Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/756/19
Провадження №: 1-кп/332/37/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_12 , представника потерпілого ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сургут Тюменської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, непрацюючого, неодруженого, на утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, який є приватним підприємцем, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2018 року, приблизно о 21-30 годині, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , знаходячись неподалік від зупинки громадського транспорту «Глазунова» по вул.Історичній, 22, в м. Запоріжжі, діючи за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, нанесли декілька ударів кулаками рук та ногами по голові і тулубу раніше не знайомому їм ОСОБА_12 , після чого, з внутрішнього карману куртки останнього відкрито викрали мобільний телефон марки «Егgо» моделі А503 8GВ в корпусі чорного кольору, який має наступні міжнародні ідентифікатори мобільного обладнання (ІМЕІ), а саме ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість якого, згідно з висновком експерта № 10-1447 від 29.11.2018, складає 933,33 гривні, в якому знаходились сім картки операторів мобільного зв`язку «VODAFONE» та «КYIVSTAR», які не становлять матеріальної цінності для потерпілого.
Після цього, з викраденим майном ОСОБА_10 разом зі ОСОБА_11 зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження, фізичний біль та матеріальну шкоду на суму 933,33 гривні.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 винним себе у вчиненні інкримінованого злочину не визнав і суду пояснив, що ввечері 13 листопада 2018 року він разом із ОСОБА_11 відпочивали у кафе «Трактир», сиділи за столом. Він був вимушений зробити зауваження потерпілому, оскільки той зухвало поводився у закладі, внаслідок чого приїхали працівники поліції та забрали його. Після вживання алкогольних напоїв вони зі ОСОБА_11 вирішили пройтись вулицею та зустріли потерпілого ОСОБА_12 , який нецензурно лаявся, тому він дав останньому ляпасу. Потім потерпілий наздогнав їх у парку та вимагав повернути телефон, переслідуючи до магазину АТБ. Незабаром під`їхали працівники поліції, обшукали їх та усіх відвезли до райвідділу поліції. Потім їх зі ОСОБА_11 відпустили, вони зустріли знайому ОСОБА_16 та пішли разом через парк у тому ж районі, де години через півтори знайшли телефон, який, як йому здавалося, належав ОСОБА_12 . На наступний день телефон був відсутній, і він подумав, що останній випав у таксі, тому він подзвонив таксисту, який сказав, що телефон у поліції. Потім в поліції вони з ОСОБА_12 примирилися, але їм вручили підозру. Також ОСОБА_10 зазначив, що ОСОБА_11 потерпілого не бив. Після удару потерпілий оступився та вони пішли. Просив його виправдати.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 винним себе у вчиненні інкримінованого злочину не визнав і надав суду такі показання. Ввечері 13 листопада 2018 року він разом із ОСОБА_10 відпочивали у кафе «Трактир», де також перебував потерпілий ОСОБА_12 , який сварився з барменом. ОСОБА_10 зробив зауваження потерпілому, була викликана поліція і ОСОБА_12 забрали до райвідділу поліції. Пізніше, коли поверталися з кафе, вони знову зустріли потерпілого. Між потерпілим та ОСОБА_10 відбулася сварка, під час якої ОСОБА_10 вдарив ОСОБА_12 долонею і той впав на землю, а вони пішли. ОСОБА_12 наздоганяв їх та щось казав про телефон. Незабаром до них під`їхали працівники поліції разом із ОСОБА_12 з претензіями щодо мобільного телефону. Їх обшукали та відвезли до райвідділу, потім відпустили. Після цього, ОСОБА_10 зустрів свою знайому дівчину, тому вони попрощалися.

