ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/615/21
провадження № 1-кс/753/203/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 23.12.2019 по кримінальному провадженню № 0008696 від 27.11.2019 передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В С Т А Н О В И В:
Усічні 2021 року заявник Комунальне підприємство з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» звернулосьдо слідчого судді із клопотанням про скасування арешту.
В обґрунтування клопотання заявник посилався на те, що Дарницьким управлінням поліції ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0008696 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України, за заявою про вчинення злочину виконувача обов`язків директора Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» ОСОБА_4 у зв`язку із підробкою документів невстановленими особами, які в подальшому використовуючи їх, незаконно заволоділи нерухомим майном КП «Житлоінвестбуд-УКБ» провівши державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення-творча майстерня АДРЕСА_1 .
У межах зазначеного кримінального провадження нерухоме майно, відносно якого здійснено кримінальне посягання передбачене ст. 358 КК України, а саме: нежитлове приміщення - (творча майстерня) АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0008696 відповідно до постанови слідчого від 10.12.2019.
23 грудня 2019 року ухвалою слідчої судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_5 у справі № 753/24455/19 за результатами розгляду клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 накладено арешт на нежитлове приміщення (творча майстерня) АДРЕСА_1 .
Підставою для задоволення клопотання слугувала необхідність у накладенні арешту, що виникла з метою забезпечення збереження речового доказу, оскільки існувала загроза у подальшому відчуженні нерухомого майна, що ускладнило б повернення приміщення законному власнику.
Заявника вказує на те, що майнові права на зазначений об`єкт нерухомості, належать КП «Житлоінвестбуд-УКБ», саме в інтересах якого було здійснено арешт та розпочато розслідування, оскільки саме останнє було замовником будівництва багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , в якому знаходиться нежитлове приміщення -творча майстерня № 231.
Зазначений факт перевірений та встановлений судом і знайшов своє відображення в ухвалі слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 23.12.2019 у справі № 753/24455/19 та підтверджується, зокрема наступними документами:
-державним актом від 01.10.2010 на право користування земельною ділянкою;
-сертифікатом введення у експлуатацію від 28.12.2011 серія КВ № 2, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві;
-розпорядженням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 20.11.2012 № 583 «Про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомості - багатоквартирному житловому будинку в місті Києві».
За результатами розгляду скарги КП «Житлоінвестбуд-УКБ» Міністерством юстиції України у передбачений спосіб своїм наказом № 30/5 скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.09.2019 № 48984377, прийняте державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» ОСОБА_7 відносно нежитлового приміщення (творчої майстерні) АДРЕСА_1 .
Вказаний наказ прийнято на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 02.12.2020, яким встановлено грубі порушення під час здійснення державної реєстрації права власності нежитлового приміщення (творчої майстерні) АДРЕСА_1 .
Скасування незаконної реєстрації права власності на нежитлове приміщення усунуло загрозу у подальшому відчуженні нерухомого майна, що ускладнило б повернення приміщення законному власнику - КП «Житлоінвестбуд-УКБ».
Враховуючи, що підставою для накладення арешту слугувала потреба запобігання подальшого відчуження майна, та те, що станом на сьогодні такої потреби немає, арешт майна може бути скасовано.
Усудове засідання представник заявника не з`явився, повідомлений належним чином.

Прокурор усудовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував просив відмовити, у поясненнях вказав на те, що кримінальне провадженення наразі триває, та потреба у арешті майна наразі існує, надавши суду матеріали кримінального провадження № 0008696 від 27.11.2019 для огляду.
Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження № 0008696 від 27.11.2019, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
У провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження № №0008696, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України, за заявою про вчинення кримінального правопорушення виконуючого обов`язки директора Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «ЖИТЛОІНВЕСТБУД-УКБ» ОСОБА_4 , про те, що невстановлені слідством особи, підробили документи та в подальшому використовуючи їх, незаконно було проведено державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, творча майстерня по АДРЕСА_3 за ОСОБА_8 .
Заяву ОСОБА_4 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0008696, за ч. 1 ст. 358 КК України.
Відповідно до довідки комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «ЖИТЛОБУДІНВЕСТБУД-УКБ» (вихідний номер 114/5152 від 28.10.2019), майнові права на нежитлове приміщення творча майстерня, загальною площею 74,80 кв.м., яка розташована на 25 поверсі житлового будинку АДРЕСА_2 належать комунальному підприємству з питань будівництва житлових будинків «ЖИТЛОБУДІНВЕСТБУД-УКБ».
В рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 30.03.2020 накладено арешт на нежитлове приміщення творча майстерня, загальною площею 75.8 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого, відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 191039807 від 02.12.2019 є ОСОБА_8 .
Вказаний арешт накладено слідчим суддею з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки при накладенні арешту встановлено, що майно на яке просив накласти арешт слідчий, відвідає критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, та 10.12.2019 слідчим Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві винесено постанову про визнання нежитлового приміщення творча майстерня, загальною площею 75.8 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 речовим доказом відповідно до ст. 98 КПК України у кримінальному провадженні № 0008696.
Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.
Зважаючи на ту обставину, що органами досудового розслідування наразі встановлюється законність виникнення та зміни права власності на нежитлового приміщення творча майстерня, загальною площею 75.8 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , тому зазначене нерухоме майно відповідає ознакам предмету, який був об`єктом кримінально протиправних дій.
Статтею 174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №2 від 18.01.2021 скасовано постанову дізнавача ВД Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження №0008696.
Слідчий суддя враховує ту обставину, що на даний момент в кримінальному провадженні №0008696 від 27.11.2019 здійснюється досудове розслідування, вказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні та за твердженням заявника на даний час в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна не відпала потреба.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Слідчий суддя дослідивши матеріали, вважає, що доводи клопотання про скасування арешту є необґрунтованими, оскільки на час винесення ухвали про накладення арешту на майно, існували підстави для такого арешту, крім того слідчим суддею не встановлено, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї або іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Таким чином, враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а ризики, щодо розпорядження майном, продовжують існувати, немає також підстав вважати, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
З урахуванням вищевикладеного дане клопотання підлягає відмові узадоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 303, 305-307 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 23.12.2019 по кримінальному провадженню № 0008696 від 27.11.2019 передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: