Справа № 671/117/19
Провадження № 1-кп/686/405/20
08 грудня 2020 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
законного представника потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представників потерпілої ОСОБА_6 адвокатів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
захисника: ОСОБА_12 ,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волочиськ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, інваліда ІІ групи, не одруженого, ІПН НОМЕР_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
ОСОБА_11 23 квітня 2018 року близько 19 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «AUDI A4» р. н. НОМЕР_2 , рухаючись від с. Поляни в напрямку до с. Тарнаруда Волочиського району Хмельницької області по автодорозі сполученням «Волочиськ - Зайчики, на 3100 м у напрямку від с. Поляни в напрямку до с. Тарнаруда вказаної автодороги, в порушення вимог пунктів 2.3.(6), Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінет) Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (в редакції від 10.10.2001, далі - Правил), проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою відповідно не зреагував на її зміну, а також в порушення вимог пунктів 12.1, 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати та безпечно керувати автомобілем «AUDI A4» р.н. НОМЕР_2 , з моменту виникнення перешкоди, у вигляді автомобіля марки «MERCEDES-BENZ А 140» р.н. НОМЕР_3 , під, керуванням водія ОСОБА_6 , в салоні якого перебували ОСОБА_5 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , який рухався попереду по його смузі руху в тому ж напрямку, яку ОСОБА_11 , об`єктивно спроможний був виявити не дотримався безпечної дистанції, не вжив заходів для зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу аж до зупинки, або безпечного для інших учасників руху об`їзду автомобіля «MERCEDES-BENZ А 140 р.н. НОМЕР_3 , під час виконання маневру обгону, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення передньою правою частиною керованого ним автомобіля «AUDI A4» р.н. НОМЕР_2 в задню ліву частину автомобіля «MERCEDES-BENZ А 140» р.н. НОМЕР_3 , який рухався в тій же смузі руху в попутному напрямку. В результаті зіткнення вище вказані автомобілі здійснили з`їзд в правий кювет по їх напрямку руху з подальшим перекиданням. Надалі водій автомобіля «AUDI A4» р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_11 , після скоєння дорожньо-транспортної пригоди залишив місце події.
Внаслідок вчинення ОСОБА_11 вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілі:
ОСОБА_5 , яка знаходилася на передньому пасажирському сидінні автомобілі «MERCEDES-BENZ А 140» р.н. НОМЕР_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді:
- компресійних переломів 12-того грудного та 1-го поперекового хребців, які є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я;
ОСОБА_13 , яка знаходилася на задньому пасажирському сидінні автомобілі «MERCEDES-BENZ А 140» р.н. НОМЕР_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді:
- крововиливу на лобній ділянці справа, припухлості м`яких тканин перенісся, припухлості м`яких тканин та крововиливу обох повік правого ока, рани в ділянці зовнішнього кута правого ока, крововиливу в склеру обох очей, рваної рани правої кисті, забою головного мозку та компресійних переломів тіл 1,9-го грудних хребців, які є тілесним ушкодженнями середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я;
ОСОБА_8 , яка знаходилася на задньому пасажирському сидінні в автомобілі «MERCEDES-BENZ А 140» р.н. НОМЕР_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді:
- компресійних переломів 1-5-го грудних та 1-го поперекового хребців та перелому грудини, які є тілесним ушкодженнями середньої тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Порушення ОСОБА_11 вимог п.п.1.5, 2.3. (б), 12.1., 12.3, 13.1.,13.3. Правил дорожнього руху України, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, а саме спричиненням ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, внаслідок перекидання транспортного засобу.
Таким чином, ОСОБА_14 , своїми діями порушив вимоги правил безпеки дорожнього руху, передбачені пп. 1.5, 2.3 (б), 12.1,13.1, 13.3 Правил, зміст яких полягає у наступному:
п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 2.3 (б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозяться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
п. 13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу;
п. 13.3 Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Таким чином, ОСОБА_11 своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_11 в суді вину не визнав та пояснив, що дійсно керуючи автомобілем марки «AUDI A4» р. н. НОМЕР_2 , їхав від с. Поляни в напрямку до с. Тарнаруда Волочиського району Хмельницької області по автодорозі сполученням «Волочиськ - Зайчики», з приблизною швидкістю 80-90 км/год., а попереду нього автомобіль марки «MERCEDES-BENZ А 140» р.н. НОМЕР_3 , з меншою швидкістю. Коли дорога пішла на спуск, для здійснення маневру обгону, виїхав на зустрічну смугу руху, в свою чергу автомобіль марки «MERCEDES-BENZ А 140» р.н. НОМЕР_3 також раптово змістився вліво, виїхавши на зустрічну смугу руху, де й відбулось зіткнення транспортних засобів. Винним в дорожньо-транспортній пригоді вважає водія ОСОБА_6 так як остання не пересвідчилась в безпечності свого маневру. Заявлені цивільні позови законного представника ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про стягнення вартості придбаних медикаментів, оплату юридичної допомоги та моральної шкоди не визнав.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 дала показання, в яких вказала, що керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ А 140» р.н. НОМЕР_3 , пасажирами якого були ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , їхала від с. Поляни в напрямку до с. Тарнаруда Волочиського району Хмельницької області по автодорозі сполученням «Волочиськ - Зайчики», в правій смузі руху ближче до узбіччя, з приблизною швидкістю 60 км/год.,при цьому напрямок руху не змінювала та відчула поштовх-удар ззаду. Коли прийшла до себе побачила, що автомобіль марки «AUDI A4» р.н. НОМЕР_2 , допустив зіткнення з транспортним засобом, яким вона керувала. Заявлений цивільний позов підтримала.
