Дата документу 23.09.2020 Справа № 331/5311/16-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 331/5311/16-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/537/20 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з ДУ «Софіївська ВК (№55),

захисника адвоката ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9

розглянула 23 вересня 2020 року у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції)в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2019 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

06.07.2015 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та непогашена у встановленому законом порядку, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись в приміщенні торгового залу магазину «Брусничка» TOB «Український рітейл», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 148, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгової полиці магазину «Брусничка» TOB «Український рітейл» товар, сховавши його під підклад куртки, яка знаходилась у нього в руках, а саме: шампунь «H&S» 400 мл, у кількості двох одиниць, вартістю 97 гривень 55 копійок, за одиницю товару, а всього майна на загальну суму 195 гривень 10 копійок, після чого зник з місця скоєння злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
15.07.2015 року приблизно о 13 годині ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись у приміщенні торгового залу магазину «Брусничка» TOB «Український рітейл», що розташований за адресою: м. Запоріжжя пр. Соборний буд. 148, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з торгової полиці товар, який належить ТОВ «Український рітейл», а саме: жувальну гумку «Dirol Для неї» у кількості 54 штук, вартістю 13 гривень 59 копійок за одиницю товару, а всього майна на загальну суму 733 гривень 86 копійок. Сховавши товар під куртку, ОСОБА_7 викинув порожні упаковки у приміщенні торгового залу та направився до виходу з магазину. В цей час злочинні дії ОСОБА_7 були помічені співробітником служби охорони магазину, який в той момент, коли ОСОБА_7 пройшов касову зону та направився до виходу, зробив останньому попередження та став вимагати, щоб той припинив свої злочинні дії, зупинився та повернув не оплачений товар. На законні вимоги охоронця магазину ОСОБА_7 не відреагував та, чітко усвідомлюючи, що його злочинні дії помічені робітниками магазину та мають відкритий характер, на досягнутому не спинився та продовжив вчиняти злочин, вибіг з магазину на проспект Соборний та намагався втекти в невідомому напрямку, утримуючи при собі не оплачений товар. На вулиці ОСОБА_7 був затриманий охороною магазину.
14.01.2016 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись на 2 поверсі «Будинку побуту», а саме - приміщенні фото салону «Колорит» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 111, шляхом вільного доступу, скориставшись неуважністю потерпілої ОСОБА_11 , з системного блоку комп`ютера таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_11 , а саме: мобільний телефон «Sony Xperia Z3», імеі № НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору, вартістю 14000 гривень, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму та з місця вчинення злочину зник.
25.07.2016 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні магазину «Karter», що розташований на четвертому поверсі в ТЦ «Україна» за адресою: м. Запоріжжя пр. Соборний, буд. 147, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та переконавшись, що його дій ніхто не бачить, таємно викрав чоловічі брюки «GIO» у кількості двох одиниць та чоловічі брюки «LEO» у кількості однієї одиниці, вартістю 650 гривень кожні, спричинивши потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1950 гривень.
05.06.2017 року, приблизно о 11 годині 20 хвилин. ОСОБА_7 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись у приміщенні магазину «Спортмастер» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 146, шляхом вільного доступу, скориставшись неуважністю адміністратора магазину, з торгових полиць, таємно викрав майно, яке належить TOB «Спортмастер-Україна», а саме: сандалі жіночі «FIRECAMP FLEECE», вартістю 1759 гривень 20 копійок за одну пару. Таким чином, у результаті злочинних дій ОСОБА_7 спричинив TOB «Спортмастер Україна», матеріальну шкоду на вказану суму.
06.06.2017 року, приблизно о 11 годині 15 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись у приміщенні магазину «Спортмастер» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 146, шляхом вільного доступу, скориставшись неуважністю адміністратора магазину, з торгових полиць, таємно викрав майно TOB «Спортмастер-Україна», а саме: кросівки «Nike», вартістю 2239 гривень 20 копійок за одну пару, без урахування ПДВ; сандалі жіночі «Merrell», вартістю 1839 гривень 20 копійок за одну пару, без урахування ПДВ, а всього майна на загальну суму 4078 гривень 40 копійок. Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив TOB «Спортмастер Україна» матеріальну шкоду па вказану суму.
15.06.2017 року, приблизно о 10 годині 10 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись у приміщенні магазину «Спортмастер» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 146, шляхом вільного доступу, скориставшись неуважністю адміністратора магазину, з торгових полиць таємно викрав майно TOB «Спортмастер-Україна», а саме: сандалі жіночі «Outventurc» вартістю 1249 гривень 17 копійок за одну пару, без урахування ПДВ. Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив TOB «Спортмастер Україна» матеріальну шкоду па вказану суму.
29.07.2017 року, приблизно о 14 годині 50 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись у приміщенні магазину «Спортмастер» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 146, шляхом вільного доступу, скориставшись неуважністю адміністратора магазину, з торгових полиць таємно викрав майно TOB «Спортмастер-Україна», а саме: сандалі жіночі «Columbia», вартістю 1759 гривень 20 копійок, за одну пару, без урахування ПДВ. Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив TOB «Спортмастер Україна» матеріальну шкоду па вказану суму.
04.09.2017 року приблизно о 13 годині ОСОБА_7 , знаходячись в магазині «A.S.B.», розташований за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з шафи магазину викрав рюкзак марки «Kite», вартістю 954 грн. 90 коп., тобто майно, яке належить ОСОБА_13 , та яке виніс за межі магазину не розплатившись за нього. Після цього ОСОБА_7 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 954 грн. 90 коп..
18.09.2018 року приблизно об 11 годині 20 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні магазину «Монпас`є», розташованого у ТЦ «Україна» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 147, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з полиці касової зони таємно викрав майно, що належить ОСОБА_14 , а саме: мобільний телефон «Huawei P Smart Plus», чим спричинив ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 6996 гривень 67 копійок.
23.12.2018 року приблизно о 10 год. 55 хв., ОСОБА_15 , знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину ТОВ «АТБ-Маркет» «Продукти-091», який розташований за адресою: м. Запоріжжя бул. Будівельників, буд. 4, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучі впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, таємно намагався викрасти з полиці торгівельного залу майно ТОВ «АТБ Маркет» «Продукти-091», а саме: шоколад молочний «Milka» 300 г. з начинкою зі смаком ванілі та печивом «Орео» у кількості 6 одиниць, вартістю 63 гривень 83 копійок за одиницю товару на загальну суму 382 гривень 98 копійок; шоколад молочний «Milka» 300 г. з цілими лісовими горіхами, молочною та карамельною начинками у кількості 3 одиниць, вартістю 66 гривень 25 копійок за одиницю товару, на загальну суму 198 гривень 75 копійок, а всього майна на загальну суму 581 гривень 73 копійок. Після чого ОСОБА_15 сховав зазначений товар у рюкзак, який був при ньому та, пройшовши касову зону, не розплатившись за вказаний товар, намагався покинути приміщення магазину «АТБ-Маркет», однак не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками магазину та в подальшому переданий працівникам поліції.
14.04.2019 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_16 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні магазину «Моя техніка», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Інженера Преображенського, буд. 13, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з торгівельного стенду електронний блендер марки «Silver Crest» вартістю 650 гривень, який належить ФОП ОСОБА_17 , чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на вказану суму.
21.04.2019 року о 10 годині 10 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні магазину «Кокон», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 114, будучи впевненим, що його дії ніхто не помітить, в той час поки продавець ОСОБА_18 відволіклась, шляхом вільного доступу з торгових стелажів таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_19 , на загальну суму 4 910 грн. 00 коп., а саме:
- нічну сорочку «Cocoon secret», артикул CОC-7018, у кількості двох штук, вартістю 550 грн. за одиницю товару, загальною вартістю 1100 грн.
- нічну сорочку «Cocoon secret», артикул СОС-6009, у кількості трьох штук, вартістю 550 грн. за одиницю товару, загальною вартістю 1650 грн.
- нічну сорочку «Cocoon secret», артикул 4034-GAG, у кількості двох штук, вартістю 450 грн. за одиницю товару, загальною вартістю 900 грн.
