У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за №0000057, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду звернувся представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 із клопотанням у якому просить арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 27.09.2020 року майно, а саме митну декларацію UA 305 160/2020/052999, CMR 240 320/1, рахунок-фактуру № 446 від 21.09.2020 року, специфікацію до рахунку-фактуру № 446 від 21.09.2020 року, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЗК № 778127, фітосертифікат №60/07-6047/АЕ-187048 та 17 піддонів лісоматеріалів породи дуб об`ємом 21.239 м.куб скасувати. Клопотання обґрунтовує тим, що старшим слідчим в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майором юстиції ОСОБА_4 , проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000057 від 28.09.2020 року за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 201-1 КК України. Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_4 , погоджене в.о. начальника відділ Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000057 від 28.09.2020 року за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 201-1 КК України та накладено арешт на майно, а саме: митну декларацію UA 305 160/2020/052999; CMR 240 320/1; рахунок-фактуру № 446 від 21.09.2020 року; специфікацію до рахунку-фактуру №446 від 21.09.2020 року; сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЗК №778127; фітосертифікат №60/07-6047/АЕ-187048; 17 піддонів лісоматеріалів породи дуб об`ємом 21.239 м.куб., яке належить ОСОБА_5 . Адвокат ОСОБА_6 в клопотанні зазначає, що ОСОБА_5 являється власником майна та користується всіма процесуальними правами передбаченими ст. 64-2 КПК України. Слідчим суддею з доданого витягу ЄРДР №0000057 встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000057, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201-1 КК України. Підставою внесення зазначених відомостей стало повідомлення Свалявського МРВ №220-С від 25.09.2020 року, рядом суб`єктів підприємницької діяльності здійснюється контрабанда лісоматеріалів заборонених до вивозу, за підробленими документами.

Відповідно до ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування, однак всупереч вимогам КПК відомості були внесені 28.09.2020 року, огляд місця події - транспортного засобу VOLVO р/н НОМЕР_1 та вилучення майна на яке було накладено арешт проведено 27.09.2020 року, тобто до внесення відомостей про кримінальне провадження, що в свою чергу грубо порушило ч. 3 ст. 214 КПК України, яка вказує, що здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру, або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Крім того, у невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після огляду. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація вчинення кримінального правопорушення, зафіксованого у певній процесуальній формі. Без наявності такої інформації проведення огляду місця події не допускається.

Зазначає, що в ході огляду місця події - транспортного засобу проведеного 27.09.2020 року, було проведено заміри вологості деревини, за допомогою приладу Merlim Technology HM-8-WS13, в результаті чого встановлено, що вологість матеріалів складає 35-45% і начебто являється свіжозрізаною, на підставі даного результату встановили невідповідність документів наданих митному органу і стало підставою для вилучення майна. Однак, відповідно до визначення свіжозрізаної деревини є значна невідповідність, яка полягає в тому, що вологість свіжозрізаного лісоматеріалу дуба складає від 50% до 70%, а для сосни 35-45%, що в свою чергу є підміною понять та дало підставу для трактування про невідповідність поданих документів вантажу, який переміщався через митний кордон. Вважає, що у матеріалах кримінального провадження №0000057, що були вказані у клопотанні про арешт тимчасово вилученого майна, відсутні будь-які дані, що слугували б підставою для накладення арешту на дане майно.

Враховуючи, що відомості про вчинення кримінального правопорушення № 0000057 були внесені на три дні пізніше від дати повідомлення Свалявським МРВ № 220-С про вчинення кримінального правопорушення та на день пізніше від дня проведення огляду місця події, та на підставі даних отриманих під час вказаного огляду, що є грубим порушенням норм КПК України.

Також вказує, що були дотримані всі вимоги поміщення товарів у митний режим експорту відповідно до ст. 83 Митного кодексу України, працівникам Дермитслужби було надано весь перелік документів, які також були вилучені під час огляду місця події, підстави вважати вказані документи недостовірними на підставі заміру вологості є необгрунтованими.

Крім того, адвокат зазначає, що на даний час їм не надано інформації про стан арештованого майна, що належить ОСОБА_5 , жодних відомостей про те, яким чином воно зберігається та чи є умови для зберігання відповідно до порядку Про зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження" не відомо, що також може негативно позначитись на арештованому майну та призвести до негативних наслідків, оскільки деревина піддається фізичному впливу навколишнього середовища, з метою запобігання її псування у вигляді гниття та інших можливих пошкоджень вимагає відповідних умов, передбачених технічними умовами ТУУ-4:2018,«Лісоматеріали круглі. Маркування, сортування, транспортування, приймання, облік та зберігання».

У судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_6 подане клопотання підтримав, покликаючись на мотиви такого, та доповнив, що власник майна ОСОБА_5 не був повідомлений про розгляд клопотання про накладення арешту на його майно, також він не є підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні. Також вважає, що не було правових підстав для накладення арешту на вказане майно, огляд місця події відбувся до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що є грубим порушенням ч.3 ст. 214 КПК України.

Власник майна ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити та скасувати арешт.

Прокурор Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні проти клопотання заперечив, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що арешт на майно за результатами огляду накладено підставно. Вказане майно є предметом злочину, передбаченого ч.1 ст.201-1 КК України, таке визнано речовими доказами, тому є необхідність у його збереженні. Під час огляду було здійснено заміри деревини і на підставі отриманих результатів внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. На даний час у даному кримінальному провадженні призначено експертизу пиломатеріалів, яка на даний час не завершена. Вважає, що підстав для скасування арешту майна немає.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання заперечив та в його задоволенні просив відмовити.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Із змісту ч.1 ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Поряд з цим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Із доводів, викладених у клопотанні вбачається, що заявник посилається на необґрунтованість арешту.