Потерпіла ОСОБА_15 , яка знаходилась на передньому пасажирськомусидіння автомобіля марки «AUDI A4» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , а також потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які перебували на задньому пасажирському сидінні, дали аналогічні покази. Заявлені цивільні позови підтримали.
Експерт ОСОБА_16 в суді підтвердив висновки судових експертиз № 10.1/10.4-0292:18 від 20.07.2018 та № 10.1/10.4-0567:18 від 19.12.2018 та роз`яснив, що місце зіткнення транспортних засобів ним було враховано з слідових ознак гальмування автомобілів.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим у вчиненому злочині, його вина, крім показань потерпілих, свідка, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Місце інциденту, розташування транспортних засобів після зіткнення, дорожня обстановка, дорожні умови, розташування уламків, слідів гальмування, а також пошкодження транспортних засобів зафіксовані у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.04.2018, план-схемі, ілюстративних таблицях до нього. Правильність відображення у вказаних документах цих даних та місця розташування транспортних засобів ніким з учасників судового провадження не оспорюється.
Речовими доказами, якими визнано: автомобіль марки «AUDI A4» р.н. НОМЕР_2 та автомобіль марки «MERCEDES-BENZ А 140» р.н. НОМЕР_3 .
Факт отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень в результаті дій ОСОБА_11 підтверджується даними висновку експерта № 67 від 30.05.2018, відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді компресійних переломів 12-того грудного та 1-го поперекового хребців, що могло утворитися внаслідок різкого надмірного зміщення вертикальної фізіологічної вісі тіла вперед, можливо і внаслідок різкого гальмування чи зіткнення автомобіля з перешкодою, не виключено, в час та за обставин вчинення ДТП вчиненого 23.04.2018. Дані тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Факт отримання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень в результаті дій ОСОБА_11 підтверджується даними висновку експерта № 65 від 30.05.2018, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на лобній ділянці справа, припухлості м`яких тканин перенісся, припухлості м`яких тканин та крововиливу обох повік правого ока, рани в ділянці зовнішнього кута правого ока, крововиливу в склеру обох очей, рваної рани правої кисті, забою головного мозку та компресійних переломів тіл 1,9-го грудних хребців, що могло утворитися внаслідок різкого надмірного зміщення вертикальної фізіологічної вісі тіла вперед, можливо і внаслідок різкого гальмування чи зіткнення автомобіля з перешкодою, не виключено, в час та за обставин вчинення ДТП вчиненого 23.04.2018. Дані тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Факт отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень в результаті дій ОСОБА_11 підтверджується даними висновку експерта № 64 від 30.05.2018, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді компресійних переломів 1-5-го грудних та 1-го поперекового хребців та перелому грудини, що могло утворитися від дії тупого твердого предмета (предметів), з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути виступаючі конструкційні частині салону автомобіля, не виключено, в час та за обставин вчинення ДТП вчиненого 23.04.2018. Дані тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Даними висновку комплексної судової транспортно-трасологічної експертизи обставин та механізму ДТП № 10.1/10.4-0292:18 від 20.07.2018, відповідно до якого в заданій дорожній ситуації між транспортними засобами відбулося поздовжнє, попутне, пряме, блокуюче зіткнення, під час якого первинний контакт відбувся між переднім правим кутом автомобіля «AUDI A4» р.н. НОМЕР_4 і задньою лівою кутовою частиною автомобіля «MERCEDES-BENZ А 140» р.н. НОМЕР_3 , причому поздовжня вісь автомобіля ««AUDI A4» р.н. НОМЕР_4 та поздовжня вісь автомобіля «MERCEDES-BENZ А 140» р.н. НОМЕР_3 в момент первинного контакту були приблизно під кутом 3° ±3°. Водій автомобіля «AUDI A4» р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_11 повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 12.6 (ґ), 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, а водій автомобіля «MERCEDES-BENZ А 140» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_17 повинна була діяти у відповідності до вимог пп. 11.1, 11,2, 12.6 (ґ) Правил дорожнього руху України. Технічна можливість у водія автомобіля «AUDI A4» р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_11 уникнути зіткнення, що рухався попереду в попутному напрямку автомобіля «MERCEDES-BENZ А140» р.н. НОМЕР_5 , залежала від виконання ним вимог пп. 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, тобто виконуючи вимоги вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водій автомобіля «AUDI A4» р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_11 мав технічну можливість уникнути зіткнення з рухаючимся попереду в попутному напрямку автомобілем «MERCEDES-BENZ А140» р.н. НОМЕР_5 . За умови, що в заданій дорожній ситуації автомобіль «MERCEDES-BENZ Al40» р.н. НОМЕР_5 до моменту зіткнення рухався прямолінійно в межах правої смуги руху з незмінним режимом руху, то можна дійти висновку, що з технічної точки зору до виникнення даної пригоди могли призвести дії водія автомобіля «AUDI A4» р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_11 , які не відповідали вимогам пп. 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України в частині недотримання безпечної дистанції та безпечного бокового інтервалу під час виконання маневру обгону попутного автомобіля «MERCEDES-BENZ Al40» р.н. НОМЕР_5 .