- туніку на байці «Vienetta зірка», розмір L, вартістю 480 грн.
- туніку на байці «Vienetta зірка», розмір XL, вартістю 480 грн.
- нічну сорочку на байці «Vienetta зірка», розмір 11-12, вартістю 300 грн.
Вказане майно ОСОБА_7 склав до свого спортивного рюкзаку та разом з вказаним майном покинув приміщення зазначеного магазину, не сплативши за товар.
25.05.2019 року приблизно о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні магазину «Веселка», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лахтинська, буд. 6, таємно викрав з вішака-вітрини майно, що належить ОСОБА_20 , а саме: шорти дитячі джинсові в кількості 8 штук, вартістю 180 гривень за одиницю товару, чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 1440 гривень.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні інших епізодів кримінальних правопорушень, що полягають у таємному викраденні чужого майна, вчинених повторно, за наступних обставин:
29.04.2017 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 знаходячись в торгівельних рядах ринку «Анголенко» по вул. Жуковського, б. 32 в м. Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись неуважністю ОСОБА_21 та тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з сумки останньої, таємно викрав майно ОСОБА_21 , а саме: мобільний телефон «Samsung g5», вартість якого згідно висновку експерта №10-1478 від 20.10.2017 р., становить 2538 гривень 33 копійок, чим спричинив ОСОБА_21 матеріальну шкоду на вказану суму.
30.04.2017 року о 12-00 годині, ОСОБА_7 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись в торгівельних рядах ринку «Анголенко», по вул. Жуковського, б. 36 в м. Запоріжжя, скориставшись неуважністю потерпілої ОСОБА_22 , шляхом вільного доступу, з сумки, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_23 , а саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy J5», вартість якого, згідно висновку правобережної товарної біржі, склала 3500 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_23 , матеріальну шкоду па вказану.
06.06.2017 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись на зупинці громадського транспорту «пл. Інститутська» в м. Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись неуважністю ОСОБА_24 та тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з правого карману шортів останнього, таємно викрав майно ОСОБА_24 , а саме: мобільний телефон «Iphone 5s», вартість якого згідно висновку експерта №10-1475 від 20.10.2017, становить 4183 гривень 33 копійок, чим спричинив ОСОБА_24 матеріальну шкоду на вказану суму.
07.06.2017 року о 11-30 годині, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись в торгівельному залі магазину «Україночка», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, 40 скориставшись неуважністю потерпілого ОСОБА_25 шляхом вільного доступу, з сумки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_25 а саме: мобільний телефоп «Lenovo С920», вартість якого, згідно висновку експерта № 10-1477 від 23.10.2017 року, складає 1333 гривен, чим спричинив потерпілій ОСОБА_26 , матеріальну шкоду на вказану суму.
11.06.2017 року о 12-00 годині, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому що за його злочинними діями ніхто неспостерігає, знаходячись в торгівельних рядах ринку «Анголепко». по вул. Жуковського, буд.32 в м. Запоріжжя, скориставшись неуважністю потерпілої ОСОБА_27 шляхом вільного доступу, з жіночої сумки, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_27 , а саме: мобільний телефон «LG D 295», вартість якого, згідно висновку експерта № 10-1474 від 23.10.2017. складає 1283 гри. 33 коп., чим спричинив потерпілій ОСОБА_27 , матеріальну шкоду на вказану суму.
14.06.2017 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в торгівельних рядах ринку «Анголенко», по вул. Жуковського, б. 32 в м. Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись неуважністю ОСОБА_28 та тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з жіночої сумки останньої таємно викрав майно ОСОБА_28 , а саме: мобільний телефон «Lenovo А 6010», вартість якого згідно висновку експерта №10-1481 від20.10.2017 р. становить 1566 гривень 67 копійок, чим спричинив ОСОБА_28 матеріальну шкодуна вказану суму.
15.06.2017 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в салоні маршрутного таксі №67, яке прямувало з зупинки громадського транспорту «вул. Фортечна» до ЗГТ «вул. Базарна» в м. Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись неуважністю ОСОБА_29 та тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з лівого карману кофти останнього, таємновикрав майно, що належить ОСОБА_29 , а саме: мобільний телефон «ASUS TOOJ», вартість якого згідно висновку експерта №10-1480 від23.10.2017 р. становить 1433 гривень 33 копійок, чим спричинив ОСОБА_29 матеріальну шкоду на вказану суму.
27.06.2017 року, приблизно об 11 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 знаходячись в салоні маршрутного таксі №89, на зупинці громадського транспорту «Лахті» в м. Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись неуважністю ОСОБА_30 та тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з сумки останньої, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_30 , а саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy J3», вартість якого згідно висновку експерта №10-1524 від 25.10.2017 р., становить 2466 гривень 67 копійок, чим спричинив ОСОБА_30 матеріальну шкоду на вказану суму.
02.07.2017 року об 11-00 юдині. ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись в торгівельних рядах ринку «Анголенко», по вул. Жуковського, буд.32 в м. Запоріжжя, скориставшись неуважністю потерпілої ОСОБА_31 шляхом вільного доступу, з рюкзаку, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_32 а саме: мобільний телефон «Meizu M3S», вартість якого, згідно висновку експерта №10-1476 від 23.10.2017 року складає 2466 гривень 67 коп., чим спричинив потерпілій ОСОБА_33 матеріальну шкоду на вказану суму.
26.07.2017 року о 11-40 годині, ОСОБА_7 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись в маршрутному таксі яке прямувало з зупинки громадського транспорту «ТЦ Україна» до ЗГТ «Лахті», скориставшись неуважністю потерпілої ОСОБА_34 шляхом вільного доступу, з сумки, останньої викрав манно, що належить ОСОБА_35 , а саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy J5», вартісно 5000 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_35 , матеріальну шкоду на вказану суму.
07.08.2017 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 знаходячисьв салоні маршрутного таксі №67, яке прямувало з зупинки громадського транспорту«вул. Базарна» до зупинки громадського транспорту «театр Магара» в м. Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись неуважністю ОСОБА_36 та тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з карману брюк останнього, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_37 а саме: мобільний телефон «Хіаomі Redmi 4 Pro Ргіте», вартість якого згідно висновку експерта №10-1530 від 27.10.2017 р., становить 3033 гривень 33 копійок, чим спричинив ОСОБА_36 матеріальну шкоду на вказану суму.
27.08.2017 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 знаходячись в салоні трамваю, який прямував з зупинки громадського транспорту «вул. Базарна» до зупинки громадського транспорту «Трампарк» в м. Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись неуважністю ОСОБА_38 та тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з сумки останньої, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_39 а саме: мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 3», вартість якого згідно висновку експерта №10-1531 від 27.10.2017 р., становить 2766 гривень 67 копійок, чим спричинив ОСОБА_40 матеріальну шкоду на вказану суму.
05.09.2017 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в торгівельних рядах ринку «Анголенко», по вул. Базарна в м. Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись неуважністю ОСОБА_41 та тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з сумки останньої, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_42 а саме: мобільний телефон «Samsung J500». вартість якого згідно висновку експерта №10-1528 від 27.10.2017 р. становить 2500 гривень 00 копійок, чим спричинив ОСОБА_43 матеріальну шкоду на вказану суму.
10.09.2017 року приблизно об 11 годині 45 хвилин, ОСОБА_7 знаходячись в торгівельних рядах ринку «Анголенко». по вул. Жуковського, б. 32 в м. Запоріжжя маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись неуважністю ОСОБА_44 та тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з кишені останнього, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_45 , а саме: мобільний телефон «Lenovo А850». вартість якого згідно висновку експерта №10-1527 від 23.10.2017 р. становить 1600 гривень 00 копійок, чим спричинив ОСОБА_45 матеріальну шкоду на вказану суму.
17.09.2017 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись в торгівельних рядах ринку «Анголенко», по вул. Жуковського, б. 32, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись неуважністю ОСОБА_46 та тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з сумки останньої, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_47 , а саме: мобільний телефон «Lenovo А6000». вартість якого згідно висновку експерта №10-1526 від 25.10.2017 р. становить 1800 гривень 00 копійок, чим спричинив ОСОБА_47 матеріальну шкоду на вказану суму.

Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2019 року:
ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України за епізодами від 06.07.2015 року, 15.07.2015 року, 14.01.2016 року, 25.07.2016 року, 05.06.2017 року, 06.06.2017 року, 15.06.2017 року, 29.07.2017 року, 04.09.2017 року, 18.09.2018 року, 23.12.2018 року, 14.04.2019 року, 21.04.2019 року, 25.05.2019 року, та йому призначено покарання:
- за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст.185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань з урахуванням покарання, призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.08.2019 року та покарання, призначеного за даним вироком, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Одночасно вказаним вироком ОСОБА_7 визнаний невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, за епізодами злочинних дій від 29.04.2017 року, 30.04.2017 року, 06.06.2017 року, 07.06.2017 року, 11.06.2017 року, 14.06.2017 року, 15.06.2017 року, 27.06.2017 року, 02.07.2017 року, 26.07.2017 року, 07.08.2017 року, 27.08.2017 року, 05.09.2017 року, 10.09.2017 року, 17.09.2017 року та виправдати за недоведеністю вчинення ним кримінальних правопорушень.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з моменту проголошення вироку тобто з 22 листопада 2019 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до дня набрання вироком суду законної сили не обирався.
На підставі ч. 5 ст. 72 України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року 838-VIII ) зараховано ОСОБА_7 до строку остаточно призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 15 липня 2015 року до 05 листопада 2015 року, строк його перебування в умовах СІЗО у зв`язку із розглядом його справи судом з 7 листопада 2016 року до 4 березня 2017 року, з 30 січня 2018 року до 21 березня 2018 року, з 26 вересня 2019 року до 22 листопада 2019 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зараховано ОСОБА_7 до строку призначеного покарання частково відбуте ним покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.08.2019 року з 09 липня 2019 року до 25 вересня 2019 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ТОВ «Спортмастер - Україна» суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 8796,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_19 суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 4910 грн. 00 коп.
У задоволенні цивільного позову ОСОБА_19 до обвинуваченого ОСОБА_7 в частині стягнення моральної шкоди відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_20 суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 1440 грн. 00 коп.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційних скарг

