справа №176/1171/20
провадження №1-кс/176/293/20
УХВАЛА
Іменем України

07 серпня 2020 р. Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду клопотання слідчого СВ Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сафаново Смоленської області Російської Федерації, громадянина України, з зальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, не маючого інвалідності, не військовозобов`язаного, фактично проживаючого за адресою: квартира АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз судимого вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08 червня 2017 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

в рамках кримінального провадження №0000490, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 липня 2020 року за правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000490, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 липня 2020 року за правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 289 КК України.

Дане клопотання мотивоване тим, що 09 липня 2020 року до Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що в ніч з 08 на 09 липня 2020 року невстановлена особа незаконно заволоділа двома мопедами з території СТО «Адамант-22», що розташоване за адресою: вулиця Першотравнева, 22а, місто Жовті Води, Дніпропетровська область.
За даним фактом внесено відомості, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000490 від 09 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом.

В ході досудового розслідування встановлено, що 09 липня 2020 року приблизно о 01 год. 00 хв., точного часу слідством не встановлено, у ОСОБА_6 , який проходив поряд з СТО «Адамант- 22», що розташована за адресою: вулиця Першотравнева, 22а, місто Жовті Води, Дніпропетровська область, територія якої охороняється, огороджена парканом, повторно, раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння будь-яким транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом вчинення із проникненням до іншого сховища, із корисливих мотивів, ОСОБА_6 , руками зламав пошкоджену секцію забору та проник на територію СТО «Адамант-22», де побачив скутер «Kanuni Diablo», 2014 року випуску, номер рами НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 . Визначивши вищевказаний скутер, як об`єкт свого злочинного посягання, перебуваючи в зазначений час і у вказаному місці, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викотив його за територію СТО «Адамант-22», що розташована за адресою: вулиця Першотравнева, 22а, місто Жовті Води, Дніпропетровська область. Після чого відкотив його, за допомогою фізичного зусилля, до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .
Заволодівши транспортним засобом, а саме скутером «Kanuni Diablo», 2014 року випуску, номер рами НОМЕР_1 , належним потерпілому ОСОБА_7 , ОСОБА_6 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 6701 гривень 00 копійок, згідно висновку авто-товарознавчої експертизи №04/07 від 13.07.2020.

Через деякий час після цього, 09 липня 2020 року приблизно о 03 год. 00 хв., точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_6 , вирішив повернутися до СТО «Адамант-22», що розташована за адресою: вулиця Першотравнева, 22а, місто Жовті Води, Дніпропетровська область, територія якої охороняється, огороджена парканом. У ОСОБА_6 повторно виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння будь-яким транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене із проникненням до іншого сховища, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 , руками зламав пошкоджену секцію забору та проник на територію СТО «Адамант-22», що розташована за адресою: вулиця Першотравнева, 22а, місто Жовті Води, Дніпропетровська область, де побачив скутер: «Haomei», 2008 року випуску, номер рами НОМЕР_2 , об`єм двигуна не перевищує 50 см. куб., який належить ОСОБА_8 . Визначивши вищевказаний скутер, як об`єкт свого злочинного посягання, перебуваючи в зазначений час і у вказаному місці, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викотив його за територію СТО «Адамант-22». Після чого відкотив його, за допомогою фізичного зусилля, до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

Заволодівши транспортним засобом, а саме скутером: «Haomei», 2008 року випуску, номер рами НОМЕР_2 , об`єм двигуна не перевищує 50 см. куб., який належить ОСОБА_8 , ОСОБА_6 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2547 гривень 00 копійок, згідно висновку авто-товарознавчої експертизи №04/07 від 13.07.2020.

29 липня 2020 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Сафоново Смоленської області Росії, громадянину України, проживаючому за адресою: квартира АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме в незаконно заволодів транспортним засобом, вчиненому повторно, із проникненням до іншого сховища.

Будучи допитаним у якості підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_6 пояснив обставини вчинення ним кримінального правопорушення та вказав, що у скоєному щиро кається і свою вину визнає повністю.

Обставини вчинення ОСОБА_6 злочину, підтверджується наступними доказами:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 10.07.2020;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 10.07.2020;

- протоколом огляду від 09.07.2020, де зазначено про огляд квартири АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду від 09.07.2020, де зазначено про огляд ділянки місцевості поряд із квартирою ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду від 10.07.2020 під час якого ОСОБА_6 добровільно видав особисті речі;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.07.2020;

- висновком експерта №04/07 від 13.07.2020;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.08.2020 із підозрюваним ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває та раніше не перебував, його слух та зір знаходяться в нормальному стані, черепно-мозкових травм не має, дійсність сприймає адекватно та повністю відповідає за свої дії та вчинки, офіційно не одружений, дітей не має, за місцем мешкання проживає сам.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, при цьому має тимчасове місце мешкання, офіційно не працевлаштований, слідчий вважає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слідчий вказує на те, що ОСОБА_10 суспільно корисною діяльністю не займається та не має постійного джерела доходу, а тому може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку слідчого, викладені факти свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання за обставин викладених в ньому та просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_10 в судовому засіданні не заперечував у задоволенні клопотання слідчого. При цьому, просив не встановлювати йому домашній арешт у денний період доби, оскільки бажає працевлаштуватись та отримувати заробіток.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини.

Так, за загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Анологічна позиція Європейського суду з прав людини викладена у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року. Одночасно, у даному рішенні наголошується на тому, що підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Із всього вище викладеного слідує, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

В судовому засіданні встановлено, що 29 липня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, про яке іде мова в клопотанні підтверджується:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 10.07.2020;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 10.07.2020;

- протоколом огляду від 09.07.2020, де зазначено про огляд квартири АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду від 09.07.2020, де зазначено про огляд ділянки місцевості поряд із квартирою ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду від 10.07.2020 під час якого ОСОБА_6 добровільно видав особисті речі;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.07.2020;

- висновком експерта №04/07 від 13.07.2020;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.08.2020 із підозрюваним ОСОБА_6 .

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо можливої причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Врахувавши дійсні обставини справи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, при цьому має тимчасове місце мешкання, офіційно не працевлаштований, суспільно корисною діяльністю не займається та не має постійного джерела доходу, слідчий суддя погоджується з наявністю ризиків його переховуватися від органів досудового розслідування або суду та вчинення ним нового кримінального правопорушення, що передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує вимоги п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
За глибоким переконанням слідчого судді, застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді саме цілодобового домашнього арешту є достатнім для уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
При цьому, оскільки слідчому судді не надано будь яких відомостей на підтвердження факту працевлаштування підозрюванного, часу його можливого перебування на роботі, доводи останнього щодо надання йому можливості покидати домоволодіння у денний час доби не можуть бути задоволені.
Застосування зазначеного запобіжного заходу з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного наразі не встановлено.
Зважаючи на викладене, з метою не допущення ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду та вчинення ним нового кримінального правопорушення, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 193, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000490, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 липня 2020 року за правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 289 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сафаново Смоленської області Російської Федерації, громадянина України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 05 жовтня 2020 року включно, заборонивши йому цілодобово залишати помешкання за адресою: квартира АДРЕСА_1 .
На період застосування цілодобового домашнього арешту покласти на ОСОБА_6 обов`язки:
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відвідувати будь-які розважальні заклади.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Копію ухвали направити до Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, для належного виконання.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Жовтоводського міського суду
Дніпропетровської області ОСОБА_1