Справа № 211/4309/20
Провадження № 1-кп/211/690/20
У х в а л а

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2020 року колегія суддів Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000617 від 16.05.2020, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 115 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_7 , -

встановила:

обвинувальний акт, який надійшов на розгляд, складений відповідно до вимог діючого КПК України та підсудний даному суду.
У підготовчому судовому засіданні прокурором було подано письмове клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , оскільки дія запобіжного заходу спливає 17.08.2020, а розгляд справи до цієї дати закінчити неможливо, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки ризики, на які вказує прокурор у клопотанні та передбачені ст. 177 КПК України, нічим не доведені.
Вислухавши учасників процесу, на підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При вирішенні клопотання про продовження строків тримання під вартою, суд приймає до уваги, що обвинувачений, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину - умисному вбивстві, за який законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі. Обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися.
Обвинувачений ОСОБА_5 має місце реєстрації в Кривому Розі, проте не має постійного джерела доходу, не одружений та не має дітей чи інших утриманців, доводи прокурора про відсутність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого стороною захисту та обвинуваченим не спростовані, а отже вказане свідчить, що залишаючись на свободі та усвідомлюючи неминучість покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, яке є суспільним інтересом, незважаючи на презумпцію невинуватості, яка превалює над принципом поваги до свободи особистості та незаконно впливати на свідіків.
Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Також Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Отже колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Таким чином, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», оцінивши у сукупності всі обставини, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, враховуючи також положення статті 178 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 04 жовтня 2020 року включно.
Крім того, суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України, не знаходить підстав для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні, так як злочин, у якому обвинувачуються ОСОБА_5 , призвів до загибелі людини.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 309, 314, 315, 331, 369 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:

відкласти підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 115 КК України, на 14 годину 00 хвилин 30 вересня 2020 року.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу - тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 04 жовтня 2020 року включно без визначення застави.
Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити уповноваженій особі місць ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена в частині продовження дії запобіжного заходу протягом семи днів з моменту оголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3