При розгляді клопотання встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000057, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201-1 КК України. Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР відповідно наданого витягу зазначено те, що у відповідності до повідомлення Свалявського МРВ №220-С від 25.09.2020 року, рядом суб`єктів підприємницької діяльності здійснюється контрабанда лісоматеріалів заборонених до вивозу, за підробленими документами, 27.09.2020 року на митному посту «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби проведено огляд місця події вантажного автомобіля Вольво р.н. НОМЕР_2 , який здійснював переміщення обрізного пиломатеріалу породи «дуб». У відповідності до поданих товаро-супровідних документів, а саме сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, який є дозвільним документом для перевезення лісоматеріалів за межі митної території України, деревина з якої виготовлена продукція, була заготовлена в квітні 2020 року на території Кіровоградської області. В ході здійснення замірів вологості деревини, встановлено, що вказана деревина є свіжозрізаною, що свідчить про невідповідність поданих документів вантажу який переміщається. Викладені обставини свідчать про наявність ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201-1 КК України.

Також встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 вересня 2020 року у справі №308/10012/20 накладено арешт на тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події 27.09.2020 року майно: митну декларацію UA 305 160/2020/052999; CMR 240 320/1; рахунок-фактуру № 446 від 21.09.2020; специфікацію до рахунку-фактури № 446 від 21.09.2020; сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЗК №778127; фітосертифікат №60/07-6047/АЕ-187048; 17 піддонів лісоматеріалів породи «дуб», об`ємом 21,239 м.куб., які згідно товаросупровідних документів належать відправнику вантажу ФОП ОСОБА_5 .

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України (ч.3 ст.170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч.1 ст.98 КПК України).

Так, з долученої до матеріалів клопотання копії ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 вересня 2020 року (справа №308/10012/20) вбачається, що постановою старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_4 від 28 вересня 2020 року вилучені 27.09.2020 року під час проведеного огляду митну декларацію UA 305 160/2020/052999, CMR 240 320/1, рахунок-фактуру № 446 від 21.09.2020, специфікацію до рахунку-фактури № 446 від 21.09.2020, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЗК №778127, фітосертифікат №60/07-6047/АЕ-187048, 17 піддонів лісоматеріалів породи «дуб», об`ємом 21,239 м.куб., які згідно товаросупровідних документів належать відправнику вантажу ФОП ОСОБА_5 ; вантажний автомобіль марки «Volvo» р.н.з. НОМЕР_2 , разом із техпаспортом НОМЕР_3 ; причіп марки «Kogel» р.н.з. НОМЕР_4 , разом із техпаспортом НОМЕР_5 , які згідно техпаспортів належать ОСОБА_8 , однак фактично були вилучені у водія ОСОБА_9 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000057, від 28.09.2020 року, оскільки такі речі та документи відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

За змістом вказаної ухвали метою арешту визначено саме збереження речових доказів у відповідності до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

З приводу посилань адвоката, що огляд місця події, в результаті якого було вилучене майно на яке накладено арешт, проведено 27.09.2020 року, а відомості до ЄРДР було внесено 28.09.2020 року, тобто до внесення відомостей до ЄРДР, чим було порушено ч.3 ст.214 КПК України слід зазначити наступне.

Згідно положень ч.3 ст.214 КПК України здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду).

Відтак, з аналізу наведеної норми випливає, що огляд місця події може бути проведено до внесення відомостей до ЄРДР.

Щодо посилань на те, що власнику не надано відомостей, яким чином зберігається арештоване майно, чи є умови для його зберігання, що може негативно позначитись на арештованому майні зазначаю наступне.

Відповідно до положень статті 100 КПК України, сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.

Згідно даного порядку, умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування. У разі потреби необхідне вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання.

Під час розгляду клопотання слідчому судді не було надано доказів, які б свідчили про порушення зберігання майна, на яке накладено арешт, відтак вказані аргументи нічим не підтвердженні, тому не приймаються слідчим суддею до уваги.

Крім того, з долученого слідчим супровідного листа від 28.09.2020 року №58/6/26-71 вбачається, що 28.09.2020 року на адресу Національного лісотехнічного університету України надіслано для організації виконання постанову від 28.09.2020 року про призначення експертизи пиломатеріалів у кримінальному провадженні №0000057, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.201-1 КК України. В додатку зазначено матеріали кримінального провадження №0000057, в 1 томі.

На день розгляду даного клопотання зазначена експертиза не проведена, про що в судовому засіданні вказав слідчий та прокурор.

За таких обставин, з урахуванням того, що у кримінальному провадженні №0000057 від 28.09.2020 року досудове розслідування триває, обставини, які стали підставами для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження не змінилися, експертні дослідження ще не завершені, слідчий суддя дійшов висновку, що потреба у застосуванні даного заходу не відпала.

Виходячи з наведеного, враховуючи те, що засадами кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принцип диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя дійшов висновку, що заявлені підстави скасування арешту майна є необґрунтованими, представник власника майна не довів, що в подальшому відпала потреба в застосуванні такого заходу, як арешт майна, а також що вказаний арешт було накладено необґрунтовано, тому клопотання є безпідставним і в задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись вимогами ст. 2, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 вересня 2020 року у кримінальному провадженні за №0000057, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201-1 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1