КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0001951 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9
захисників ОСОБА_10
обвинувачених ОСОБА_6
ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених - кожного - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 1 для усунення виявлених порушень.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, обвинувальний акт повернути до суду першої інстанції на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
В апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що в даному кримінальному провадженні обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КІШ України, оскільки слідчий з повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, правову кваліфікацію цього правопорушення з посиланням на положення КК України, сформулював обвинувачення та виконав інші вимоги, передбачені вказаною статтею. Крім цього, суд першої інстанції також погодився з тим, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України. Однак в той же час прийняв рішення про повернення обвинувального акту у зв`язку із невідповідністю реєстру матеріалів досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, який доданий до обвинувального акта. Проте, невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування за своїм змістом вимогам ст. 109 КПК України не може бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки у відповідності до вимог, передбачених ст. 314 КПК України, єдиною підставою для повернення обвинувального акту прокурору є лише невідповідність вимогам закону тільки цього процесуального документу.
В той же час, як переконаний апелянт, посилання в ухвалі на порушення ст. 291 КПК України є формальним та не є підставою для повернення обвинувального акту.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, зазначивши, що суд безпідставно повернув обвинувальний акт, вказавши про неконкретизоване обвинувачення; потерпілу, яка підтримала думку прокурора, обвинувачених та їх захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження 27 квітня 2018 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - кожного - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 15, ч. З ст. 185 КК України (ас. 11 т.2).

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 3 січня 2019 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнані винуватими у пред`явленому обвинуваченні та кожному з них призначене покарання (ас 185-189 т. 2).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 4 березня 2020 року апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_5 задоволені частково.
Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 3 січня 2019 року щодо ОСОБА_5 та, в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України, щодо ОСОБА_6 скасований, призначено новий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України, у суді першої інстанції (ас. 123-131 т. 3).

27 квітня 2020 року за результатами підготовчого судового засідання ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених - кожного - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 15, ч. З ст. 185 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 1 для усунення виявлених порушень.
Як зазначено в оскаржуваній ухвалі, ознайомившись зі змістом обвинувального акту, судом було встановлено, що ОСОБА_5 і ОСОБА_6 висунуте обвинувачення у вчиненні замаху на незакінчений злочин, що не залежали від їх волі, а саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище за попередньою змовою групою осіб. Такі їх дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
Між тим, положеннями загальної частини КК України, які регламентують стадії вчинення злочину, не передбачено такої стадії злочину, як замах на незакінчений злочин. За своїм змістом таке формулювання обвинувачення суперечить основним поняттям Загальної частини КК України і указує на неконкретність пред`явленого обвинувачення, що призвело до порушення процесуальних прав обвинувачених, у тому числі і порушення права на захист.
Окрім того, суд в ухвалі зазначив про те, що, скасовуючи вирок суду, суд апеляційної інстанції зазначив про те, що, пославшись на вчинення ОСОБА_11 і ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. З ст. 15, ч. З ст. 185 КК України, прокурор (слідчий) у обвинувальному акті не зробив жодних висновків щодо того, чи усі чи не усі дії, що є необхідними для доведення злочину до кінця, вчинили обвинувачені, та які обставини, які не залежали від їх волі, перешкодили їм вчинити усі дії, необхідні для доведення злочину до кінця, чи із яких причин, що не залежали від волі обвинувачених, злочин не було доведено до кінця. За змістом висунутого обвинувачення не можливо зробити однозначний висновок про те, чи поєднується стороною обвинувачення факт виявлення обвинувачених поліцейськими із фактом припинення ними злочинного посягання. Із висунутого обвинувачення неможливо зробити однозначний висновок про те, чи мали обвинувачені можливість розпорядитись викраденим майном на момент затримання їх поліцейськими. Встановлення цих обставин є необхідним для висунення обвинуваченим конкретного обвинувачення, а їх не установлення указує на неконкретність висунутого обвинувачення, що указує на порушення прав обвинувачених на захист.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначене протиріччя (неузгодженість) є таким, що свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування і саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено приписами ст. 337 КПК України.

Пунктами 1-9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік тих відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а згідно з п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України - дату та місце його складення та затвердження.

Таким чином, повернення обвинувального акту прокурору може бути лише у разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд послався на невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суду, оскільки повернення обвинувального акту прокурору може мати місце лише за умови виявлення судом прямої невідповідності положень обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, які перешкоджали суду призначенню обвинувального акта до судового розгляду.
Проте порушень, які перешкоджають призначенню судового розгляду на підставі обвинувального акта, колегією суддів не встановлено.

Так, зі змісту обвинувального акта щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що у ньому викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень з описом конкретних дій кожної особи в тих межах, в яких слідчий, прокурор вважали встановленими, зазначена правова кваліфікація правопорушення з посиланням на положення закону і частину статті Закону про кримінальну відповідальність та окремо наведено формулювання обвинувачення, тобто, викладена позиція сторони обвинувачення в такому виді, як це вважає за правильне прокурор.

Враховуючи, що згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України, а обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто, суть обвинувального акта є предметом розгляду в судовому засіданні кримінального провадження, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність недоліків в обвинувальному акті з вказівкою на неповноту та неконкретність обвинувачення, не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

При цьому, на переконання колегії суддів, приймаючи рішення за результатами підготовчого судового засідання, місцевий суд має виходити із положень ст. 22, ст. 26 КПК України щодо змагальності та диспозитивності кримінального провадження та положень ст. 337 КПК України, яка визначає межі судового розгляду, який проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а обов`язок доказування обставин, передбачених ст.. 91 КПК України, відповідно до ст. 92 КПК України, покладається під час судового розгляду на прокурора.

Зазначені положення норм процесуального законодавства судом першої інстанції не було враховано належним чином.

Таким чином під час апеляційного розгляду колегією суддів не було встановлено порушень, допущених при складанні обвинувального акту щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які б перешкоджали суду першої інстанції призначити кримінальне провадження до судового розгляду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість повернення обвинувального акта є слушними.
Враховуючи викладене, на переконання колегії суддів, висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України та повернення обвинувального акта прокурору є помилковим, у зв`язку з чим апеляційна скарга із змінами прокурора, як обґрунтована, підлягає до задоволення, ухвала суду - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 1 для усунення виявлених порушень, скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________________ _______________________ _________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3