Незважаючи на те, що обвинувачені свою вину не визнали, суд прийшов до висновку, що винність ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у скоєнні вказаного злочину за фактичних обставин, які викладені у вироку, повністю підтверджується нижченаведеними поясненнями учасників процесу та наступними письмовими доказами, які були досліджені в судовому засіданні:

- показаннями потерпілого ОСОБА_12 , який в судовому засіданні 12.11.19р. пояснив суду, що в листопаді 2018 року він з друзями відпочивав у закладі «Трактир», проте був невдоволений працюючими там гральними автоматами, внаслідок чого викликав поліцію. У закладі також перебували і обвинувачені ОСОБА_17 та ОСОБА_11 . Потім його забрали до райвідділу, де він також заявляв про роботу гральних автоматів. Пізніше зустрів обвинувачених на вулиці Глазунова, між ними виник конфлікт з бійкою, під час якої він впав. Удари наносили йому і ОСОБА_10 , і ОСОБА_11 по різним частинам тіла, проте більше ударів завдавав ОСОБА_11 . Конфлікт виник внаслідок зйомки на телефон. До бійки телефон знаходився в нього в нагрудній кишені. Після конфлікту телефон в нього зник. Він почав йти за обвинуваченими та вимагав повернути телефон. З цього приводу він попросив стороннього чоловіка викликати поліцію, до приїзду якої він та обвинувачені перебували біля АТБ. Після приїзду працівників поліції, він вказав на обвинувачених як на осіб, які забрали в нього мобільний телефон. Проте, при огляді останніх, працівники поліції не виявили належного йому телефону. На наступний день мати повідомила йому, що дзвонив таксист та розповів, що знайшов його телефон.

В судовому засіданні 04.02.20р. потерпілий ОСОБА_12 суду додатково пояснив, що його бив ОСОБА_11 , коли він був в положенні лежачі, після цього він не відчував телефон. ОСОБА_10 бив його руками в голову та в груди. Вважає, що телефон хотіли забрати, в т.ч. з метою видалити запис про працюючі ігрові автомати. ОСОБА_11 бив його руками в плече та в хребет. Від цих ударів він впав, потім лежачого його бив ОСОБА_11 руками в голову і груди. До зустрічі з ними телефон був в нагрудному кармані. Потерпілий закривав обличчя руками, тому всього не бачив, але коли його перестали бити, то відчув, що з кишені зник телефон. Про ці обставини він розказав своєму батьку. Потім батькам дзвонив таксист, який знайшов телефон. Також потерпілий пояснив, що при проходженні СМЕ у нього були зафіксовані тілесні ушкодження, а саме гематоми ока, грудей та поясниці. Вказує на ОСОБА_11 , який його бив, коли ОСОБА_10 стояв в стороні. Коли приїхала поліція, він їм одразу пояснив, що вони його побили і забрали телефон. Раніше давав більш короткі покази за порадою адвоката, що краще казати коротше. Також пояснив, що йому погрожував невідомий чоловік на ім`я ОСОБА_18 , щоб він давав неправдиві свідчення.

Аналогічні пояснення надав суду представник потерпілого адвокат ОСОБА_13 , який в ході розгляду справи суду пояснив, що вважає, що в діях обвинувачених вбачається склад злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, в дебатах просив обвинуваченим призначити покарання з реальним відбуттям в місцях позбавлення волі;

- показаннями свідка ОСОБА_19 , який суду пояснив, що він працює інспектором УПП. В ніч з 13 на 14 листопада 2018 року ніс службу разом із ОСОБА_20 , отримав виклик про роботу автоматів у закладі по АДРЕСА_3 . Там перебував потерпілий ОСОБА_12 . Пізніше, близько 23-00- 23.50 год., вони отримали повідомлення про вчинення грабежу по вул.Історичній. Приїхали на місце, де знов виявили ОСОБА_12 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та двох осіб на відстані 10-15 метрів, на яких вказував останній як на таких, що вчинили злочин відносно нього у парку біля АТБ в районі вул.Історичній. Цих осіб було поверхнево оглянуто, телефон не виявлено, та доставлено до райвідділу поліції. Потерпілий пояснював, що вони вдарили його в обличчя та забрали мобільний телефон. На обличчі ОСОБА_12 були садни. Обвинувачені заперечували факт вчинення ними злочину;

