Україниу підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта викладені в ст.ст. 109, 291 КПК України.

Із наведених норм кримінального процесуального закону убачається, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Колегія суддів вважає, що, повертаючи обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків, суд першої інстанції дійшов необгрунтованого висновку про порушення прокурором вимог ст. 291 КПК України, оскільки зі змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 убачається, що в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і частини статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Однак, замість перевірки дотримання слідчим та прокурором вимог ст. 291 КПК Українипри складанні, затвердженні та підписанні обвинувального акту та додатків до нього, суд першої інстанції вдався до оцінки фактичних обставин кримінальних правопорушень, та до вирішення тих питань, які не є предметом розгляду в підготовчому судовому засіданні і не можуть бути підставами для повернення обвинувального акту прокурору.
Так, наведені в ухвалі судупідстави повернення обвинувального акта прокурору та додатків до нього, - не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки не узгоджується з положеннями ст. 291 КПК України.
Крім того, згідно ч. 2 ст. 338 КПК України прокурор не позбавлений можливості змінити або виправити правову кваліфікацію та обсяг обвинувачення шляхом зміни обвинувачення.

Щодо посилання суду першої інстанції у рішенні на відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, - колегія суддів наголошує, що згідно ч. 5 ст. 291 КПК України прокурор викладає фактичні обставини, які вважає встановленими.

Таким чином, колегією суддів не встановлено невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, яка перешкодила би призначенню кримінального провадження до розгляду, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню як обґрунтована, а ухвала суду - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 13.08.2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, повернуто прокурору скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3