ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/95/20 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2582/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 02 червня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 , -
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 02 червня 2020 року повернуто прокурору обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення злочинів, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України.
В обґрунтування прийнятого рішення, районний суд зазначив, щообвинувачена не володіє українською мовою, а процесуальні документи, а також обвинувальний акт у кримінальному провадженні складені українською мовою. В зв`язку з цим прокурором не були належним чином відкриті обвинуваченій зібрані під час досудового розслідування докази, які не були перекладені на мову, якою володіє обвинувачена, та не було залучено перекладача. Тому суд дійшов висновку, що обвинуваченою не було реалізоване її право на отримання копії обвинувального акту в перекладі на мову, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчинення кримінального правопорушення.

Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду прокурор ОСОБА_8 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.06.2020 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування своєї вимоги апелянт вказує на те, що під час досудового розслідування, при пред`явленні 24.12.2019 ОСОБА_9 підозри у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, останній одразу була вручена пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, яку вона отримала та поставила підпис про те, що вказані права та обов`язки є зрозумілими для неї, а також те, що вона отримала копію повідомлення про підозру. Одночасно ОСОБА_9 вказано на право отримати правову допомогу захисника, на що вона відмовилась, власноруч зазначивши у протоколі роз`яснення права на захист та протоколі з`ясування мотивів відмови від захисника (які, відповідно, були складені на державній мові) про те, що вона не потребує послуг адвоката та буде здійснювати свій захист самостійно.
Вказане свідчить про те, що ОСОБА_9 у повному обсязі розуміє суть тих процесуальних документів, які вона отримувала та з якими вона знайомилась. Будь-яких клопотань роз`яснити положення КПК України та інших законодавчих актів, тексту пред`явленої підозри, не кажучи про залучення перекладача з української на російську мову, від ОСОБА_9 не надходило.
При цьому, ані слідчому, ані процесуальному керівнику у кримінальному провадженні, починаючи з часу внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР, закінчуючи врученням ОСОБА_9 копії обвинувального акту у кримінальному провадженні перед направленням останнього до суду, ОСОБА_9 не повідомляла про те, що не володіє, або погано розуміє українську мову, не заявляла відповідних клопотань, а відтак жодних підстав вважати, що обвинувачена не розуміла отримані нею процесуальні документи, не було.
Також апелянт зазначає, що суд не взяв до уваги висновки, до яких дійшов Верховний Суд у постанові від 11 червня 2019 року у справі №219/5455/16, зокрема, згідно яких, питання про дотримання вимог ст. 29 КПК щодо залучення перекладача вирішується у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи не призвело це до порушення рівності перед законом і судом (принципу «рівності можливостей») та несправедливості судового розгляду в цілому у розумінні положень ст. 6 Конвенції.
Крім того, прокурор посилається на те, що навіть під час підготовчого судового засідання обвинувачена повідомляла, що: має середню освіту; закінчила школу на території України та з того часу проживає на території нашої держави; отримала паспорт громадянина України. Під час підготовчого судового засідання суд з`ясовував безпосередньо у ОСОБА_9 вищезазначені обставини, задаючи відповідні питання та ставлячи на обговорення клопотання захисту на державній мові, а ОСОБА_9 відповідала на питання з чітким формулюванням, без порушень логічної послідовності своєї відповіді, не користуючись при цьому послугами перекладача, яка знаходилась у судовому засіданні.
Апелянт також вказує на те, що чинним кримінальним процесуальним законом передбачені виключні підстави для повернення обвинувального акту для усунення недоліків, але суд вийшов за рамки своїх повноважень та повернув прокурору обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; заперечення захисника, який просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження , колегія суддів вважає , що апеляційна скарга підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
В статті 291КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акту, а його повернення прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.
Колегія суддів вважає, що повертаючи обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків, суд першої інстанції не навів обставин про порушення прокурором вимог ст. 291 КПК України.
Як вбачається з висновків суду, що зазначені в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції повернув обвинувальний акт прокурор не з підстав його невідповідності вимогам ст.291 КПК України, а з причин того, що під час підготовчого судового засідання було встановлено, що обвинувачена не володіє українською мовою, а досудове розслідування було проведено без залучення перекладача, що порушує право обвинуваченого на захист.
Тобто, замість перевірки дотримання слідчим та прокурором вимог ст. 291 КПК України при складанні, затвердженні та підписанні обвинувального акту та додатків до нього, суд першої інстанції вдався до оцінки процесуальних дій слідчого та прокурора під час досудового розслідування за цим кримінальним провадженням.
Крім того, як пояснювала обвинувачена під час підготовчого судового засідання, вона мешкає в України з 1986р., має середню освіту, закінчила школу на території України та з того часу проживає на території нашої держави, має громадянство України.
Висновки суду , що обвинувачена з 1986 року не вивчала українську мову; не користувалась нею в побуті та публічній сфері ; не володіє і не розуміє її, є суб`єктивними, оскільки не підтверджуються наданими апеляційному суду матеріалами кримінального провадження. На підставі чого суд першої інстанції зробив цей висновок колегії суддів не зрозуміло.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_9 , з наведених в ухвалі суду підстав не узгоджуються із вимогами кримінального процесуального закону і є передчасним, з огляду на перелік питань, які вирішує суд на стадії підготовчого судового засідання.
Під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, учасниками кримінального провадження не наведено порушень прокурором вимог ст. 291 КПК України, допущених при складанні обвинувального акту.
За таких обставин, оскаржувана ухвала суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002895 стосовно ОСОБА_9 постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 02 червня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді