УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердичева Житомирської області, українця, громадянина України, який працює помічником начальника служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини військової частини НОМЕР_1 , одруженого, має неповнолітню дитину, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Як вказано у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що 11.11.2020 близько 16 години 30 хвилин, заступник командира роти №1 УПП у Житомирській області ДПП капітан поліції ОСОБА_7 , який згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу та підлягає захисту, перебуваючи у форменому одязі, з табельною вогнепальною зброєю, спільно з поліцейським взводу №2 роти №1 УПП у Житомирській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_8 , несли службу в складі екіпажу «Граніт - 0152» по вулиці Гонти, 1, де отримавши виклик від чергового лінії «102» відповідно до положень ч.3 ст.18, п.1, 4 ч.1 ст. 31, ст. 32, ст. 35Закону України «Про Національну поліцію» з метою перевірки документів та встановлення особи водія зупинили транспортний засіб, «RENAULT Kangoo» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , який на законні вимоги працівників поліції не відреагував та на вищевказаному автомобілі почав рух в бік вул. Великої Бердичівської в м. Житомирі, вчинив дорожньо-транспортну пригоду поблизу буд. 97 після чого, відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.45 Закону України «Про Національну поліцію», працівниками УПП у Житомирській області до ОСОБА_5 застосовано спеціальний засіб кайданки.

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення опору працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків; реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 почав виявляти активну фізичну протидію законним діям заступника командира роти №1 УПП у Житомирській області ДПП капітана поліції ОСОБА_7 , яка виразилась у штовханині, намаганні нанести тілесні ушкодження.
Також, 11.11.2020 близько 17 години 00 хвилин, заступник командира роти №1 УПП у Житомирській області ДПП капітан поліції ОСОБА_7 , який згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу та підлягає захисту, перебуваючи у форменому одязі, з табельною вогнепальною зброєю спільно з поліцейським взводу №2 роти №1 УПП у Житомирській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_8 , які несли службу в складі екіпажу «Граніт - 0152» на службовому автомобілі «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_3 доставили ОСОБА_5 до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, що за адресою: Л.Українки, 17, в м. Житомирі.

В цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 , якому було достовірно відомо, що перед ним перебуває працівник поліції при виконанні службових обов`язків, одягнений у формений одяг з шевронами та нагрудним знаком, виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесного ушкодження. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 перебуваючи на задньому сидінні вищевказаного службового автомобіля поруч з заступником командира роти №1 УПП у Житомирській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_7 , відхилившись на спину, наніс удар лівою ногою в обличчя, а саме в область лівого ока ОСОБА_7 .
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 поліцейському ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді забою та синця на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України сторона обвинувачення підтверджує наступними доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; висновком судово-медичної експертизи; повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 12.11.2020; рапортами працівників поліції Житомирського ВП.

У клопотанні слідчим вказано про встановлені ризики, передбачені п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, у тому числі і потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризики обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 загрожує за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років. Останній не має утриманців, так як не проживає із законною дружиною останніх 3 роки та не сплачує аліменти, добровільно не утримує малолітню дитину, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, схильний до вживання алкогольних напоїв, про що свідчить неодноразове притягнення останнього до адміністративних правопорушень за водіння у стані алкогольного сп`яніння, зокрема інкримінований злочин вчинений у стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечив, визнав свою вину щодо водіння у стані алкогольного сп`яніння, водночас, вчинення дій, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, не визнає; стверджує, що опору працівникам поліції не чинив, тілесних ушкоджень не завдавав, а також, не погрожував останнім.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 заперечила, подала для долучення до справи заяву батька ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистої поруки, яку він, ОСОБА_9 гарантує; довідку щодо місця роботи ОСОБА_9 та характеристику останнього. У зв`язку з чим захисник просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистої поруки. Також, захисник просила долучити до матеріалів справи копії свідоцтва про шлюб від 25.10.2014, свідоцтва про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина підозрюваного, довідки від 10.11.2020 щодо виявлення РНК вірусу SARS-CoV-2 у Чудновського Артура; свідоцтва про право власності на житло від 28.11.2007 щодо належності ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1 , та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Вказані документи долучені судом до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що у рамках кримінального провадження №0003930 від 11.11.2020 ОСОБА_11 вручено повідомлення про підозру за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частина 1, 2 ст.177 КПК України визначає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями частин 1, 2 ст.194 КПК України передбачено обов`язок слідчого судді під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Оцінивши зібрані досудовим розслідуванням докази, слідчий суддя вважає за можливе встановити на їх підставі обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України. Санкція ч.2 ст.345 передбачає обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк; ч.2 ст.342 КК України передбачає штраф від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до чотирьох років, або позбавленням волі на строк до двох років.
Встановлено, що ОСОБА_5 є повнолітнім, працює помічником начальника служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини військової частини НОМЕР_1 , одружений, має неповнолітнього сина, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.
Щодо обґрунтованості встановлених слідством ризиків, слідчий суддя враховує наступне.