- показаннями свідка ОСОБА_20 , який суду пояснив, що він є інспектором УПП. 13 листопада 2018 року ніс службу разом із ОСОБА_19 . Близько 23-30 години отримали повідомлення про вчинення грабежу по вул.Історичній. Приїхали на місце, де ОСОБА_12 вказав на двох осіб обвинувачених, які перебували неподалік , як на таких, що забрали в нього в парку телефон. При поверхневій перевірці у обвинувачених телефон виявлено не було. Також свідок повідомив, що часом раніше був виклик до закладу по АДРЕСА_4 щодо роботи гральних автоматів. При виїзді на місце було встановлено, що виклик здійснив ОСОБА_12 , роботу гральних автоматів не зафіксовано;

- показаннями свідка ОСОБА_21 , яка суду пояснила, що потерпілий є її сином. В листопаді 2018 року подзвонив таксист та запитав де її син і як його ім`я. Також сказав, що в нього перебуває телефон її сина. Домовилися зустрітися з таксистом, проте останній сказав, що поверне телефон при працівниках поліції. Син розповів їй, що його вдарили хлопці та відібрали телефон. На лівій стороні обличчя в нього були побої. Телефон йому повернули у райвідділі поліції;

- показаннями свідка ОСОБА_22 , який суду показав, що потерпілий є його сином. В листопаді 2018 року до дружини подзвонив невідомий, представився таксистом та сказав, що їх син загубив в його автомобілі телефон. Під час бесіди з сином, з`ясувалося, що останній побитий і в нього забрали телефон. В сину були синці на обличчі та отпечаток ноги на спині. Вони з сином поїхали до поліції, подали заяву, по фото син впізнав одного із злочинців. Син тоді заявив, що «його грабонули та відібрали телефон». При цьому до поліції також приїхав таксист та повернув телефон;

- показаннями свідка ОСОБА_23 , який суду пояснив, що він неофіційно працює таксистом. Пам`ятає, що увечері в листопаді 2018 року в районі АТБ до нього підійшов у брудній одежі потерпілий та попросив викликати поліцію, зазначав про обставини бійки та забраний телефон. Саме через відсутність телефону потерпілий не міг сам викликати поліцію;

- показаннями свідка ОСОБА_24 , який в судовому засіданні пояснив, що він неофіційно працює таксистом. Вночі в листопаді 2018 року він отримав замовлення підвозив хлопця та дівчину, після цього було ще замовлення. Потім на заправці в салоні автомобіля виявив загублений мобільний телефон. Подзвонив з метою повернути тому, хто викликав таксі, але потім йому зателефонувала інша особа власник телефону, та працівники поліції. Тому ввечері приїхав до райвідділу поліції та повернув телефон. Зазначив, що це було давно, тому він не пам`ятає осіб та подробиці всіх обставин;

- показаннями свідка ОСОБА_25 , яка суду пояснила, що в листопаді 2018 року вона працювала в кафе «Трактир» на вул.Глазунова в м.Запоріжжя. Пам`ятає факт, коли потерпілий перебував у закладі та викликав поліцію, внаслідок роботи гральних автоматів. При цьому в кафе сиділи двоє здорових хлопців, які казали потерпілому, щоб він не знімав на телефон роботу гральних автоматів. Коли приїхала поліція, то вони забрали потерпілого, при цьому гральні автомати відключили;

- показаннями свідка ОСОБА_26 , який суду пояснив, що він працює охоронцем в АТБ по вул.Історичній,22, в м.Запоріжжі. В середині листопада 2018 року о півночі до нього підійшов незнайомий хлопець, представився на ім`я ОСОБА_27 , та попросив викликати поліцію, пояснюючи, що його побили та ограбили двоє хлопців та забрали цінну річ. Хлопець був з побоями та в брудній одежі. На прохання останнього він викликав працівників поліції;