Протоколом проведеного слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_11 за участю адвоката ОСОБА_12 від 05.12.2018 з план-схемою та фототаблицями, який показав про обставини події 23.04.2018 року та на місці пригоди показав місце розташування транспортних засобів на дорозі в момент початку обгону, при його виконання, а також в момент та після зіткнення.
Даними висновку судової автотехнічної експертизи обставин та механізму ДТП № 10.1/10.4-0567:18 від 19.12.2018, відповідно до якого в заданій дорожній ситуації, за умови, що слід гальмування довжиною - 3.65 м, який розпочинається на відстані - 3.2 м від опори та 2.7 м від правого краю проїжджої частини, а закінчується на відстані - 3 м від правого краю, позначений у таблиці ілюстрацій до протоколу огляду місця події за № 1 належить правим колесам автомобіля «AUDI А4» р.н. НОМЕР_2 , а слід який розташовується праворуч від сліду гальмування № 1 належить лівим колесам автомобіля «MERCEDES-BENZ А140» р.н. НОМЕР_3 , а також враховуючи взаємне розташування слідів (у відповідності до ілюстрації № 1 таблиці ілюстрацій до протоколу огляду місця події від 23.04.2018) і автомобілів в момент зіткнення (згідно висновку експерта 10.1/10.4-292:18 від 19.10.2018 року), можна зазначити, що зіткнення автомобіля «AUDI А4» р.н. НОМЕР_2 та автомобіля «MERCEDES-BENZ А140» р.н. НОМЕР_5 могло відбутися в межах правої смуги руху по напрямку до с. Тарнаруда. При заданих обставинах пригоди покази водія легкового автомобіля «AUDI А4», р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_11 , в частині того, що зіткнення автомобілів марки «AUDI А4», р.н. НОМЕР_4 та «MERCEDES-BENZ А140» р.н. НОМЕР_6 , відбулося на смузі руху в напрямку м. Волочиськ - не спроможні з технічної точки зору. Покази водія автомобіля «AUDI А4», р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_11 в частині того, що автомобіль «MERCEDES-BENZ А140» р.н. НОМЕР_5 під час руху без втрати стійкості в поперечному напрямку змістився на 0,8 метра, на паралельну смугу руху, при цьому в повздовжньому напрямку подолав відстань 4,0 метра», з технічної точки не можуть вважатись технічно спроможними. Водій автомобіля «AUDI А4», р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_11 повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 12.6 (г), 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, а водій автомобіля «MERCEDES-BENZ А140» р.н. НОМЕР_5 ОСОБА_17 повинна була діяти у відповідності до вимог пп. 11.1, 12.6 (ґ) Правил дорожнього руху України. Так, з технічної точки зору до виникнення даної пригоди могли призвести дії водія автомобіля «AUDI А4» р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_11 які не відповідали вимогам пп. 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України в частині недотримання безпечної дистанції та бокового інтервалу до рухаючогося попереду в попутному напрямку автомобіля «МЕRCEDES-ВENZ А140» р.н. НОМЕР_3 .
Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_11 , який допустив порушення вимог пунктів 2.3.(б), 12.1, 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху. Вищевказані порушення вимог Правил дорожнього руху допущені ОСОБА_11 знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками спричиненням потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Вищевказані докази дослідженні у судовому засіданні, суд визнає належними та допустимими, оскільки вони отримані у порядку встановленому КПК України і мають значення у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, зібрані по справі, суд знаходить винуватість обвинуваченого в межах висунутого обвинувачення, відповідно до ст. 337 КПК України, доведеною повністю.