В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з оскаржуваним вироком в частині виправдання ОСОБА_7 , вважає його незаконним, необґрунтованим та невмотивованим у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону

В обґрунтування своїх доводів зазначає про те, що судом дана неналежна оцінка доказам, а саме показанням потерпілих, свідків, письмовим доказам, зокрема протоколам пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.10.2017 за участю свідка ОСОБА_48 (за епізодами від 29.04.2017, 30.04.2017, 06.06.2017 07.06.2017, 11.06.2017); свідка ОСОБА_49 (за епізодами від 14.06.2017, 15.06.2017, 27.06.2017, 02.07.2017, 26.07.2017, 07.08.2017, 10.09.2017,); свідка ОСОБА_50 (за епізодами від 27.08.2017, 05.09.2017, 17.09.2017), які впізнали ОСОБА_7 як особу, що приносила їм на продаж мобільні телефони, оскільки дані процесуальні дії проведені у відповідності до вимог ст. 228 КПК України.

Крім того, вказує, що судом неправомірно визнано неналежними доказами протоколи слідчих експериментів за участю ОСОБА_7 , оскільки дані дії проведені у відповідності до вимог ст. 240 КПК України.

Також вказує на порушення судом принципу змагальності сторін, оскільки суд відмовив у задоволенні клопотання прокурора про перенесення розгляду кримінального провадження для виклику свідків ОСОБА_51 , ОСОБА_48 , ОСОБА_50 для допиту та з`ясування всіх обставин справи, при цьому не постановив відповідну ухвалу.

Вважає, що вина ОСОБА_7 доказується рядом прямих та непрямих доказів, які узгоджуються з встановленими фактичними даними про конкретну подію злочину, вчиненого останнім, які безпідставно судом в повному обсязі дослідженні не були.

Просить вирок скасувати, кримінальне провадження направити на новий розгляд у суд першої інстанції.

В апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, не погоджується з визначеним строком попереднього ув`язнення. Вказує, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 складає 18 місяців. Просить вирок суду змінити, на підставі ч. 5 ст. 72 України зарахувати ОСОБА_7 до строку остаточно призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення 18 місяців.

Обвинувачений звернувся із клопотанням про застосування до нього положень ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону 838-VIII від 26 листопада 2015 року з 20.09.2017 року по 21.03.2018 року, та з 22.11.2019 року до набрання вироком законної сили.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник у судовому засіданні висловив підтримку вимогам власної апеляційної скарги та заперечення апеляційної скарги прокурора. Одночасно вказав про відсутність уточнень щодо заявленого до зарахування строку 18 місяців.
Обвинувачений у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу захисника та своє клопотання, заперечував доводам та вимогам апеляційної скарги прокурора.
Прокурор у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу прокурора, вказавши про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного вироку в частині виправдування обвинуваченого. Не висловлював заперечень щодо зарахування строку попереднього ув`язнення.
Потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні поклалася на розсуд суду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Згідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд належним чином вмотивував висновки про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України за епізодами від 06.07.2015 року, 15.07.2015 року, 14.01.2016 року, 25.07.2016 року, 05.06.2017 року, 06.06.2017 року, 15.06.2017 року, 29.07.2017 року, 04.09.2017 року, 18.09.2018 року, 23.12.2018 року, 14.04.2019 року, 21.04.2019 року, 25.05.2019 року.За змістом апеляційних скарг визнання судом першої інстанції провини ОСОБА_7 у даних епізодах злочинної діяльності сторонами не оспорюється, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів, перевіривши висновки суду першої інстанції та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 374 КПК України мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

За змістом цієї норми закону в мотивувальній частині виправдувального вироку мають бути викладені результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у справі, як тих, що були зібрані стороною захисту так і тих, що зібрані стороною обвинувачення, в тому числі, і поданих у судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції цих вимог закону дотримався.

Виправдовуючи ОСОБА_7 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, за епізодами злочинних дій від29.04.2017 року, 30.04.2017 року, 06.06.2017 року щодо викрадення майна ОСОБА_24 , 07.06.2017 року, 11.06.2017 року, 14.06.2017 року, 15.06.2017 року щодо крадіжки майна ОСОБА_52 , 27.06.2017 року, 02.07.2017 року, 26.07.2017 року, 07.08.2017 року, 27.08.2017 року, 05.09.2017 року, 10.09.2017 року та 17.09.2017 року, суд послався на п.2 ч. 1 ст. 373 КПК України, за вимогами якої виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Місцевий суд у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначив підставу виправдання, яка відповідає п.2 ч.1 ст. 373 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні, серед іншого, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування покладається на слідчого та прокурора.

Слід також зазначити, що ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України закріплений принцип презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, за якими ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь.

Роз`яснення суворого додержання, закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості передбачені також у п. 18 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У даному кримінальному провадженні судова колегія вважає за необхідне згідно ч.2 ст.8, ч.5 ст. 9 КПК України, як складову національного законодавства, дотримуючись принципу верховенства права та законності застосувати практику Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року Європейський Суд наголошує про те, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150).

Аналізуючи вирок в частині виправдування ОСОБА_7 , з урахуванням доводів апеляційної скарги прокурора, колегія суддів констатує дотримання місцевим судом вимог національного та міжнародного законодавств і погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження провів судовий розгляд даного провадження у відповідності до положень кримінального процесуального закону та ухвалив вирок у відповідності до положень ст. 374 КПК України, зокрема щодо викладення оцінки та аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, з зазначенням підстав, з яких відхилив докази.

Звертаючись до змісту оскаржуваного вироку, аргументи прокурора в поданій апеляційній скарзі щодо ненадання належної оцінки показанням потерпілих, свідків, письмовим доказам, зокрема протоколам пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.10.2017 року за участю свідка ОСОБА_48 (за епізодами від 29.04.2017 року, 30.04.2017 року, 06.06.2017 року, 07.06.2017 року, 11.06.2017 року); свідка ОСОБА_49 (за епізодами від 14.06.2017 року, 15.06.2017 року, 27.06.2017 року, 02.07.2017 року, 26.07.2017 року, 07.08.2017 року, 10.09.2017 року,); свідка ОСОБА_50 (за епізодами від 27.08.2017 року, 05.09.2017 року, 17.09.2017 року) на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_7 не відповідають дійсності.

Спростовуючи пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення за ч.2 ст. 185 КК України за епізодами від 29.04.2017 року, 30.04.2017 року, 06.06.2017 року відносно належного ОСОБА_24 майна, 07.06.2017 року, 11.06.2017 року, 14.06.2017 року, 15.06.2017 року відносно викрадення майна ОСОБА_52 , 27.06.2017 року, 02.07.2017 року, 26.07.2017 року, 07.08.2017 року, 27.08.2017 року, 05.09.2017 року, 10.09.2017 року та 17.09.2017 року, суд першої інстанції навів мотиви висновку про відсутність достатніх і переконливих доказів провини обвинуваченого.

