У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , про застосування щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ужгорода, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
встановив:

25 грудня 2020 року близько 04 години 50 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись на автомобільній дорозі М-06 «Київ-Чоп» біля автобусної зупинки села Ратівці Ужгородського району Закарпатської області, діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою у групі з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , тобто попередньо (усно) домовившись про вчинення злочину, а саме заволодіння грошовими коштами у ОСОБА_9 , без чіткого визначення ролей, нанесли останньому, не менше двох ударів взутими ногами потерпілому ОСОБА_10 в обличчя, внаслідок чого спричинили останньому тілесні ушкодження, після чого відкрито шляхом ривка заволоділи сумкою, в якій знаходилися грошові кошти у сумі 76 500 Угорських форинтів та 5 000 гривень.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
25.12.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначеного злочину підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.

Щодо ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, то слідчим в клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На думку слідчого жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен унеможливити ризики, зазначені у клопотанні, позаяк наявність лише передбачених ст. 194 КПК України обов`язків, які можуть бути покладені на підозрюваного, не забезпечить реальної можливості запобігти ризиками, передбаченим ст. 177 КПК України.

З огляду на вказане, слідчий в клопотання просить застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили таке задовольнити, у зв`язку з обґрунтованістю підозри та наявністю ризиків ухилення підозрюваного від слідства та суду, тиску на потерпілого тощо.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання, оскільки його підзахисний раніше не притягався до кримінальної відповідальності, сприяє розкриттю злочину, одружений та має на утриманні чотирьох дітей, а тому просив застосувати щодо останнього більш м`який запобіжний захід - домашній арешт.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого з приводу поданого клопотання, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Ужгородським районним відділом поліції Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні під № 0001270, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25 грудня 2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У відповідності до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

На підтвердження обґрунтованості підозри в інкримінованому ОСОБА_5 кримінальному правопорушенні, слідчим до клопотання додано ряд доказів: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується ОСОБА_11 від 25.12.2020; протокол огляду місця події від 25.12.2020; протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 25.12.2020; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 25.12.2020; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 ; протокол пред`явлення особи до впізнання з потерпілим ОСОБА_13 від 25.12.2020; повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 25.12.2020; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 25.12.2020.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до вищевказаних злочинів. При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Як вбачається з матеріалів, наданих слідчим на обґрунтування клопотання, зазначені у такому обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, отже за переконанням слідчого судді, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України вручено ОСОБА_5 25.12.2020.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя враховує, що при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення знайшов своє підтвердження. Так, підозрюваний офіційного та стабільного джерела доходу не має, а тому з корисливих мотивів може вчиняти злочини проти власності.

Крім того, на думку слідчого судді, під час розгляду клопотання знайшов своє підтвердження й ризик того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, задля уникнення відповідальності за злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, в якому він підозрюється.

При обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , заявлений прокурором ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, знайшов своє підтвердження. Так, розглядуване кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, підозрюваний ОСОБА_5 може здійснювати незаконний тиск на потерпілого, схиляти такого до зміни даних слідству показів. Вказане створює загрозу надання ним неправдивих показань, або зміну вже наданих.

Разом з цим, наявність вказаного ризику породжує ризик перешкоджання підозрюваним ОСОБА_5 кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вплив на потерпілого у даному кримінальному провадженні призведе до неможливості встановлення необхідних обставин інкримінованого підозрюваному злочину.

Окрім цього, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні грабежу за попередньою змовою групою осіб, а саме у групі з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є підозрюваними у даному кримінальному провадженні. Тож задля уникнення кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 186 КК України підозрюваний може вступати у поза процесуальні контакти з іншими підозрюваними у вказаному злочині для формування у слідства викривленої позиції щодо дійсних обставин інкримінованого їм діяння.

Інші ризики, вказані слідчим в клопотанні та заявлені прокурором, не знайшли свого достатнього обґрунтування під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 .

Застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваного ОСОБА_5 від суспільства, на думку слідчого судді, буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків й забезпечення належної процесуальної поведінки такого. Так, перебуваючи до прикладу під домашнім арештом, ОСОБА_5 може використовувати засоби мобільного зв`язку та «Інтернет» для здійснення незаконного тиску на потерпілого дистанційно.

В рішенні у справі «Лабіта проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину проти власності, а саме у грабежі, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого за попередньою змовою групою осіб. Таку поведінку підозрюваного слідчий суддя розцінює критично, оскільки такою підозрюваний демонструє своє індиферентне ставлення до встановлених у суспільстві норм та правил.

Разом з цим, слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_5 не працює, що свідчить про відсутність офіційного джерела доходу й посилює вищезазначені ризики. Слідчим суддею приймається до уваги й те, що зі слів захисника підозрюваного, ОСОБА_5 одружений та має чотирьох дітей.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам, свідчить про підставність обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, становить 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 105 100 (сто п`ять тисяч сто) гривень.
Підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі. У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну. Строк вказаних обов`язків, у разі внесення застави, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, визначено до двох місяців.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Обрати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 визначено до 23.02.2021 року.
Встановити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених цим Кодексом в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 105 100 (сто п`ять тисяч сто) гривень 00 копійок.
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі.
У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначено до 23.02.2021 року.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1