Справа № 572/2894/18
УХВАЛА
підготовчого судового засідання

05 лютого 2021 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі колегії суддів:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17
захисників - адвокатів ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,
розглянивши у відкритому підготовчому судовому засіданні при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001217 від 15 вересня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , за ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. ч. 2, , 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 342, ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 345 КК України; ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 342,ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 345 КК України, клопотання захисника адвоката ОСОБА_19 про повернення обвинувального акту прокурору, -
ВСТАНОВИВ:
28 січня 2020 року Зарічненським районним судом Рівненської області, після визначення підсудності ухвалою Рівненського апеляційного суду від 22 січня 2020 року отримано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001217 від 15 вересня 2016 року.

Ухвалою суду від 30 січня 2020 у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Від захисника ОСОБА_23 , діючого в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , подано клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.
Клопотання мотивоване невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК у частині складення обвинувального акту поза межами строків досудового розслідування, передбачених КПК, а саме 2-х місяців з дня оголошення обвинуваченим підозри. Покликаючись на оголошення підозр обвинуваченим у травні червні 2018 року, кримінальне провадження, на думку захисника, мало б бути завершене у липні 2018 року, з урахуванням права прокурора області продовжити строк досудового розслідування до 3-х місяців до серпня 2018 року. А продовжити строк понад 3 місяці належить до компетенції слідчого судді. Оскільки, цього дотримано не було, складений 25 вересня 2018 року обвинувальний акт, на думку захисту, є незаконним.
Крім того, як зазначає захисник, до обов`язків прокурора належало виконати вимоги п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України (в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, передбачених ст. 219 КПК України.
Як на самостійну підставу для повернення обвинувального акту, в клопотанні вказано на відсутність обставин, які б доказували ч. 3 ст. 27 КК України створення організованої злочинної групи: попередність її створення, час набуття нею ознак стійкої злочинної групи, моменту утворення як стійкого, тощо. А також і відсутність у обвинувальному акті опису дій кожного обвинуваченого, причинного зв`язку між діями кожного із обвинувачених та шкодою, завданою потерпілим.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання. Пояснив, що оскільки відомості вносились в ЄРДР з 15 вересня 2016 року по 18 вересня 2017 року прокурор, продовжуючи строк досудового розслідування, діяв у межах своїх повноважень.
Усі обвинувачені та їх захисники заявлене клопотання підтримали та просили задовольнити.
Потерпілі ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 у підготовче судове засідання не з`явились, про дату, час та місце його проведення повідомлені належним чином. Від потерпілих ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 отримано заяви про розгляд справи без їх участі.
З урахуванням думки присутніх учасників судового провадження, у відповідності до ст. 325 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду клопотання та проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілих.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, необхідні для розгляду клопотання захисника ОСОБА_19 (т. 12), колегія суддів дійшла наступних висновків.
Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За змістом ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Разом з тим підпунктом 20 п. 7 § 1 Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності 28 лютого 2018 року, ст. ст. 294 і 295 КПК України, викладались у новій редакції, в тому числі: ч. 3 ст. 294 КПК України зазначала - Якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у п. 2 абзацу третього ч. 1 ст. 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу:
1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури, заступником Генерального прокурора;
2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.
Проте, згідно п. 4 § 2. Прикінцеві положення Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року передбачалось, що підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
З матеріалів кримінального провадження №0001217 від 15 вересня 2016 року, досліджених в межах розгляду цього клопотання, слідує, що відомості до ЄРДР вносились з 15 вересня 2016 року по 18 вересня 2017 року (т. 12 а. с. 1-7), тобто, до набрання чинності змінами у редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.
Нормами ч. 2, 3 ст. 294 КПК України у редакції чинній станом на дату внесення відомостей до ЄРДР у кримінальному провадженні №0001217 до 28 лютого 2018 року передбачалось, якщо досудове розслідування злочину (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у п. 2 ч. 1 ст. 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 ч. 2 ст. 219 цього Кодексу: 1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури; 2) до шести місяців - керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником; 3) до дванадцяти місяців - Генеральним прокурором чи його заступниками.
Строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження.