Як убачається з матеріалів провадження, суд під час судового розгляду, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, перевірив зібрані на досудовому розслідуванні докази, на підставі яких відносно ОСОБА_7 було складено обвинувальний акт, надавши їм належну оцінку.

ОСОБА_7 , будучи допитаним з приводу висунутого обвинувачення за вищенаведеними епізодами, вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч.2 ст. 185 КК України за епізодами від 29.04.2017 року, 30.04.2017 року, 06.06.2017 року щодо викрадення майна ОСОБА_24 , 07.06.2017 року, 11.06.2017 року, 14.06.2017 року, 15.06.2017 року щодо крадіжки майна ОСОБА_52 , 27.06.2017 року, 02.07.2017 року, 26.07.2017 року, 07.08.2017 року, 27.08.2017 року, 05.09.2017 року, 10.09.2017 року та 17.09.2017 року не визнав і пояснив, що вказаних злочинів він не вчинював, потерпілих цих не бачив та не знає. Взяти провину на себе його умовили працівники поліції, які пообіцяли йому вирішити питання зі зменшенням строку покарання. Участь у слідчому експерименті він брав за примушуванням працівників поліції, які вказували йому адреси місць ймовірно вчинених злочинів та приводили фотографуватися у тих місцях. Крім того, йому не дали захисника під час проведення цих слідчих дій.

При апеляційному розгляді обвинувачений наполягав на своїй невинуватості в інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст. 185 КК України за виправданими судом епізодами.

Проте прокурор у апеляції вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні вищенаведених кримінальних правопорушень підтверджується показаннями допитаних потерпілих та наданими стороною обвинувачення письмовими доказами у вигляді протоколів пред`явлення особи для впізнання, протоколів проведення слідчого експерименту.

Кожен з цих доказів був проаналізований судом першої інстанції згідно вимог ст. 94 КПК України з дотриманням принципів всебічності, повноти, достатності та взаємозв`язку і цілком аргументовано відмітив на відсутність безсумнівних доказів провини ОСОБА_7 .

Так, допитавши потерпілих ОСОБА_21 , ОСОБА_53 , ОСОБА_27 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 та ОСОБА_57 , місцевий суд встановив відсутність точної, достовірної та об`єктивної інформації щодо викрадення їх майна саме ОСОБА_7 , з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, оскільки показання вказаних потерпілих з приводу причетності ОСОБА_7 до вчинення крадіжок не є інформативними, так як останні вказують лише на факт викрадення майна.

При цьому, колегія суддів зауважує, що кожний потерпілий зазначив, що не бачив особу, яка здійснювала крадіжку.

Потерпіла ОСОБА_58 при апеляційному розгляді також підтвердила про те, що не бачила особу, яка викрала у неї мобільний телефон, зокрема і ОСОБА_7 .

Аналогічної обґрунтованої оцінки отримали і протоколи прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілих ОСОБА_21 , ОСОБА_59 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_60 , ОСОБА_34 , ОСОБА_55 , ОСОБА_9 , ОСОБА_41 , ОСОБА_61 , та ОСОБА_46 (т.4 а.п. 134-135, 146-147, 171-172, 182, 193-194, 212-213, 223-224, 235, т. 5 а.п. 1, 13, 22, 32, 42-43, 53, 66), оскільки зміст вказаних протоколів свідчить лише про означення фактів викрадення майна. При цьому жоден потерпілий не вказує на будь-які ознаки зовнішності підозрюваної особи, яка вчинила відносно них кримінальне правопорушення.

Відомості проведених експертиз (т. 4 а.п. 142-144, 153-170, 179-181, 190-192, 202-204, 220-222, 232-234, 242-244, т. 5 а.п. 9-11, 29-30, 39-41, 50-52, 61-63, 73-75) засвідчують лише вартість викраденого майна у потерпілих.

Стосовно протоколів огляду предмета від 03.10.2017 року та 06.10.2017 року відповідно за епізодами від 26.07.2017 року та 10.09.2017 року (т. 5 а.п. 18-20, 64), то колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду з приводу неврахування даних протоколів в якості доказів провини ОСОБА_7 з підстав невстановлення ознак відповідності оглянутих мобільних телефонів викраденим, а також з підстав неузгодженості наведених протоколів вимогам ст.ст. 223, 229 КПК України.

З приводу впізнання ОСОБА_7 як особи, яка продавала мобільні телефони, то колегія суддів зауважує на впізнанні свідками обвинуваченого за фотознімками (т. 4 а.с.136-138, 148-150, 173-175, 183-185, 195-197, 214-215, 226-228, 236-238; т. 5 а.с. 2-4, 15-17, 23-25, 33-35, 44-46, 54-56, 67-69, ).

