Справа № 214/7269/20
1-кп/214/1017/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 від 27 серпня 2020 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого загальну середню освіту, одруженого, який проходить службу по контракту в Збройних силах України, у військовій частині НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2020 року до провадження Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та угодою про визнання винуватості, досягнутої 16 жовтня 2020 року між прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі його захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000180 від 27 серпня 2020 року.
Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості від 16 жовтня 2020 року укладеної між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , останньому 13 жовтня 2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за наступних обставин.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.03.2020 ОСОБА_3 звернувся до Криворізького міськрайонного центру зайнятості, , із заявою про надання статусу безробітного, а також із заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю.
Після чого, ОСОБА_3 06.03.2020, перебуваючи у приміщені Криворізького міськрайонного центру зайнятості за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Космонавтів 1, відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №198, заповнив бланк заяви на ім`я директора установи про надання статусу безробітного в тексті якого, від імені Заявника, було зазначено: «Ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законом України «Про зайнятість населення» та під особистий підпис був попереджений про відповідальність у разі неповідомлення центру зайнятості про своє працевлаштування та про отримання будь-якого виду доходу від своєї трудової діяльності (зокрема - заробітної плати) в період перебування на обліку в центрі зайнятості.
Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Згідно з Витягом із наказів директора про прийняття рішення, ОСОБА_3 06.03.2020 надано статус безробітного, а з 13.03.2020 призначено допомогу по безробіттю.
Однак, на час карантинних заходів з 17.03.2020 по 10.08.2020 було обмежено прийом громадян шляхом особистого контакту між клієнтом та фахівцем. Відвідування Центра зайнятості безробітними не здійснювалося, консультації щодо сприяння у працевлаштуванні проводилися дистанційно (засобами телефонного зв`язку), тому доступ до трудової книжки безробітних був обмежений.
Так, 25.03.2020 ОСОБА_3 , будучи ознайомлений з ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», за власним бажанням, офіційно, працевлаштувався до товариства з обмеженою відповідальністю «АРІСТЕЙ КР», , на посаду водія автотранспортних засобів з 26.03.2020 з оплатою праці у розмірі 5100 грн. та, маючи корисливий умисел на отримання коштів у виді допомоги по безробіттю, в порушення ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» умисно не подав відомості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг, а саме - про працевлаштування до ТОВ «АРІСТЕЙ КР» на посаду водія автотранспортних засобів.
Відповідно до наказу від 25.03.2020 №41К, виданого ТОВ «АРІСТЕЙ КР» ОСОБА_3 прийнято на роботу на посаду водія автотранспортних засобів з 26.03.2020 на підставі заяви останнього та отримував дохід від своєї трудової діяльності в період перебування на обліку як безробітного у розмірі 5100 грн.
16.06.2020 відповідно до наказу директора Криворізького міськрайонного центру зайнятості №НТ200616 ОСОБА_3 припинено виплату допомоги по безробіттю через порушення останнім умов перебування в Криворізькому МЦЗ як безробітного.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 шляхом обману отримав виплачене матеріальне забезпечення на час безробіття за період з 26.03.2020 по 18.05.2020 в розмірі 14 917,43грн., чим завдав державі в особі Криворізького міськрайонного центру зайнятості матеріальну шкоду на вищевказану суму.
У подальшому ОСОБА_3 обернув отримані грошові кошти на свою користь та розпорядився ними на власний розсуд.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майно шляхом обману (шахрайство).
Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вказаному вище діянні, а сторонами угоди останньому узгоджене покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 16 жовтня 2020 року.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 , кожний окремо, в підготовчому судовому засіданні підтримали позицію прокурора з приводу затвердження угоди про визнання винуватості, однак, в подальшому обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що він не розуміє, в чому полягає шахрайство, в якому він обвинувачується. На час звернення до Криворізького міськрайонного центру зайнятості він був безробітним та наміру в подальшому працевлаштуватись не мав, потребував соціальної допомоги. З часом йому знадобились кошти для виплати кредиту, у зв`язку з чим він був вимушений працевлаштуватись. Виплати йому було припинено. На теперішній час він повернув частину виплачених йому коштів.
Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши зміст обвинувального акта та угоди про визнання винуватості від 16 жовтня 2020 року, матеріали кримінального провадження, вважає, що угода про визнання винуватості затвердженню не підлягає за наступних підстава.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Зі змісту пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 , наданих в підготовчому судовому засіданні, слідує, що він не мав прямого умислу на заволодіння коштами при зверненні зі заявою до Криворізького міськрайонного центру зайнятості про призначення виплати допомоги по безробіттю, оскільки на той час не був працевлаштований та наміру такого не мав, як і наміру не повідомляти відомості, які він зобов`язувався повідомляти.
В свою чергу, суб`єктивна сторона шахрайства, кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.
Отже, зважаючи, що обвинувачений ОСОБА_3 фактично заперечує, що інкриміноване йому діяння він вчинив маючи корисливий прямий умисел на отримання коштів у виді виплати допомоги по безробіттю з корисливих мотивів, суд приходить до висновку, що під час укладання угоди прокурор не в повному обсязі перевірив наявність таких доводів у підозрюваного.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність фактичних підстав для визнання винуватості ОСОБА_3 , в інкримінованому йому діянні.
Відповідно до п.6 ч.7 ст.474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Разом з тим, відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, у разі відмови в затвердженні угоди судове провадження продовжується у загальному порядку. Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Таким чином, з аналізу вищезазначених вимог закону та встановлених обставин, суд вважає, що в затвердженні угоди про визнання винуватості від 16 жовтня 2020 року в кримінальному провадженню №0000180 необхідно відмовити.
У такому разі, відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, судове провадження повинно бути продовжено у загальному порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 376, 472,474 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості досягнутої 16 жовтня 2020 року між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі його захисника ОСОБА_5 .

Відновити процесуальні дії по кримінальному провадженню №0000180 від 27 серпня 2020 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та продовжити судове провадження в загальному порядку.

Ухвала суду набирає чинності негайно і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1