Справа № 161/1905/19 Провадження №11-кп/802/454/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 185 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження № 0004701 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 квітня 2020 року щодо ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В :
Вказаним вироком суду ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Стрільче, Горохівського району Волинської області, без постійного місця проживання, громадянин України, непрацюючий, розлучений, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий,
засуджений за ч.1 ст.185 КК України до покарання у арешту на строк 4 (чотири) місяці.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з моменту затримання 04.03.2020.

Запобіжний захід ОСОБА_8 залишено попередній тримання під вартою.

Вироком вирішено долю речових доказів та судових витрат.
ОСОБА_8 визнаний винний та засуджений за те, що він, 23 грудня 2018 року о 23 год. 32 хв., діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні «Залізничного вокзалу» за адресою: м. Луцьк Привокзальний майдан,1, скориставшись неуважністю потерпілого ОСОБА_10 , таємно викрав шкіряний гаманець чорного кольору марки «РЕТЕК» вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №16 від 16.01.2019 року становить 192 грн., в якому знаходились гроші в сумі 107 грн. та 1 долар США (згідно офіційного курсу НБУ становило 27 грн. 90 коп.), паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_10 серія НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ЗАЗ 110307» н.з. НОМЕР_2 , які для потерпілого матеріальної цінності не становлять, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 326 грн.90 коп.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок суду в частині призначеного покарання ОСОБА_8 надто суворим. Посилається на те, що обвинувачений вину у вчиненому визнає повністю, щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував заподіяну шкоду, обтяжуючих покарання обстави у справі немає, потерпілий претензій до ОСОБА_8 немає. Просить вирок суду в частині покарання змінити, призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст.75 КК України.
Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та просив рішення місцевого суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, за згодою учасників судового провадження, керуючись вимогами ст.349 КПК України після допиту обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них, на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин, у відповідності з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.
Так, в поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 прохає призначити йому покарання із застосуванням ст.75 КК України.
Що стосується можливості застосування положень статті 75 КК України в даному випадку до обвинуваченого ОСОБА_8 , то апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно положень частини 1 статті 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Системний аналіз вищезазначеної норми Закону свідчить, що звільнення від відбування покарання з випробуванням допускається тільки при призначенні покарання у виді: виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк п`ять років чи менше.

Зі змісту вироку вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_8 призначено покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

Отже, кримінальним законодавством України не передбачено застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням у разі призначення основного покарання у виді арешту, а тому твердження апелянта в цій частині є такими, що не відповідають вимогам Закону.

Таким чином, звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробовуванням у виді арешту, про що просить захисник в своїй апеляційній скарзі, суперечить вимогам ст.75 КК України.

Згідно положень статті 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Виходячи із роз`яснень, викладених у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання за № 7 від 24 жовтня 2003 року, відповідно до правил частини 1 статті 65 КК України, суди повинні призначати покарання у межах, встановлених санкцією статті (частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, але з урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу, обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, щиро покаялись, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки, неповнолітнім, інвалідам, особам похилого віку, та призначати більш суворе покарання за злочини, вчиненні на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованої групи, тощо.

Суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 врахував, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, врахував дані про його особу, а саме: що він згідно ст.89 КК України раніше не судимий, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, відшкодував завдану шкоду, немає постійного місця проживання.

Так, згідно санкції ч.1 ст.185 КК України, за вчинення вказаного злочину передбачено покарання у виді штрафу, громадських робіт, виправних робіт, або арешту, або обмеженням волі.
Враховуючи ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_11 ніде не працює, а тому застосування до нього покарання у виді штрафу або виправних робіт не є можливим.

Суд першої інстанції призначив покарання в межах санкції частини 1 статті 185 КК України у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці, що не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України та наближене до мінімального за видом і розміром покарання, передбачене санкцією частини 1 статті 185 КК України, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого.

За таких обставин апеляційний суд не знаходить підстав для зміни вироку з мотивів наведених в апеляційній скарзі захисника.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 квітня 2020 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:
Судді: