ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2587/20 Справа № 191/1347/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засуджений ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення на підставі Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції посилався на те, що згідно ухвал Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2018 року, 12 листопада 2018 року, 03 травня 2019 року, 21 травня 2019 року, у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення на підставі Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», відмовлено, а тому, оскільки дане питання є неодноразово вирішеним на підставі вищевказаних ухвал Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, які набрали законної сили, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений просить зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 24.11.2017 року (дата затримання) по 12.07.2018 року (день набрання вироком законної сили) один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, так як злочин був скоєний ОСОБА_7 у 2016 році.

Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення", попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, який набрав чинності з 21 червня 2017 року, у вказану вище частину статті внесені зміни і вона викладена в новій редакції, яка передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
Також, вирішуючи питання про застосування ч. 5 ст. 72 КК України апеляційний суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, який викладений в постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), відповідно до якого якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (від 26 листопада 2015 року).
Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон України № 1402-VIII) висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
У таких випадках, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого КК України, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4 ст. 5 КК України).
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджено вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2018 року за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до трьох років двох місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 було визначено рахувати з 24 листопада 2017 року, а також до набрання вироком законної сили останньому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З рапорту про затримання особи за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2018 року вбачається, що ОСОБА_7 було затримано на підставі вищезазначеного вироку суду 24 листопада 2017 року.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2018 року зазначений вирок суду залишено без змін.
За даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого 28 вересня 2017 року, тобто після 21 червня 2017 року.
Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_7 попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII), оскільки ОСОБА_7 засуджений вищевказаним вироком суду до покарання у виді позбавлення волі за злочин, вчинений ним після 21.06.2017 року,
З огляду вищевикладене, наведені в апеляційній скарзі доводи засудженого ОСОБА_7 не впливають на відповідність зарахування строку попереднього увязнення у строк покарання і не містять достатніх даних про зарахування ОСОБА_7 у строк покарання строку попереднього увязнення з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі, про що наполягав в своїй апеляційній скарзі засуджений.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4