КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
представника власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_5 , в інтересах власника майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 травня 2020 року,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна накладеного ухвалами слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року у рамках кримінального провадження № 0000163.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що постановою слідчого відділу Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 26 березня 2019 року кримінальне провадження № 0000163 від 25 травня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, закрито, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, а відтакбудь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер, арешт майна в такому разі із заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном, що має розглядатись в порядку цивільного судочинства. Пославшись на положення ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовив у відкритті провадження за вказаним клопотанням.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_5 , діючи в інтересах власника майна ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить вказану вище ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 23 жовтня 2017 року на майно ТОВ «Італьяно в Україні, ЛТД», що розташоване за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Степанки, Смілянське шосе 8 км., - цілісний майновий комплекс (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 49), а саме:

- адміністративно-виробничої будівлі, А-ІІ, загальною площею 7892,2 кв.м.;
- прохідної, Б-І, И-І, загальною площею 35,2 кв.м.;
- ємності В, Г, Д;
- аатеріального складу, Л-І, загальною площею 4608,1 кв.м.;
- складів , 3-І, загальною площею 1005 кв.м.;
- спиртосховища, М-І, М-І, загальною площею 317,8 кв.м.;
- трансформатора, К;
- купажних участків, О-І, О-і, загальною площею 213.3 кв.м.;
- складу, У;
- майстерні, З;
- оглядової ями, X;
- огорожі, № 1-4;
- свердловини, № 5-8;
- замощення, №1;
- естакади, H., а також скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 23 жовтня 2017 року на корпоративні права у вигляді часток у статутних капіталах:
- ТОВ «Бауссон Еліт «Бельведер Груп» () в розмірі 14 500 000 грн., які на момент винесення ухвали належать ОСОБА_6 (13 050 000,00 грн.) та ОСОБА_9 (1 450 000,00 грн.);
- TOB «Італьяно в Україні, ЛТД () в розмірі 15 101 190,42 грн., які на момент винесення ухвали належать ОСОБА_6 (13 591 071,37 грн.) та ОСОБА_9 (1 510 119,05 грн.).
Представник вважає ухвалу слідчого судді незаконною та прийнятою з порушенням процесуального закону та посилається на те, що ОСОБА_6 є власником частки у розмірі 90% статутного капіталу у ТОВ «Бауссон Еліт «Бельведер Груп» () та частки у розмірі 90% у статутному капіталі ТОВ промислово-інвестиційне спільне українсько-американське підприємство «Італьяно в Україні, ЛТД» (), а тому накладення арешту на належне йому майно порушує його право на мирне володіння ним, гарантоване Конституцією України та Конвенцією по захисту прав людини та основних свобод, 1950 р.
Як вказує представник, кримінальне провадження № 0000163 закрито за відсутністю складу злочину, що означає, що подальше збереження арешту майна позбавлене сенсу.

При цьому представник посилається на рішення Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року в рамках справи №461/233/17-ц, провадження № 14-326цс18 (ЄДРСРУ № 77361936), де вказано, що зняття арешту з майна, накладеного в рамках кримінального провадження, розглядається у встановленому кримінальним процесуальним законодавством порядку.
Апелянт стверджує, що прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження повинен був скасувати арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Вказує, що порядок скасування арешту майна, що накладений в межах кримінального провадження, встановлено ст.174 КПК України 2012 року, і відповідно підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, ухвалою слідчого суддіСолом`янського районного суду м. Києва від 23. Жовтня 2017 року накладено арешт на майно ТОВ «Італьяно в Україні, ЛТД», що розташоване за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Степанки, Смілянське шосе 8 км., - цілісний майновий комплекс (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 49), а саме:
- адміністративно-виробничу будівлю, А-ІІ, загальною площею 7892,2 кв.м.;
- прохідну, Б-І, И-І, загальною площею 35,2 кв.м.;
- ємності В, Г, Д;
- аатеріальний склад, Л-І, загальною площею 4608,1 кв.м.;
- склади , 3-І, загальною площею 1005 кв.м.;
- спиртосховище, М-І, М-І, загальною площею 317,8 кв.м.;
- трансформатор, К;
- купажні участки, О-І, О-і, загальною площею 213.3 кв.м.;
- склад, У;
- майстерні, З;
- оглядову яму, X;
- огорожу, № 1-4;
- свердловини, № 5-8;
- замощення, №1;
- естакаду, H.,-
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_10 від 23 жовтня 2017 року, накладено арешт на корпоративні права у вигляді часток у статутних капіталах:
- ТОВ «Бауссон Еліт «Бельведер Груп» () в розмірі 14 500 000 грн., які на момент винесення ухвали належать ОСОБА_6 (13 050 000,00 грн.) та ОСОБА_9 (1 450 000,00 грн.);
- ТОВ «Італьяно в Україні, ЛТД () в розмірі 15 101 190,42 грн., які на момент винесення ухвали належать ОСОБА_6 (13 591 071,37 грн.) та ОСОБА_9 (1 510 119,05 грн.).
04 травня 2020 року представник ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна в інтересах ОСОБА_6 ,звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням про скасування арешту майна накладеного ухвалами слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року у рамках кримінального провадження № 0000163.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 травня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна накладеного ухвалами слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року у рамках кримінального провадження № 0000163, з тих підстав, що постановою слідчого відділу Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 26 березня 2019 року кримінальне провадження № 0000163 від 25 травня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, закрито, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, та будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді з приводу того, що вирішення вказаних вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

Як вбачається із матеріалів за клопотанням представника власника майна, кримінальне провадження № 0000163 від 25 травня 2016 року закрито постановою слідчого відділу Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 26 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч.3 ст.174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Цього прокурором зроблено не було.
Тимчасове вилучення майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування.

Із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається легітимна мета тимчасового вилучення майна як втручання в конвенційне право особи на мирне володіння ним збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.
Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст. 3 Конституції, ст. 13 конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.
Водночас способів захисту права власника або іншого володільця, порушеного внаслідок неприйняття під час закриття кримінальної справи обов`язкового процесуального рішення про повернення тимчасово вилученого майна, в означеній ситуації кримінальний процесуальний закон не передбачає.
Слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом унесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у порядку, установленому чинним КПК. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження, КПК України не передбачає.
Водночас прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи держвлади та їх посадові особи відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами. Однією із загальних засад кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК є законність, що передбачає обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів держвлади неухильно додержуватися вимог Конституції, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою, вимог інших актів законодавства.
Кримінальні процесуальні правовідносини виникають, змінюються та припиняються на підставі норм кримінального процесуального права. Закриття кримінального провадження є юридичним фактом, який припиняє такі відносини. Зокрема, після прийняття зазначеного процесуального рішення тимчасове вилучення майна застосоване у кримінальному провадженні як засіб його забезпечення, утрачає відповідну концептуальну властивість.
Із припиненням кримінальної справи тимчасове вилучення майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами.
З огляду на зазначене будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Тимчасове вилучення майна в такому разі із заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном.
Водночас вимоги про звільнення тимчасово вилученого майна, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають із цивільних правовідносин, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.
Відповідну правову позицію сформульовано ВСУ в постанові від 15.05.2013 №6-26цс13 та постанові Великої палатиВерховного Суду України від 15.05.2019 №372/2904/17-ц.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення слідчого про відмову у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна накладеного ухвалами слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року у рамках кримінального провадження № 0000163, є правильним, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого суддя, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 304, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 травня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна накладеного ухвалами слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року у рамках кримінального провадження № 0000163 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 , в інтересах власника майна ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3078/2020
Категорія: ст. 304 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_11
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1