З урахуванням вимог ст. 228 КПК України апеляційна інстанція вважає, що цілком обґрунтовано місцевий суд не взяв до уваги протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.10.2017 року за участю свідка ОСОБА_48 (за епізодами від 29.04.2017 року, 30.04.2017 року, 06.06.2017 року, 07.06.2017 року, 11.06.2017 року); свідка ОСОБА_49 (за епізодами від 14.06.2017 року, 15.06.2017 року, 27.06.2017 року, 02.07.2017 року, 26.07.2017 року, 07.08.2017 року, 10.09.2017 року,); свідка ОСОБА_50 (за епізодами від 27.08.2017 року, 05.09.2017 року, 17.09.2017 року) як докази причетності ОСОБА_7 до інкримінованих кримінальних правопорушень за наведеними вище епізодами.

Так, звертаючись до змісту наведених протоколів, вбачається, що вказані слідчі дії за 15 епізодами проведенні за участю трьох свідків - ОСОБА_49 , ОСОБА_48 та ОСОБА_50 , дані протоколи подібні один одному. При цьому, не містять опису ознак зовнішності, за якими вони впізнали ОСОБА_7 як особу, яка приносила телефони, маючи лише посилання на обрис (очертание) обличчя, що на переконання колегії судів не відповідає вимогам ч.3 ст. 228 КПК України та вказує на необґрунтованість доводів прокурора в даній частині щодо належності та допустимості вказаних доказів.

З цього приводу додатково слід зауважити, що суд безпосередньо не сприймав показів свідків ОСОБА_49 , ОСОБА_48 та ОСОБА_50 через неявки останніх за неодноразовими судовими викликами та невиконання приводів, а наявні у матеріалах справи відомості протоколів огляду предметів не містять даних щодо обставин відшукання зазначених у протоколах мобільних телефонів.

Надані докази в логічному взаємозв`язку не вказують на обставини вилучення чи видачу мобільних телефонів, а зміст апеляційної скарги не спростовує аналогічних висновків місцевого суду.

Стосовно зафіксованих даних, отриманих під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , наведених у протоколах слідчих експериментів за епізодами від 30.04.2017 року, 07.06.2017 року, 11.06.2017 року, 02.07.2017 року та 26.07.2017 року від 27 жовтня 2017 року, та від 17 листопада 2017 року (т. 4 а.п. 205-211, т. 5 а.п.76-94), то вони також є неінформативними, оскільки такі показання ОСОБА_7 є загальними, типовими, без наведення деталей вчинених кримінальних правопорушень, не містять опису викраденого.

Звертаючись до змісту протоколу проведеного слідчого експерименту, слід відзначити лише факт фіксування визнавальних показів ОСОБА_7 , що згідно ч.4 ст. 95 КПК України не можна брати до уваги у якості доказу.

Проведений із ОСОБА_7 слідчий експеримент не відповідає вимогам ч.1 ст. 240 КПК України щодо мети проведення слідчого експерименту.

Так, проведення такої слідчої дії, з урахуванням змістовних частин відповідних протоколів, не містило ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, а отже і не перебувало у площині перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

При дослідженні письмових доказів у виді протоколів слідчих експериментів обвинувачений заперечував добровільність своєї участі у їх проведенні, вказуючи на вмовлянні працівників поліції проїхати за різними адресами та його фотографуванні на місці, але адрес та обставин вчинення злочинів він не знав.

При цьому досліджені та наведені вище докази не спростовують пояснень обвинуваченого щодо обставин проведення слідчих експериментів та, навпаки, вказані протоколи слідчих експериментів не дають можливості прийти до висновку про їх доказовість на підтвердження провини ОСОБА_7 .

Крім того, колегія суддів констатує факт порушення права ОСОБА_7 на захист під час проведення слідчих експериментів, оскільки на момент проведення даної слідчої дії ОСОБА_7 був затриманий, останній перебував на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Сидром залежності» (т. 5 а.п. 159, т. 7 а.п. 136, 142), згідно обвинувального акту останній мав захисник ОСОБА_62 (т. 3 а.п. 187-197). При цьому в матеріалах кримінального провадження відсутня відмова ОСОБА_7 від захисника на час проведення даної слідчої дії.

Суд першої інстанції, врахувавши сукупність зазначених обставин, цілком обґрунтовано визнав докази у вигляді протоколів проведення слідчих експериментів недопустимими.

Такий висновок районного суду кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Судувід 14 вересня 2020 року у справі № 740/3597/17.

Вищенаведене спростовує доводи прокурора щодо неправомірного визнання неналежними доказами протоколи слідчих експериментів за участю ОСОБА_7 .

Таким чином, суд першої інстанції належним чином оцінив показання потерпілих та обґрунтовано встановив як у їх сукупності з іншими доказами, так і окремо відсутність повідомлених об`єктивних даних, які б достеменно вказували на причетність ОСОБА_7 до інкримінованих епізодів, за якими обвинуваченого було виправдано.

Надані стороною обвинувачення докази у вигляді показів потерпілих в контексті вимог ст. 94 КПК України не відповідають критерію достатності для висновку про причетність ОСОБА_7 до кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, за епізодами від 29.04.2017 року, 30.04.2017 року, 06.06.2017 року відносно майна ОСОБА_24 , 07.06.2017 року, 11.06.2017 року, 14.06.2017 року, 15.06.2017 року відносно майна ОСОБА_52 , 27.06.2017 року, 02.07.2017 року, 26.07.2017 року, 07.08.2017 року, 27.08.2017 року, 05.09.2017 року, 10.09.2017 року та 17.09.2017 року.

