Провадження № 1-кс/331/1226/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000207, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, по кримінальному провадженню № 0000207, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання зазначено, що 16 квітня 2020 року близько о 22 годин 20 хвилин, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, діючи умисно, з корисливих мотивів, відповідно до підготовленого злочинного плану з розподіленням ролей, відповідно до яких, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, повинен був незаконно проникнути на охоронювану територію заводу, звідки таємно викрасти металеві вироби та скласти їх в автомобіль «ГАЗ 24» державний номерний знак НОМЕР_1 , а невстановлені особи відповідно до злочинного плану, повинні були керуючи транспортним засобом «ГАЗ 24» перевезти викрадене майно від місця вчинення злочину до майданчику прийому металобрухту, де реалізувати його у готівкові кошти, реалізуючи свій злочинний намір направлений на незаконне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та іншими невстановленими в ході досудового розслідуванням особами, знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 2, перелізли через огорожу території ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод», яка перебуває під цілодобовою охороною, тим самим незаконно проникли на територію, де зберігались матеріальні цінності у вигляді запчастин, деталей, тощо з чорних та кольорових металів, звідки таємно викрали майно, що належить ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод», а саме лом кольорового металу, а саме міді та латуні, прокат латуні загальною вартістю приблизно 495 000 гривень.

Далі, 17.04.2020 близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_5 разом ОСОБА_6 та інтими невстановленими особами, погрузили в автомобіль «ГАЗ 24» вищевказане викрадене майно, що належить ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» та зникли з місця вчинення злочину.

В подальшому, 17.04.2020 близько 13 год. 30 хв., ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами відповідно до заздалегідь підготовленого злочинного плану, маючи намір збуту викраденого майна, користуючись навичками водіння, перемістили автомобіль «ГАЗ 24» з викраденим майном до майданчику прийому металобрухту, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де намагались його збути, але були затримані працівниками поліції

Так, 18.04.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Під час розслідування кримінального провадження було надано доручення в порядку ст. 40 КПК України оперативним підрозділам УСР в Запорізькій області ДСР НП України з метою встановлення всіх осіб, які причетні до вчинення описаного правопорушення, на виконання якого отримано рапорт ст. оперуповноваженого УСР в Запорізькій області ДСР НП України капітана поліції ОСОБА_7 , згідно якого одним з фігурантів вчиненого кримінального правопорушення є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час розслідування кримінального провадження було проведено ряд негласних слідчих (розшукових) дій під час яких встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Участь ОСОБА_8 у вчиненні вказаного злочину підтверджується протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є власником квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

26.05.2020 слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Запоріжжя винесено ухвалу про дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, носії електронної інформації, засоби мобільного зв`язку, платіжних банківських карток, тощо.

28.05.2020 року в ході проведення санкціонованого слідчим суддею Жовтневого районного суду обшуку за адресою: АДРЕСА_2 . було виявлено та вилучено: сім картку оператора «Київстар» НОМЕР_2 ; сім картку «LifeCell» НОМЕР_3 ; сім картку оператора «ВФ Україна» НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Nokia ТА - 1034» в корпусі чорного кольору, імеі: НОМЕР_5 , імеі2: НОМЕР_6 без акумулятора, з сім НОМЕР_7 - упаковано до паперового конверту.

На теперішній час з метою проведення подальшого досудового розслідування, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також збирання доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході проведення обшуку майно, а саме сім картку оператора «Київстар» НОМЕР_2 ; сім картку «LifeCell» НОМЕР_3 ; сім картку оператора «ВФ Україна» НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Nokia ТА - 1034» в корпусі чорного кольору, імеі: НОМЕР_5 , імеі2: НОМЕР_6 без акумулятора, з сім НОМЕР_7 упаковано до паперового конверту, яке згідно ст. 98 КПК України може бути речовими доказом по даному кримінальному провадженню.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

У статті 172 КПК України вказано, що клопотання слідчого про арешт майна, яке було тимчасово вилучене, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно, ч. 7 ст. 236 КГІК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

На підставі вищевикладеного просить суд задовольнити клопотання та накласти арешт на майно, яке було вилучено 28 травня 2020 року в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на сім картку оператора «Київстар» НОМЕР_2 ; сім картку «LifeCell» НОМЕР_3 ; сім картку оператора «ВФ Україна» НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Nokia ТА - 1034» в корпусі чорного кольору, імеі: НОМЕР_5 , імеі2: НОМЕР_6 без акумулятора, з сім НОМЕР_7 , яке упаковано до паперового конверту.

Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, їх неявка, відповідно до положень ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про статус суддів»: суддя, при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності слідчого, прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання та долучені до нього копії документів, прийшов до наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-її). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А « 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, а також те, що незастосування арешту майна, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 16, 21, 93, 98-100, 117, 131, 132, 167, 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000207, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 28 травня 2020 року в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на сім картку оператора «Київстар» НОМЕР_2 ; сім картку «LifeCell» НОМЕР_3 ; сім картку оператора «ВФ Україна» НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Nokia ТА - 1034» в корпусі чорного кольору, імеі: НОМЕР_5 , імеі2: НОМЕР_6 без акумулятора, з сім НОМЕР_7 , яке упаковано до паперового конверту.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1