ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1838/20 Справа № 208/356/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 квітня 2020 року про умовно-дострокове звільнення щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Борщів, Радомишльського району, Житомирської області, громадянки України, яка відбуває строк покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.04.2016 року за ч. 3 ст. 286 КК України, зміненого ухвалою апеляційного суду Волинської області від 23.06.2016 року, з покаранням у виді 5 років позбавлення волі,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженої ОСОБА_6 ,
встановила:
Вказаною ухвалою ОСОБА_6 звільнено умовно-достроково на 09 місяців 15 днів від відбування частини покарання у виді позбавлення волі, яка залишилася і призначена вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.04.2016 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Волинської області 23.06.2016 року в частині покарання з відбуттям покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Рішення суду обґрунтовано наступним.

Засуджена ОСОБА_6 з 16.09.2016 року відбуває покарання у Кам`янській ВК (№34) проявляє себе лише з гарного боку, працює у виробничих майстернях установи на дільниці по збірці поліетиленового пакету. До праці ставиться сумлінно, в роботі проявляє старанність, з наданим завдання справляється вчасно та якісно, допомагає менш досвідченим засудженим в оволодіннями складними процесами. Правил техніки безпеки та протипожежного стану на робочому місці дотримується. Залучена до ради колективу засуджених, приймає участь у творчому житті відділення. Має відповідні заохочення за добросовісне ставлення до праці та за активну участь у житті відділення, є взірцем для інших засуджених. З працівниками адміністрації установи тактовна, дотримується правомірних взаємовідносин. Вину у скоєному злочині визнає, щиро кається у скоєному, стягнень не має.

Початок строку відбування покарання 01.04.2016 року.

Кінець строку 09.01.2021 року.

Оцінивши у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженої такою, що свідчить про її виправлення, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 довела своє виправлення і до неї можливо застосувати умовно-дострокове звільнення.

Прокурор не погодився з даним рішення суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні подання установи про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання засудженої ОСОБА_6 .

Посилається на те, що за період відбування покарання в установі засуджена має лише 2 заохочення, при тому, що остання вже перебуває в установі тривалий час. Відповідно до матеріалів наданих установою, середній коефіцієнт трудової участі засудженої становить 1,1; 1,2, що свідчить про те, що засуджена лише виконує наданий об`єм роботи.

Звертає увагу, що відповідно до характеристик за весь період відбування покарання, засуджена ОСОБА_6 характеризується посередньо, соціально-корисну ініціативу не проявляє.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційні вимоги сторони обвинувачення та просив їх задовольнити.

Засуджена ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення скарги прокурора. Вважала ухвалу законною та обґрунтованою.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддюдоповідача, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що вона не може підлягати задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно - дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

Як вбачається з матеріалів провадження та технічного запису судового засідання, суд дослідивши всі обставини справи, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення подання адміністрації колонії про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання.

Так, ОСОБА_6 засуджено вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.04.2016 року за ч. 3 ст. 286 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 01.04.2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 23.06.2016 року вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.04.2016 року змінено в частині призначення покарання, зменшено покараня до 5 років позбавлення волі

Початок строку відбування покарання 01 квітня 2016 року.

Кінець строку відбування покарання 09 січня 2021 року.

За час перебування в Луцькому СІЗО та УВП №19 м. Львів засуджена ОСОБА_6 вимоги режиму утримання не порушувала, стягнень та заохочень не мала.

З 16.09.2016 року по теперішній час відбуває покарання в Державній установі Кам`янська виправна колонія (№34).

Відповідно до характеристики з виправної колонії, ОСОБА_6 по прибутті до установи була працевлаштована у виробничих майстернях установи на дільниці по збірці поліетиленового пакету. До праці ставиться сумлінно, в роботі проявляє старанність, з наданими завданнями справляється своєчасно і якісно, вміло виконує наданий об`єм роботи у бригаді, а також допомагає менш досвідченим засудженим в оволодінні більш складними процесами. Вимог режиму відбування покарання дотримується, стягнень не має, має два заохочення. Соціально-корисну ініціативу у житті відділення проявляє, необхідні роботи із благоустрою установи відвідує регулярно. Приймає участь у творчому житті відділення, а також у різноманітних конкурсах з малювання. По відношенню до представників адміністрації установи поводить себе тактовно, ввічливо. Відвідує програми диференційованого виховного впливу за напрямками: Подолання алкогольної залежності, Підготовка до звільнення. Тематичні заходи відвідує із зацікавленістю, готова до самокерованої соціально-правової поведінки. Залучена до ради колективу засуджених відділення та є учасником санітарно-гігієнічної секції та керівником секції редакційної стінної газети, до покладених обов`язків ставиться відповідально та старанно. Провину у скоєному злочині визнає.

За висновком комісії установи, засуджена ОСОБА_6 власною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, а тому заслуговує на застосування ст. 81 КК України.

Враховуючи дані про особу засудженої, її поведінку під час відбування покарання, колегія суддів погоджується з висновком адміністрації установи та суду першої інстанції про те, що ОСОБА_6 своєю сумлінною поведінкою, ставленням до праці довела своє виправлення.

Тому доводи прокурора про те, що судом не в повній мірі враховано дані про те, що засуджена має лише два заохочення та характеризується посередньо і соціально-корисну ініціативу не проявляє, не обґрунтовані. Дані факти були взяті до уваги судом в сукупності з іншими обставинами по справі, їм було надано належної правової оцінки.

Судом першої інстанції досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обґрунтованого рішення.

Отже, сукупність наведених даних приводять до висновку про безпідставність апеляційних вимог прокурора, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області - залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 квітня 2020 року про умовно-дострокове звільнення щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4