Переконливих доказів вини ОСОБА_7 прокурором надано не було, а досліджені місцевим судом докази не узгоджуються із принципом «доведення поза розумним сумнівом» за епізодами інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України відносно крадіжок майна потерпілих ОСОБА_21 , ОСОБА_59 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_60 , ОСОБА_34 , ОСОБА_55 , ОСОБА_9 , ОСОБА_41 , ОСОБА_61 , та ОСОБА_63 .

Зміст оскаржуваного вироку засвідчує, що усі надані сторонами докази, оцінені судом як окремо, так і у їх сукупності з дотриманням положень ст. 94 КПК України.

Апеляційна інстанція акцентує увагу, що за вимогами ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, і не може ґрунтуватись на припущеннях.

Необхідно також зазначити про недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність обвинуваченого. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь особи. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення, і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Капо проти Бельгії» від 13.01.2005 року зазначено, що в кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом в світлі пункту 2 статті 6, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

З огляду на викладене, дотримуючись закріпленої в ст. 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, встановленого ст. 17 КПК України, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, а вирок суду першої інстанції вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідаючи на доводи прокурора щодо порушення судом принципу змагальності сторін через відмову у задоволенні клопотання прокурора про перенесення розгляду кримінального провадження для виклику свідків ОСОБА_51 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , то апеляційна інстанція знаходить їх необґрунтованими.

Так, матеріали кримінального провадження засвідчують, що суд першої інстанції доклав чимало зусиль щодо виклику та примусового супроводження до суду вказаних свідків, що стало підставою для множинних відкладень судовий засідань (т.5 а.п. 171-172).

Допит вказаних осіб у судовому засіданні не відбувся через об`єктивні причини, а саме не явки за судовими викликами свідків ОСОБА_51 , ОСОБА_48 , ОСОБА_50 до судових засідань та невиконання чисельних судових рішень щодо приводу вказаних осіб (т.7 а.п.210-212, 233-235).

Слід також зазначити, що пасивнаповедінка прокурора щодо забезпечення явки вказаних свідків стала підставою для постановлення районним судом ухвали про встановлення прокурору строку для подання доказів та забезпечення явки свідків ОСОБА_66 , ОСОБА_48 , ОСОБА_50 (т.6 а.п. 9-10) та направлення керівнику прокуратури листа щодо забезпечення явки свідків ОСОБА_66 , ОСОБА_48 , ОСОБА_50 (т.7 а.п. 182-183).

Одночасно слід зауважити, що вимогами ст. 23 КПК України обов`язок забезпечення присутності під час судового розгляду свідків обвинувачення покладений саме на сторону обвинувачення.

Таким чином, колегія суддів визнає безпідставними доводи прокурора стосовно порушення судом принципу змагальності.

З приводу заявленої прокурором вимоги щодо призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, судова колегія зауважує, що прокурор не вказує на чітко визначенні підстави, передбаченні ст. 415 КПК України для нового судового розгляду, що також не встановлено і при апеляційному розгляді.

Стосовно доводів сторони захисту щодо застосування до обвинуваченого положень ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838 VIII від 26.11.2015 року, то колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, відповідно до ч. 5ст. 72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Даний перелік строків є вичерпним.

Згідно матеріалів кримінального провадження, оскаржуваним вироком ОСОБА_7 на підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від № 838-VIII від 26.11.2015 року зараховано термін перебування його під вартою з 15.07.2015 до 05.11.2015 до моменту звільнення його з-під чарти у залі суду та термін залишення у СІЗО ОСОБА_7 у межах даного кримінального провадження з 07 листопада 2016 року до 04 березня 2017 року, з 30 січня 2018 року до 21 березня 2018 року, з 26 вересня 2019 року до 22 листопада 2019 року включно із розрахунку день за дням.

При цьому, колегія суддів наголошує, що даним вироком обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід не обирався (т.8 а.п. 61), що вказує на неспроможність вимог обвинуваченого щодо зарахування йому строку попереднього ув`язнення з 22.11.2019 року до набрання вироком законної сили.

Стосовно заявленого обвинуваченим строку з 20.09.2017 року по 21.03.2018 року, то колегія суддів звертає увагу, що згідно матеріалів судової справи в рамках даного кримінального провадження в цей період ОСОБА_7 не перебував під вартою, а враховуючи положення ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838 VIII від 26.11.2015 року, зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку день за два проводиться лише у межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Таким чином, означений обвинуваченим період перебування ОСОБА_7 під вартою не є строком, який згідно ч.5 ст. 72 КК України включається у строк попереднього ув`язнення, оскільки з 22.11.2019 року ОСОБА_7 фактично відбував покарання, а в період з 20.09.2017 року по 21.03.2018 рокуперебував під вартою в іншому кримінальному провадження.

Отже, доводи сторони захисту щодо необхідності зарахування ОСОБА_7 строку перебування його під вартою слід визнати безпідставними.

З огляду на вище викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційні скарги як прокурора так і сторони захисту залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги прокурора та захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2019 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4