Як вбачається з дослідженої у судовому засіданні постанови заступника прокурора Рівненської області ОСОБА_34 від 05 липня 2018 року (т. 12 а. с. 16-22) строк досудового розслідування було продовжено до чотирьох місяців, тобто до 10 вересня 2018 року, а постановою заступника прокурора Рівненської області ОСОБА_34 від 04 вересня 2018 року (т. 12 а. с. 31-37) - до шести місяців, тобто до 10 листопада 2018 року.
Отже, за наведеного правового регулювання колегія суддів не вбачає підстав вважати, що обвинувальний акт складений та затверджений прокурором із порушенням строків досудового розслідування, вказаних у ст. 219 КПК України.
Крім іншого, доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_20 про необхідність урахування чинності норми ст. 219 КПК України, діючої на даний час, як такої що покращує становище обвинувачених, не заслуговує на увагу. Оскільки, згідно ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Тобто норми процесуального права не відносяться до матеріальних норм, що регулюють кримінальну відповідальність (ст. 5 КК України), а стосуються виключно правової процедури.
Відповідно до загальновизнаного принципу права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині ч. 1 ст. 58 Конституції України. Відповідно, дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, а саме - до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99).
Водночас, Конституція України у ст. 58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, але питання пом`якшення або скасування відповідальності регулюються нормами матеріального права.
При вирішенні питання щодо повернення обвинувального акта прокурору колегією суддів встановлено, що відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Підстави для повернення обвинувального акту прокурору визначені в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, яким передбачено, що суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Таким чином, вказаною нормою закону визначено виключний перелік підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а саме невідповідність обвинувального акту вимогам закону.
Статтею 291 КПК України визначено обов`язкові вимоги до змісту та форми обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Колегія суддів вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001217 від 15 вересня 2016 року відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується за ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. ч. 2, , 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 342, ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 345 КК України; ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які обвинувачуються за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 342,ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 345 КК України, складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України.
Підстав для повернення обвинувального акту прокурору для продовження досудового розслідування у порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України, закриття кримінального провадження у порядку, передбаченому ст. 284 КПК України немає.
До таких висновків колегія суддів дійшла з урахуванням практики Верховного Суду України. Так у постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року № 5-238кс16 чітко визначено, що важливим в обвинувальному акті є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Крім того колегія суддів вважає, що не є підставою для повернення обвинувального акту з підстав відсутності у ньому ознак вчинення кримінальних правопорушень, саме організованою групою, щодо виду об`єднання, мети його створення і плану злочинної діяльності, тривалості існування, матеріальної бази, кількісного складу, вербування нових членів, структури та ієрархії об`єднання, тощо. З покликанням на практику застосування, викладену у постанові пленуму Верховного суду України №13 від 23 грудня 2005 року Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини вчинені стійкими злочинними об`єднаннями, а відтак і відсутність викладу обставин щодо створення організованої злочинної групи, згідно ч. 3 ст. 27 КК України. Оскільки, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Тобто, викладення фактичних обставин кримінального правопорушення законодавцем віддано на розсуд прокурора.
На підтвердження цієї тези слід звернути увагу на те, що ст. 91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, в той же час прокурор, згідно ст. 36 КПК України, будучи самостійним у своїй процесуальній діяльності, сам звертається до суду з обвинувальним актом і, відповідно, сам визначає обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими.
На стадії підготовчого судового провадження суд не може надати оцінку тому, чи вірно встановлено прокурором обставини кримінального правопорушення і, відповідно, суд не може вказати на те, що в обвинувальному акті не викладено фактичні обставини кримінального правопорушення встановлені прокурором.
Слід також вказати, що у підготовчому судовому засіданні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, а також не досліджуються обставини вчинення кримінального правопорушення та інші питання, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, оскільки це компетенція суду під час судового розгляду, а завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Слід також звернути увагу учасників підготовчого судового засідання на той факт, що відповідно до ч. 1 ст. 338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
На підставі наведеного, з огляду на виключний перелік підстав для повернення обвинувального акту прокурору, який зазначений в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що вказані обвинуваченим та захисниками обставини не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту, а тому в задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 291, 314-316, 369, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 адвоката Твердого Миколи Кузьмича про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні, №0001227 від 15 вересня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , за ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. ч. 2, , 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 342, ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 345 КК України; ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які обвинувачуються за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 345 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3