- показаннями свідка ОСОБА_28 , яка була допитана в судовому засіданні в порядку ч.9 ст.352 КПК України, та яка суду пояснила, що 13.11.2018 року близько 22-00 години вона перебувала в парку по вул.Історичній в м.Запоріжжі. Вона бачила там трьох хлопців, двоє з яких є обвинуваченими по даній справі. Хлопці гучно сварилися, один з них, якого били двоє інших, вимагав повернути мобільний телефон. Потім потерпілий впав від ударів на землю, а двоє покинули місце події та поїхали на таксі. Телефон відбирали у потерпілого, який присутній в суді. А відбирали двоє обвинувачених, які також наразі перебувають в суді. Свідок також пояснила, що зверталась до поліції про захист, тому її «залегендували». Також свідок доповнила, що спочатку потерпілий стояв, а потім упав від ударів;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_12 , в якому потерпілий повідомив про вчинення приблизно о 21 годині 30 хвилин 13.11.2018 відносно нього неподалік зупинки громадського транспорту «Глазунова» Заводською району м. Запоріжжя кримінального правопорушення невідомими особами, в результаті чого невідомі особи нанесли потерпілому тілесні ушкодження та відкрито заволоділи його мобільним телефоном, прохає притягнути їх до кримінальної відповідальності (т.1 а.с.77);

- протоколом огляду місця події від 17.11.2018 з фото таблицею до нього, яким зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення: ділянка місцевості неподалік від зупинки громадського транспорту «Глазунова» по вул. Історичній, буд. 22 в м. Запоріжжя (т.1 а.с.78-80);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.11.2018р. за участю потерпілого ОСОБА_12 , на яких потерпілий впізнав на фото № 3 обвинуваченого ОСОБА_10 , як особу на ім`я « ОСОБА_29 », який 13.11.18р. приблизно в 21-30 год., разом з чоловіком на ім`я « ОСОБА_30 », знаходячись неподалік від зупинки громадського транспорту «Глазунова» по вул. Історичній в м. Запоріжжя нанесли йому приблизно по 4 удари кулаками рук та ногами кожний в область голови та тулуба, спричинивши тілесні ушкодження та фізичний біль, при цьому, чоловік на фото № 3, тобто « ОСОБА_29 », з внутрішнього лівого карману картки викрав в нього мобільний телефон фірми «Ergo» А503 в корпусі чорного кольору. Згідно Довідки до протоколу впізнання на фото № 3 зображений ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.82-84);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.11.2018р. за участю потерпілого ОСОБА_12 , на яких потерпілий впізнав на фото № 2 обвинуваченого ОСОБА_11 , як особу на ім`я « ОСОБА_30 », який 13.11.18р. приблизно в 21-30 год., разом з чоловіком на ім`я « ОСОБА_29 », знаходячись неподалік від зупинки громадського транспорту «Глазунова» по вул. Історичній в м. Запоріжжя нанесли йому приблизно по 4 удари кулаками рук та ногами кожний в область голови та тулуба, спричинивши тілесні ушкодження та фізичний біль, при цьому, чоловік на ім`я « ОСОБА_29 », з внутрішнього лівого карману куртки викрав в нього мобільний телефон фірми «Ergo» А503 в корпусі чорного кольору. Згідно Довідки до протоколу впізнання на фото № 2 зображений ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.85-87);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.11.2018р. за участю свідка ОСОБА_24 , згідно якого на фото № 4 свідок впізнав ОСОБА_10 , як чоловіка на ім`я « ОСОБА_29 », який 14.11.18р. близько 04-00 год., перебував у якості пасажира на задньому сидінні салону його автомобіля марки «Opel Astra», та по закінченню поїздки якого, на задньому сидінні автомобіля залишив мобільний телефон фірми «Ergo» А503 в корпусі чорного кольору. Згідно Довідки до протоколу впізнання на фото № 4 зображений ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.93-95);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.12.2018р. за участю свідка ОСОБА_25 , згідно якого на фото № 1 свідок впізнала ОСОБА_10 , як чоловіка який 13.11.18р. близько 23-00 год., знаходився в приміщенні кафе (трактиру), розташованого по вул.Павлокічкаській, 17 в м.Запоріжжі, та у нього виник словесний конфлікт з чоловіком, який також знаходився в приміщенні кафе та на свій мобільний телефон намагався здійснювати відеозапис приміщення кафе. Згідно Довідки до протоколу впізнання на фото № 1 зображений ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.96-98);

- заявою потерпілого ОСОБА_12 від 17.11.2018р. про добровільну видачу працівникам поліції коробки та гарантійного талону мобільного телефону фірми «Ergo» моделі А503 (т.1 а.с.88);

- заявою ОСОБА_31 від 19.11.2018р. про добровільну видачу працівникам поліції мобільного телефону фірми «Ergo» моделі А503 в корпусі чорного кольору, який був знайдений ним 14.11.2018р. в своєму автомобілі «Opel Astra» держномер НОМЕР_3 , після перевезення пасажирів (т.1 а.с.89);

- протоколом огляду предмету від 19.11.2018р., а саме вказаного мобільного телефону фірми «Ergo» моделі А503 в корпусі чорного кольору, добровільно виданого свідком ОСОБА_24 працівникам поліції, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_12 . В ході огляду потерпілий ОСОБА_12 заявив, що цей телефон дійсно належить йому, та був викрадений раніше неподалік від зупинки громадського транспорту «Глазунова» по вул.Історичній, 22 в м.Запоріжжі незнайомими чоловіками (т.1 а.с.90);

- постановою слідчого поліції від 20.12.2018р. про залучення до провадження в якості речових доказів коробку з гарантійним талоном на мобільний телефон фірми «Ergo» моделі А503, та мобільного телефону фірми «Ergo» моделі А503 в корпусі чорного кольору (т.1 а.с.91);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 10-1447 від 29.11.2018р., згідно якого ринкова вартість мобільного телефону фірми «Ergo А503 8 GB» станом на 13.11.18р. може складати 933 грн. 33 коп. (т.1 а.с.105-107);

Суд критично відноситься до показань обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в тій частині, де вони оспорюють вчинення ними злочину, оскільки ця позиція обвинувачених спростовується показаннями потерпілого ОСОБА_12 , який упізнав ОСОБА_10 та ОСОБА_11 як осіб, які його побили та відкрито заволоділи його мобільним телефоном, а також показаннями свідка ОСОБА_28 , яка була безпосереднім очевидцем злочину та бачила, як ОСОБА_10 та ОСОБА_11 били потерпілого ОСОБА_12 та забрали його телефон. Також така позиція обвинувачених спростовується протоколом впізнання за участю ОСОБА_31 , який при впізнанні вказав на ОСОБА_10 як на особу, який забув в його автомобілі мобільний телефон потерпілого, який ОСОБА_32 потім видав співробітникам поліції. Окрім того свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_26 підтвердили, що потерпілий ОСОБА_12 з першого дня одразу їм повідомив, що його побили два чоловіка та відібрали в нього мобільний телефон.

В судовому засіданні потерпілий пояснив, що конфлікт між ним та обвинуваченими виник з самого початку ще в кафе «Трактир» внаслідок того, що потерпілий знімав на телефон роботу гральних автоматів. Ця версія підтверджується показами свідка ОСОБА_25 та вищезазначеним протоколом впізнання за її участю.

Також винність обвинувачених підтверджується вищезазначеними письмовими доказами про справі, по кожному доказу окремо у вироку раніше зазначено доказове значення та обставини, які вони підтверджують.

При цьому судом не встановлені обставини, які дають підстави вважати що потерпілий та зазначені свідки обмовляють обвинувачених. Свідчення потерпілого та свідків є логічними і послідовними та узгоджуються між собою та з письмовими доказами, які були зазначені раніше.

Зазначену позицію обвинувачених суд розцінює як спосіб уникнути від передбаченої законом відповідальності.

