Справа № 188/160/19
Провадження № 1-кп/188/98/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в cмт. Петропавлівка кримінальне провадження № 0000240 від 10.04.2017р. відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець

м. Донецьк Донецької області, зареєстрований та проживає

по

АДРЕСА_1 , громадянин України,

освіта середня, не працює, не одружений, дітей не має,

паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 11.11.2008р.

Петропавлівським РВ УМВС України в Дніпропетровській

області, раніше судимий:

- 25.09.2015 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської

області за ч. 1 ст. 389 КК України до обмеження волі строком

на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від

призначеного покарання з випробуванням з іспитовим

строком 1 рік.

- 03.11.2015 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської

області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України у вигляді покарання

обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців. 16.12.2016 року

на підставі ст. 81 КК України звільнився з місць

відбування покарань умовно-достроково з невідбутим

покаранням 6 місяців 22 дні.

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, -

за участю прокурора: ОСОБА_4

за участю потерпілого: ОСОБА_5

за участю захисника: ОСОБА_6

за участю обвинуваченого: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у період часу з 22:00 год. 06.04.2017 року по 04:00 год. 07.04.2017 року (точної дати та часу в ході судового слідства не встановлено), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився поряд з територією домоволодіння громадянина ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне незаконне заволодіння транспортними засобами, а саме: мопедом марки «LF50QT-2A» та автомобілем марки «Москвич 2140» д.н. НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_3 у період часу з 22:00 год. 06.04.2017 року по 04:00 год. 07.04.2017 року (точної дати та часу в ході судового слідства не встановлено), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з єдиним злочинним умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме: мопедом марки «LF50QT-2A», повторно, через хвіртку проник на огороджену територію домоволодіння, яке належить ОСОБА_5 та розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом буксирування, не маючи ані дійсного, ані уявного права на транспортний засіб, впевнившись у тому, що навколо нікого немає і його ніхто не бачить, викотивши через хвіртку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином незаконно, протиправно, таємно, повторно, вилучив у законного власника ОСОБА_5 всупереч його волі мопед марки «LF50QT-2A» вартістю 3 523, 04 грн., чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму. У подальшому ОСОБА_3 покотив викрадений мопед далі по вулиці Польовій в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, де сховав його у кущах.

Після цього, ОСОБА_3 у період часу з 22:00 год. 06.04.2017 року по 04:00 год. 07.04.2017 року (точної дати та часу в ході судового слідства не встановлено), продовжуючи єдиний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «Москвич 2140» д.н. НОМЕР_2 , повернувся до домоволодіння, яке належить ОСОБА_5 та розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу, через незачинені двері сів до середини автомобіля та за допомогою ключів, які були залишені власником ОСОБА_5 у замку запалювання, завів даний автомобіль та поїхав на ньому від території вищевказаного домоволодіння, таким чином незаконно, протиправно, таємно, повторно вилучив у законного власника ОСОБА_5 всупереч його волі автомобіль марки «Москвич 2140» д.н. НОМЕР_2 вартістю 8 374, 00 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно, протиправно, таємно, повторно вилучив у законного власника ОСОБА_5 мопед марки «LF50QT-2A», вартістю 3 523, 04 грн. та автомобіль марки «Москвич 2140» д.н. НОМЕР_2 вартістю 8 374, 00 грн., завдавши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 11 894, 04 грн.

Викрадене ОСОБА_3 привласнив та розпорядився ним на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_3 у період часу з 22:00 год. 06.04.2017 року по 04:00 год. 07.04.2017 року (точної дати та часу в ході судового слідства не встановлено), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився поряд з територією домоволодіння громадянина ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_5 .

Після чого ОСОБА_3 у період часу з 22:00 год. 06.04.2017 року по 04:00 год. 07.04.2017 року (точної дати та часу в ході судового слідства не встановлено), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи зі злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, через хвіртку проник на огороджену територію домоволодіння, яке належить ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де впевнившись у тому, що навколо нікого немає і його ніхто не бачить, таємно, повторно викрав з подвір`я задній міст автомобіля «Москвич 2140» вартістю 1 626, 02 грн. та шість металевих дисків розміром Р-13 автомобіля «Москвич 2140» 1977 року випуску вартістю 1 170, 00 грн., спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2 796, 02 грн.

Викрадене ОСОБА_3 привласнив, розпорядившись ним на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, зазначивши, що він дійсно вночі на початку квітня 2017 року, будучи в стані алкогольного сп`яніння, через незачинену хвіртку проник у двір потерпілого ОСОБА_5 та викрав з подвір`я мопед, який сховав у кущах неподалік, щоб забрати пізніше. Повернувшись назад і переконавшись, що автомобіль «Москвич», який стояв біля подвір`я, незачинений і ключ знаходиться в замку запалення, він викрав задній міст від автомобіля «Москвич», який лежав неподалік, і поклав його в автомобіль, після чого з двору викрав шість дисків до нього, які теж поклав у автомобіль. Потім він сів у автомобіль, завів його, під`їхав до кущів, де сховав мопед, теж завантажив його у автомобіль і поїхав з викраденим майном до себе додому.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що в ніч з 06.04.2017 року на 07.04.2017 року, поки він спав у своєму будинку і нічого не чув, від його двору був викрадений автомобіль марки «Москвич» та задній міст від цього автомобіля, які знаходилися за парканом, а з двору мопед марки «LF50QT-2A» та шість дисків до автомобіля «Москвич». Цивільний позов він не бажає заявляти, оскільки шкода йому відшкодована і претензій до обвинуваченого він не має.

