Справа № 147/1050/20
Провадження № 1-кс/147/257/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року смт. Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_3
слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_4 ,
розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 12 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000188 від 01.10.2020,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою в порядку п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, в які просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження. В скарзі зазначає про те, що копію оскаржуваної постанови йому вручено в приміщенні Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУ НП у Вінницькій області 19 жовтня 2020 року. В обгрунтування скарги покликаються на те, що оскільки наслідки, передбачені ч.1 ст. 286 КК України, не наступили, то погоджується з оскаржуваною постановою в тій частині, що дане правопорушення не відповідає критеріям для того, щоб бути кваліфікованим як кримінальне правопорушення. Разом з тим вважає постанову незаконною, а тому вона підлягає скасуванню. Слідчим при закритті кримінального провадження не дотримано вимоги ст. 9, п.2 ч.5 ст. 110 КПК України й постанова є такою, що винесена передчасно, на підставі неповно проведеного досудового розслідування, без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних, не містить належного обгрунтування прийняття такого рішення. В постанові зазначено, що водій ОСОБА_6 допустив наїзд на нього, коли він рухався на велосипеді в попутному напрямку. Однак внаслідок недотримання яких вимог водій ОСОБА_6 допустив наїзд на нього слідчим не встановлено. Встановлення причини наїзду, тобто наявності чи відсутності в діях водія ОСОБА_6 порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортну має значення для вирішення питання чи діяння містять ознаки як кримінального правопорушення, а відтак і адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав покликаючись на викладені в ній мотиви, просить задоволити та скасувати постанову про закриття кримінального провадження.
Слідчий СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП у Вінницькій області ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу заперечив, вважає її невмотивованою та безпідставною, а постанову про закриття кримінального провадження обгрунтованою. Зазначив, що щодо ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у зв`язку з порушенням вимог п.12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху.
Заслухавши ОСОБА_3 на підтримку поданої скарги, слідчого щодо безпідставності поданої скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000188 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, слідчий суддя вважає, що скаргу слід задоволити, з наступних підстав.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно з ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Оскільки ОСОБА_3 отримав копію постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 12 жовтня 2020 року 19 жовтня 2020 року (інші відомості про отримання ним копії постанови в матеріалах кримінального провадження відсутні), то строк звернення до слідчого судді, визначений ч.1 ст. 304 КПК України, зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України останнім дотримано.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Відповідно до п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями здійснювати у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
За приписами ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування. Рішення слідчого приймається у формі постанови. Постанова слідчого складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, в даному випадку слідчим.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин, зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин, встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні, передбачені ст. 284 КПК України, підстави для його закриття.
Слідчий суддя не погоджується з постановою слідчого про закриття кримінального провадження, та вважає її передчасною.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000188 01 жовтня 2020 року до ЄРДР внесено відомості про те, що 30 вересня 2020 року близько 11.00 год. на ділянці автодороги в с. Летківка Тростянецького району Вінницької області, рухаючись в напрямку с. Олександрівка, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101» синього кольору номерний знак НОМЕР_1 , допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок ДТП велосипедист ОСОБА_3 госпіталізований до КНП «Тростянецька ЦРЛ» із тілесними ушкодженнями у вигляді ЗЧМТ, струс головного мозку, забійні рани голови, рук, колінних суглобів.
За змістом ст. 286 КК України об`єктивна сторона злочину, передбаченого вказаною статтею включає такі обов`язкові ознаки: 1) діяння, 2) обстановку, 3) наслідки та 4) причинний зв`язок між діянням і наслідками. Діяння полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності і полягати у: 1) вчиненні дій, які заборонені правилами; 2) невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту. Діяння при вчиненні цього злочину завжди пов`язане з недотриманням вимог відповідних нормативних актів - правил безпеки руху та експлуатації транспортних засобів. Такі правила встановлені у законах та інших нормативно-правових актах, насамперед Правилах дорожнього руху.
Кримінальна відповідальність за ст. 286 КК України настає за умови заподіяння наслідків у вигляді фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесне ушкодження. Заподіяння в результаті порушення правил безпеки дорожнього руху легких тілесних ушкоджень виключає застосування ст. 286 КК України.
Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винним, закономірно, з необхідністю тягне за собою наслідки, передбачені ст. 286 КК України. Кримінальне правопорушення вважається закінченим з моменту настання зазначених у ст. 286 КК України наслідків.
Відповідно до п.3, п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями) при розгляді справ про злочини, відповідальність за які встановлено статтями 286 - 288, 415 КК України, слід мати на увазі, що диспозиції сформульованих у них норм - бланкетні. У зв`язку з цим суди повинні ретельно з`ясовувати і зазначати у вироках, у чому саме полягали названі у перелічених статтях порушення; норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано; чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками. Порушення правил безпеки дорожнього руху та порушення правил експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, є самостійними діяннями, і суди мають ураховувати це при постановленні рішень у таких справах. Відповідальність за статтями 286-288, 415 КК України настає лише за умови, що винна особа внаслідок порушення певних правил спричинила з необережності потерпілому середньої тяжкості чи тяжке тілесне ушкодження або його смерть.
При розгляді скарги встановлено, що слідчим СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_5 кримінальне провадження № 0000188 від 01.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України по факту дорожньо-транспорної пригоди вчиненої водієм ОСОБА_6 закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.
В обгрунтування постанови про закриття кримінального провадження № 0000188 слідчий покликається на те, що кримінальна відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України настає при наявності у потерпілого середнього ступеня тяжкості чи тяжкого тілесного ушкодження, а під час ДТП потерпілий ОСОБА_3 отримав легкі тілесні ушкодження, а тому в діях водія ОСОБА_6 відсутній склад злочину, передбаченого ст. 286 КК України.
Також, як вбачається з оскаржуваної постанови копія матеріалів кримінального провадження направлено до Тростянецького ВП Бершадського ВП для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 .
У мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження не наведено в повній мірі відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття цієї постанови, а саме не встановлено, які пункти Правил дорожнього руху порушено винною особою.
Слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, винесена без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, які згідно з вимогами ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та надання їм належної правової оцінки, а зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.
Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене вище, постанову слідчого від 12.10.2020 про закриття кримінального провадження №0000188 слід скасувати.

Керуючись ст. 303 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 12 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000188 від 01.10.2020 задоволити.
Постанову слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 19 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000188 від 01.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України по факту ДТП вчиненої ОСОБА_6 , скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1