Допитана за клопотанням захист в судовому засіданні свідок ОСОБА_33 суду пояснила, що в ніч з 13 на 14 листопада 2018 року вона прямувала до таксистів по вул.Глазунова та зустріла ОСОБА_11 і ОСОБА_10 . Останній запропонував її провести. Коли вони йшли повз базару, ОСОБА_10 щось підняв із землі та сказав, що це телефон. Особисто вона телефон не бачила та до рук його не брала, він при ній не дзвонив. Потім вони гуляли та відпочивали. ОСОБА_10 розповів їй, що був у райвідділу поліції.

На думку сторони захисту ці покази свідка ОСОБА_33 підтверджують версію ОСОБА_10 , що він, нібито, гуляючи з вказаним свідком після інциденту з потерпілим ОСОБА_12 , знайшов мобільний телефон потерпілого в парку, та в подальшому загубив його в таксі під керуванням ОСОБА_34 .

Суд вважає, що свідчення свідка ОСОБА_35 не спростовують обвинувачення, оскільки з показів ОСОБА_35 не вбачається, що ОСОБА_10 знайшов саме мобільний телефон. До такого висновку вона дійшла тільки зі слів ОСОБА_10 , який зацікавлений у розгляді справи, але сама вона не бачила, що саме піднімав з землі обвинувачений ОСОБА_10 .

Окрім того, суд критично ставиться до показань ОСОБА_35 оскільки ці покази протирічать встановленим судом обставинам та показам потерпілого ОСОБА_12 та свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_26 .

Суд також зазначає, що в ході досудового слідства інтереси обох обвинувачених на всіх стадіях були захищені захисником. Але сторона захисту не надала стороні обвинувачення при закінченні досудового розслідування доступу до наявного свідка захисту ОСОБА_35 , як цього вимагає ст.290 КПК України.

Так, відповідно до протоколів від 27.02.19р. обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були надані доступи до матеріалів досудового розслідування (т.2 а.с.80-81).

Відповідними листами прокурора у обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прокурором були витребувані докази, які у них наявні, та роз`яснено, що згідно ч.6 ст.290 КПК України сторона захисту за запитом прокурора зобов`язана надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до житла чи іншого володіння, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем сторони захисту, якщо сторона захисту має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді. Також обвинуваченим було роз`яснено прокурором, що згідно ч.12 ст.190 КПК України якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази (т.2 а.с.82, 84).

Але, з невідомих причин відомості сторона захисту не надала стороні обвинувачення при закінченні досудового розслідування доступу до наявного свідка захисту ОСОБА_35 , обвинувачені та захисник письмово повідомили прокурору, що не володіють речовими доказами чи матеріалами, які згідно ч.6 ст.290 КПК України необхідно надавати на ознайомлення стороні обвинувачення (т.2 а.с.83, 85).

На обґрунтування невинності обвинувачених сторона захисту також посилається на той факт, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 13 листопада 2018 року перебували у відділенні поліції, де їх, нібито, обшукували, та мобільного телефону потерпілого при них не знайшли. Але така версія обвинувачених не знайшла свого підтвердження в суді.

Так, з показань співробітників поліції ОСОБА_19 та ОСОБА_20 вбачається, що відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було проведено тільки поверхневий огляд. В порядку ст.208 КПК України обвинувачені не затримувались. Згідно ч.3 ст.208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу. Доказів того, що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були обшукані в порядку ч.3 ст.208 КПК України, суду надано не було.
Згідно ст.34 Закону України «Про національну поліцію» поверхнева перевірка як превентивний поліцейський захід є здійсненням візуального огляду особи, проведенням по поверхні вбрання особи рукою, спеціальним приладом або засобом, візуальним оглядом речі або транспортного засобу. Тобто повного обшуку особи такий захід, як поверхнева перевірка, не передбачає.

Таким чином суд не виключає, що при перебуванні обвинувачених у відділенні поліції викрадений ними телефон просто не був знайдений співробітниками поліції.

Окрім того, суду не надано було доказів того, що обвинувачені перебували в зоні постійного візуального контролю з боку потерпілого з моменту вчинення злочину до моменту прибуття поліцейських. Отже, обвинувачені могли переховати телефон, а потім, після виходу з відділення поліції, забрати його.

Аналізуючи об`єктивну та суб`єктивну сторону вчиненого обвинуваченими злочину, суд вважає, що в судовому засіданні були доведені фактичні обставини, які повинні бути підставою для кваліфікації дій винних осіб за ч. 2 ст. 186 КК.

Так, відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності» крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб. Тоді як грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер

дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення. Розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій.

В судовому засіданні потерпілий чітко зазначив, що був у свідомості та бачив злочинні дії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та після вчинення ними злочину просив повернути його телефон.

Також обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знали, що за його діями спостерігає потерпілий.

Отже, суд кваліфікує дії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за ч.2 ст186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, і дані, що характеризують особу обвинувачених.

Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, є тяжким злочином.

При призначенні покарання ОСОБА_10 суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину, скоєного обвинуваченим, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченим, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, має постійне місце проживання, за місцем зареєстрованого місця проживання характеризується позитивно (т.1 а.с.133), не одружений, на утриманні має четверо неповнолітніх дітей (т.1 а.с.128-131), на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває (т.1 а.с.134-135), раніше не судимий.

При призначенні покарання ОСОБА_11 суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину, скоєного обвинуваченим, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченим, особу обвинуваченого, який працює ПП «Шкрум» (т.1 а.с.139-140), має постійне місце проживання, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває (т.1 а.с.141-142), раніше не судимий.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з зазначеної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Таким чином, суд також при призначенні покарання враховує ступень суспільної небезпеки і спосіб злочинних дій, а також їх наслідки.

Враховуючи, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України санкція статті передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, суд, з урахуванням позиції представника потерпілого, який в дебатах просив покарати обвинувачених з реальним відбуттям покарання, ступеню тяжкості скоєного злочину, особи обвинувачених, даних, що їх характеризують та відношення обвинувачених до скоєного, вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_10 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, менш активну роль, яку він відігравав при вчиненні злочину щодо побиття потерпілого, суд вважає, що його виправлення можливо без ізоляції від суспільства, тому ОСОБА_10 можливо призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_11 , який раніше не судимий, малолітніх дітей не має, більш активну роль, яку він відігравав при вчиненні злочину щодо побиття потерпілого, оскільки в судовому засіданні потерпілий зазначив, що його більше бив ОСОБА_11 , в т.ч. по голові та по хребту, та також коли потерпілий лежав, тобто по життєво важливих органах, суд вважає, що його виправлення можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, тому ОСОБА_11 необхідно призначити покарання з реальним відбуттям в місцях позбавлення волі.

Суд вважає, що саме таке покарання буде сприяти виправленню обвинувачених та буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

По справі цивільний позов не заявлено.

По справі спеціалізованою державною установою була проведена судова товарознавча експертиза вартістю 286 грн., витрати по проведенню якої відповідно до ч.2 ст.122 КПК України необхідно віднести за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід у обвинувачених наразі відсутній, клопотання про його обрання не заявлялось.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді ЧОТИРЬОХ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_10 від відбування покарання звільнити, якщо він протягом ТРЬОХ років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_11 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді ЧОТИРЬОХ років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_11 відраховувати з моменту його фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід у обвинувачених наразі відсутній.

Речові докази:
- диск DVD-R, на якому містяться записи телефонних розмов оператора таксі з клієнтом та оператора з водієм, які долучені до матеріалів кримінального провадження залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження;

- коробку з гарантійним талоном на мобільний телефон фірми «Ergo» моделі А503, та мобільний телефон фірми «Ergo» моделі А503 в корпусі чорного кольору, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_12 залишити в користування власнику.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою, протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1