Крім того, вина обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.04.2017р. за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, відповідно до якого до ЧЧ Петропавлівського ВП надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що в ніч на 07.04.2017р. ОСОБА_3 , перебуваючи поряд із домоволодінням гр. ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно заволодів транспортним засобом легковим автомобілем марки «Москвич 2140» д.н. НОМЕР_2 , який стояв поблизу вище вказаного подвір`я та скутером марки «Ліфан», які належать гр. Сєдих. Крім того, ОСОБА_3 10.04.2017 року через незамкнену хвіртку проник до двору домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 , повторно таємно викрав задній міст та шість автомобільних коліс до автомобіля «Москвич», чим потерпілому ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду орієнтовно на суму 2 500, 00 грн. (а.с. 1-3);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 10.04.2017р., відповідно до якого ОСОБА_5 повідомив, що невідома особа в ніч на 07.04.2017р. з його подвір`я, яке розташоване по АДРЕСА_2 , незаконно заволоділа легковим автомобілем «Москвич-2140» д.н. НОМЕР_2 та скутером марки «Ліфан» (а.с. 8);

- протоколом огляду місця події від 10.04.2017р., в ході якого було оглянуто домоволодіння гр. ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . При огляді встановлено, що з вулиці подвір`я огороджене дерев`яним парканом (а.с. 15-18).

Вказані докази підтверджують дійсні обставини справи та підтверджують кваліфікацію вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того:

- висновком експерта № 18/12.2-199 від 26.04.2017р., згідно якого середня ринкова вартість транспортного засобу марки «Москвич 2140» д.н. НОМЕР_2 , 1977 року випуску, 1500 об`єм двигуна, двигун бензиновий, зеленого кольору, номер рами НОМЕР_3 , без урахування фактичного технічного стану, величини пробігу, умов у яких він експлуатувався станом на момент викрадення 07.04.2017 року складає 8 374, 00 грн. Середня ринкова вартість транспортного засобу марки «Ліфан», 2009 року випуску, 49.9 об`єм двигуна, двигун бензиновий, синього кольору, без урахування фактичного технічного стану, величини пробігу, умов у яких він експлуатувався станом на момент викрадення 07.04.2017 року складає 3 523, 04 грн. (а.с. 25-27);

- протоколом огляду місця події від 25.04.2017 року, відповідно до якого в домоволодінні ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено викрадені у потерпілого ОСОБА_5 речі (а.с. 38-51);

- протоколом огляду місця події від 25.04.2017 року, згідно якого ОСОБА_7 надав для огляду частини автомобіля марки «Москвич», який було викрадено у потерпілого ОСОБА_5 (а.с. 56-58);

Вказаними доказами підтверджується, що саме обвинувачений, а не стороння особа, викрала у потерпілого речі.

- висновком експерта № 21/12.2/38 від 30.01.2019 року, відповідно до якого ринкова вартість заднього мосту автомобіля марки «Москвич 2140» без урахування його фактичного стану технічного стану, умов у яких він експлуатувався (зберігався) станом на момент вчинення злочину, а саме: на 07.04.2017 року складає 1 626, 02 грн. Ринкова вартість шести металевих дисків розміром Р-13 автомобіля марки «Москвич 2140» 1977 року випуску, без урахування їх фактичного технічного стану, умов, в яких вони експлуатувалися (зберігався) станом на момент вчинення злочину, а саме: на 07.04.2017 року складає 1 170, 00 грн. (а.с. 66-69).

Вказані обставини повністю узгоджуються в цій частині з показами обвинуваченого та не суперечать матеріалам кримінального провадження.

Ці факти встановлені в судовому засіданні шляхом усестороннього дослідження та вивчення всіх доказів в кримінальному провадженні та допиту потерпілого.

Інші докази, крім перелічених вище, стороною обвинувачення та захисту суду не надавалися.

Так, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального правопорушення.

Згідно із ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Згідно зі ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частина 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначає, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Докази у вказаному кримінальному провадженні у відповідності до ст. 84 Кримінального процесуального кодексу України є законними і отримані у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Дослідивши докази обвинувачення суд вважає їх належними, допустимими і достатніми для висновку, що поза розумним сумнівом вина обвинуваченого в скоєнні ним кримінальних правопорушень в судовому засіданні доказана повністю, факт скоєння ним кримінальних правопорушень є повністю доведеним та таким, що не підлягає сумніву.

Суд вважає юридичну кваліфікацію скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень за:

- ч. 3 ст. 185 КК України правильною за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, поєднана з проникненням у сховище;

- ч. 2 ст. 289 КК України правильною за ознаками незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно, з проникненням у сховище.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд враховує, що він раніше судимий за скоєння умисних злочинів, скоїв тяжкі злочини в період умовно-дострокового звільнення, на шлях виправлення не став, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарянарколога та лікаря-психіатра не перебуває, ухилявся від органів досудового слідства в період розслідування інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України є такою, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України, є такою, що обтяжує покарання, є вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає, що він повинен понести покарання в межах санкції інкримінованих кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази в кримінальному провадженні: легковий автомобіль марки «Москвич 2140» д.н. НОМЕР_2 , скутер марки «Ліфан», запасні частини з-під легкового автомобіля марки «Москвич» зеленого кольору, які відповідно до розписки (а.с. 60) передані потерпілому ОСОБА_5 , - залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 2 628 (дві тисячі шістсот двадцять вісім) грн. 40 коп.

Захід забезпечення кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, призначивши покарання за:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуте покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03.11.2015 року та остаточно визначити покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Зарахувати в строк відбуття покарання перебування під вартою в період з 05.01.2019р. по 26.02.2019р.

Строк відбування покарання обчислювати з дня фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 2 628 (дві тисячі шістсот двадцять вісім) грн. 40 коп.

Захід забезпечення кримінального провадження не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку, звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1