Слідчий суддя погоджується з висновком прокурора про існування обґрунтованої підозри щодо можливого вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів).
Перевіряючи обґрунтованість підозри, колегія суддів виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення у справі «Нечипорук і Йонкало протиУкраїни» (заява №42310/04) від 21 квітня 2011 року, п. 175; яке вказує на те, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
До обґрунтувань, які згідно з практикою Суду вважаються «відповідними» та «достатніми» доводами (окрім наявності обґрунтованої підозри), належать такі підстави, як небезпека переховування від слідства, ризик чинення тиску на свідків або фальсифікації доказів, ризик змови, ризик повторного вчинення злочину, ризик спричинення порушення громадського порядку, а також необхідність захисту затриманого (рішення у справі «Корбан проти України» (заява №26744/16) від 04 липня 2019 року, п.155).
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя зважає на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, покарання за які передбачає позбавлення волі на строк до п`яти років.
Водночас, згідно з ч.1, п.3 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Перелічених у вказаній нормі обставин, виключно за умов доведення яких прокурором, може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, у т.ч. переховування від органу досудового розслідування внаслідок вчинення дій, які підпадають під ознаки злочину, інкримінованого підозрюваному у даному кримінальному провадженні, прокурором не доведено.
При цьому, тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочинів дають слідчому судді достатні підстави вважати, що підозрюваний, у разі невжиття заходів щодо обмеження свободи пересування підозрюваного, може з метою уникнення покарання здійснювати психічний або фізичний вплив на потерпілих та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування обвинуваченого від суду.
Також, слідчий суддя враховує особу підозрюваного, з дій якого не вбачається позитивних змін в особистості та його готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, а тому ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, слідчий суддя вважає також достатньо обґрунтованим.
Суд враховує також, що як наголошує Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, зокрема, цілодобового домашнього арешту, з урахуванням вищенаведених ознак, слідчий суддя вважає останній таким, що здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України.
Те, що наразі підозрюваний має позитивний тест на виявлення вірусу SARS-CoV-2, не спростовує можливості застосування до нього запобіжного заходу у виді обмеження свободи пересування підозрюваного шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло цілодобово.
Стосовно заявленого захисником клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистої поруки, на підставі заяви батька підозрюваного, ОСОБА_9 , слідчий суддя враховує вищевикладене та наступне.
У відповідності до ч.1, 2 ст.180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.
З урахуванням встановлених в судовому засіданні з розгляду клопотання обставин, слідчий суддя вважає, що у даному випадку, соціальний зв`язок із батьком не можна визнати достатньо надійним засобом превенції від можливої подальшої негативної і девіантної поведінки підозрюваного та ухилення від явки до суду, відтак, суд вважає за необхідне залишити без задоволення клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.
З огляду на вищевказане, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, є недоцільним та не зможе запобігти встановленим ризикам.
Відповідно до частин 1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вже встановлено, ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Беручи до уваги викладене, а також враховуючи те, що запобіжний захід має бути пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права, слідчий суддя дійшов висновку, що завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (зокрема, забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, виконання ним своїх процесуальних обов`язків) може бути виконане шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді цілодобового домашнього арешту. Тому клопотання задовольняється частково. Одночасно на підозрюваного покладаються визначені обов`язки у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України.
Окрім того, з врахуванням встановлених під час розгляду клопотання зауважень захисника підозрюваного щодо можливих порушень, допущених під час затримання ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає за необхідне доручити прокурору Житомирської місцевої прокуратури провести перевірку фактів незаконного впливу з боку працівників поліції Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області на підозрюваного ОСОБА_5 під час його затримання, з прийняттям за результатами такої перевірки процесуального рішення.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки залишити без задоволення.

Клопотання слідчого СВ Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з 13 листопада 2020 року по 12 січня 2021 року включно.

Встановити строк дії ухвали до 12 січня 2021 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою і у призначений час;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати (за наявності) на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань; в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Доручити прокурору Житомирської місцевої прокуратури провести перевірку фактів незаконного впливу з боку працівників поліції Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області на підозрюваного ОСОБА_5 під час його затримання, з прийняттям за її результатами процесуального рішення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Повний текст ухвали буде оголошений о 16 год.00 хв. 17.11.2020.

Слідчий суддя: ОСОБА_1