Суд критично ставиться до позиції обвинуваченого про те, що ДТП мало місце в результаті того, що потерпіла раптово змістилась вліво, виїхавши на зустрічну смугу руху, коли він здійснював маневр її обгону.
Така позиція обвинуваченого суперечить пп. 2.3.(б), 12.1, 12.3, 13.1, 13.3 ПДР України, при тому, що останній сам визнає, що він в`їхав в задню частину автомобіля «MERCEDES-BENZ А140» р.н. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_17 , що призвело до його перекидання.
Саме така версія подій цілком узгоджується із дослідженими у справі доказами.
Крім того, безпідставною є позиція обвинуваченого про його невинуватість у вчиненні злочину з тих підстав, що саме потерпіла не пересвідчившись в безпечності маневру змістилась вліво, виїхавши на зустрічну смугу руху, де він здійснював маневр обгону, чим допустила зіткнення транспортних засобів.
Показання обвинуваченого про його непричетність до вчинення злочину, суд розцінює як намір уникнути відповідальності і до уваги не приймає, оскільки вони суперечать послідовним показанням потерпілих, свідка та іншим вищенаведеним доказам, в тому числі і висновкам транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_11 є інвалідом ІІ групи, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку в лікаря психіатра та нарколога, не перебуває.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_11 судом не встановлено.
Згідно із ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди враховують не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
З врахуванням таких обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вперше притягнення ОСОБА_11 до відповідальності, досудову доповідь, згідно якої виправлення ОСОБА_11 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та він не становить високої небезпеки для суспільства, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції Закону України № 586-VI від 24.09.2008 чинній на час вчинення кримінального правопорушення) у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки вищевказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. На думку суду дана міра покарання є справедливою, необхідною і достатньою для запобігання вчинення винним правопорушень у майбутньому.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання передбаченого санкцією ч. 1 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує грубе порушення Правил з боку обвинуваченого, що спричинило трьом потерпілим тілесні ушкодження середньої тяжкості, а тому приходить до висновку про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на строк три роки.
На думку суду дана міра покарання є справедливою, необхідною і достатньою для запобігання вчинення винним правопорушень у майбутньому.
При вирішенні цивільних позовів законного представника ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про стягнення вартості придбаних медикаментів (витрат на лікування), оплату юридичної допомоги та моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Згідно із ч. 2,5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Визначаючи розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню на користь позивача та обсяг відповідальності, який покладається при її відшкодуванні на відповідача, суд виходить із наступного.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди винним в якій визнано обвинуваченого ОСОБА_11 , неповнолітній потерпілій ОСОБА_5 , потерпілим: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 була завдана моральна шкода, що полягає в перенесених ними моральних стражданнях внаслідок спричинених ДТП тілесних ушкоджень, лікування та вимушених змінах звичного для них способу життя. Крім того, ОСОБА_6 понесла витрати на придбання медикаментів на лікування неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 понесла витрати на придбання медикаментів на своє лікування.
Крім того, з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_5 підлягає стягненню документально підтверджені витрати на придбання медикаментів (лікування) в сумі 1670 грн. 00 коп.
З ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 підлягає стягненню документально підтверджені витрати на придбання медикаментів (лікування) в сумі 3552 грн. 00 коп.
З ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 підлягає стягненню документально підтверджені витрати на придбання медикаментів (лікування) в сумі 5083 грн. 00 коп.
Крім цього, відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат понесених потерпілими на правову допомогу, суду надані договори про надання правої допомоги від 05.02.2019, укладеними потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 з адвокатом ОСОБА_9 , а також акти наданих послуг від 18.02.2019 та квитанції до прибуткового касового ордеру від 05.02.2019, які в сукупності доводять факт оплати кожною потерпілою по 3000 грн. судових витрат понесених на правову допомогу. Сумніву достовірності вказаних доказів, у суду не має, через що вказані витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілих.
Крім того, з ОСОБА_11 підлягають стягненню процесуальні витрати за проведення експертиз по справі в сумі 8294 грн. 00 коп., що підтверджуються відповідними довідками.
Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції Закону України № 586-VI від 24.09.2008 чинній на час вчинення кримінального правопорушення), та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Цивільний позов законного представника ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 задовольнити частково.
Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог цивільних позивачів відмовити.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 8 294 грн. 00 коп. (вісім тисяч двісті дев`яносто чотири) грн. 00 коп.
Речовий доказ: автомобіль марки «AUDI A4» р. н. НОМЕР_2 , який поміщено на зберігання на спеціалізований майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Волочиського ВПГУНП в Хмельницькій області, повернути за належністю власникові ОСОБА_18 (користувачу ОСОБА_19 ).
Речовий доказ: автомобіль марки «MERCEDES-BENZ А 140» р.н. НОМЕР_3 , який поміщено на зберігання на спеціалізований майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Волочиського ВПГУНП в Хмельницькій області, повернути законному володільцю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: