Справа № 610/1116/20
провадження № 1-кп/610/199/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника- адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , громадянина України, із професійно-технічною освітою, не одруженого, військовослужбовця строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 , стрільця відділення охорони взводу охорони взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 413 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2020 №121 ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони взводу охорони роти охорони батальйону охорони.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний додержуватись вимог Конституції України, Законів України, Статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів з питань, що регламентують проходження ним військової служби, не допускати вчинення злочинів, дбайливо використовувати військове майно, не допускати його втрати, знищення чи розкрадання, а також є відповідальним за збереження і правильну експлуатацію наданої йому у тимчасове службове користування і закріпленої за ним зброї та бойових припасів, не допускати ганебних вчинків.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, проходячи строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця відділення охорони взводу охорони взводу охорони роти охорони батальйону охорони вказаної військової частини, у військовому званні «солдат», 18.04.2020 приблизно о 10 год. 30 хв. в умовах особливого періоду під час несення служби у варті № НОМЕР_2 другої зміни по охороні периметру території військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , виконуючи обов`язки вартового другого поста, діючи із злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг це передбачити, порушуючи вимоги ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.п. 2,3 розділу І, X «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом №359 Міністра Оборони України від 29 червня 2005 року, не забезпечив збереження ввірених йому для службового використання бойових припасів до 5,45 автомату АК-74 у кількості 60 одиниць, а саме: 54 набої 5,45 мм серії А83-90-60 та 6 набоїв 5,45 мм серії Е25- 89-3, вартістю 13 гривень 06 копійок, залишивши їх без нагляду при невстановлених обставинах, що призвело до їх втрати, внаслідок порушення правил їх зберігання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності в зв`язку з дійовим каяттям з підстав, передбачених ст. 45 КК України.

Захисник підтримав клопотання обвинуваченого, просив його задовольнити, оскільки його підзахисний вперше вчинив злочин невеликої тяжкості з необережності, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, шкода військовій частині не завдана, так як боєприпаси були знайдені і повернуті.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження, посилаючись на те, що після вчинення злочину, яке дійсно вчинено ОСОБА_4 вперше, з необережності, останній не підтвердив своє каяття, хоча не заперечував, що під час досудового розслідування визнав свою провину, щиро розкаявся і сприяв розкриттю злочину, про що зазначено в обвинувальному акті.

Вислухавши клопотання обвинуваченого, думку його захисника та думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Статтею 45 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.4 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст. 412 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 N 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК ) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.
Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.
Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК . Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному адоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.
Передбачене у ст. 45 КК звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вину свою в інкримінованому злочині визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, про що заявив в судовому засіданні, активно сприяв розкриттю злочину, про що підтвердив прокурор, шкода не завдана.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину, яке вчинив вперше, та яке не є корупційним, свою вину визнав у повному обсязі, щиросердно розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, майнова шкода не завдана, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 44, 45 КК України, ч.4 ст. 286, п.1 ч.2 ст. 284, ст. 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з його дійовим каяттям.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.413 КК України, - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя