КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
адвоката, який діє в інтересах
заявника ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою адвоката, який діє в інтересах заявника ОСОБА_6 ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 листопада 2020 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000376 від 25.04.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.301 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

18 листопада 2020 року прокурор другого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000376 від 25.04.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.301 КК України, а саме: на мобільний телефон айфон 11 Pro max в чохлі чорного кольору; мобільний телефон Samsung s/п RF8JC2SKR4R; чохол чорного кольору в середині якого знаходиться флеш-накопичувач SSD s/n S46VNVOK9021185 i 2 кабелі до нього; чохол сірого кольору в середині якого знаходяться: флеш-накопичувач Eurofast синього кольору; флеш-накопичувач Jetex серебристого кольору; флеш-накопичувач Mcinl Bank серебристого кольору; флеш-накопичувач Pigi; флеш-накопичувач UDP8GID21450; флеш-накопичувач 1CIRR UND 32 GB; Macbook s/n CO2X6DLZJG5S із зарядним пристроєм в чорному чохлі; сертифікат в прошитому вигляді на 31 аркуші; документи із перекладом Старвей Інвестмен на 63 арк.; договір №09/16-кп на 7 арк.; договір №10/16-кп на 7 арк.; документи ТОВ «Манівео» на 8 арк.; документи на 22 арк.; акт прийому-передачі послуг по договору № 03-1/12/15 із додатками на 49 арк.; сертифікати на 16 аркушах; жовта папка з документами на 48 аркушах (чорнові записи); Планшет IPAD s/n DLXTP164GMW4 в чохлі бежевого кольору виявлені та вилучені при обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_6 , з забороною користування та розпоряджання вказаним майном, з метою збереження речового доказу.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 листопада 2020 року клопотання прокурора задоволено частково. Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя послався на врахування того, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокат, який діє в інтересах заявника ОСОБА_6 ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною, постановленою при неповноті судового розгляду, що призвело до висновків слідчого судді, які не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що 16.09.2020 року проведено судову експертизу, за результатами якої експерт нібито дійшов висновку, що інша особа могла вчинити незаконні дії. При цьому на дослідження експерту надані лише три носії інформації, які не вилучались при обшуку та відсутні в переліку майна, на яке накладено арешт. Також апелянт стверджує, що 18.09.2020 року слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва постановлено ухвалу, якою зобов`язано уповноважений осіб ГСУ НП України, повернути ОСОБА_6 тимчасово вилучене майно згідно протоколу обшуку від 23.07.2020 року. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 18 листопада 2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги;
адвоката, який діє в інтересах заявника ОСОБА_6 ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити;
ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання та ухвали слідчого судді, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000376 від 25.04.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.301 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_6

23 липня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено вказане вище майно.

18 листопада 2020 року ухвалою слідчого Печерського районного суду міста Києва накладено арешт на вилучені у ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , речі.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про те, що вилучене під час обшуку майно не містить ознак речового доказу у кримінальному провадженні, судом апеляційної інстанції встановлено, що 24 липня 2020 року слідчим Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 винесено постанову про визнання майна, вилученого за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , речовим доказом у кримінальному провадженні №0000376.

Тобто, вказані речі та предмети мають значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки містять відомості та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, проведення експертизи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що посилання у клопотанні про необхідність накладення арешту на майно для забезпечення збереження речових доказів, так як на майні можуть зберігатися докази необхідні для встановлення обставин кримінального провадження, знаходять підтвердження.

Тому, розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість визнання вказаного майна, що містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави вважати зазначені речі та предмети такими, що містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки слідчим доведено, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, є матеріальними об`єктами, що містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, їх визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а метою їх арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Посилання апелянта на те, що майно, вилучене за місцем проживання ОСОБА_6 , не має відношення до кримінального провадження, не заслуговують на увагу, оскільки, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину. Лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах заявника ОСОБА_6 ОСОБА_8 , слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 листопада 2020 року, залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах заявника ОСОБА_6 ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 листопада 2020 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000376 від 25.04.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.301 КК України, а саме: мобільний телефон айфон 11 Pro max в чохлі чорного кольору; мобільний телефон Samsung s/п RF8JC2SKR4R; чохол чорного кольору в середині якого знаходиться флеш-накопичувач SSD s/n S46VNVOK9021185 i 2 кабелі до нього; чохол сірого кольору в середині якого знаходяться: флеш-накопичувач Eurofast синього кольору; флеш-накопичувач Jetex серебристого кольору; флеш-накопичувач Mcinl Bank серебристого кольору; флеш-накопичувач Pigi; флеш-накопичувач UDP8GID21450; флеш-накопичувач 1CIRR UND 32 GB; Macbook s/n CO2X6DLZJG5S із зарядним пристроєм в чорному чохлі; сертифікат в прошитому вигляді на 31 аркуші; документи із перекладом Старвей Інвестмен на 63 арк.; договір №09/16-кп на 7 арк.; договір №10/16-кп на 7 арк.; документи ТОВ «Манівео» на 8 арк.; документи на 22 арк.; акт прийому-передачі послуг по договору № 03-1/12/15 із додатками на 49 арк.; сертифікати на 16 аркушах; жовта папка з документами на 48 аркушах (чорнові записи); Планшет IPAD s/n DLXTP164GMW4 в чохлі бежевого кольору виявлені та вилучені при обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3