ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000814 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петруші Ріпкинського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , у денний час 18.06.2020 вирішив незаконно збагатитись за рахунок викрадення чужого майна, а саме за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничого Підприємства фірми «Пламя» (ідентифікаційний код юридичної особи 19419960), що знаходиться за адресою: вул. Івана Ступака, 1-Б, м. Фастів Київської області, де він працював слюсарем.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 близько 18 години 33 хвилин 18.06.2020, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, у неробочий час, за допомогою дубліката ключа від замка вхідних дверей, що перебував у його віданні, зайшов у приміщення Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничого Підприємства фірми «Пламя», що знаходиться за адресою: вул. Івана Ступака, 1-Б, м. Фастів Київської області, де, знаючи електронні коди системи охоронної сигналізації, зняв приміщення з охорони, та, відчинивши незачинені на замок двері, незаконно проник до приміщення кабінету директора підприємства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без дозволу останнього, звідки таємно викрав металевий сейф, що не становить матеріальної цінності для потерпілого, в якому в двох секціях (загальній та касовій), що були закриті на замки, знаходились гроші купюрами різного номіналу, а саме 31501 гривня 00 копійок в загальній секції належні на праві приватної власності власнику магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та 63506 гривень 36 копійок у касовій секції, частина з яких у розмірі 48506 гривень 36 копійок належали на праві приватної власності власнику магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а частина у розмірі 15000 гривень 00 копійок належали на праві приватної власності його сину директору Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничого Підприємства фірми «Пламя» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Викрадений сейф з грошима ОСОБА_6 переніс до гаражного приміщення підприємства, де за допомогою шліфувальної машини (болгарки) пошкодив ригель врізного замка сейфа та відчинив двері загального відділення сейфа. Після цього, ОСОБА_6 протиправно проник до сховища, звідки таємно викрав грошові кошти купюрами різного номіналу на загальну суму 31501 гривня 00 копійок, а сам сейф з грошовими коштами в загальній сумі 63506 гривень 36 копійок, що знаходились в касовій секції, викинув.
Після цього ОСОБА_4 з місця події втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши майнової шкоди потерпілим, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на суму 15000 гривень та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на суму 80 007 гривень 36 копійок, всього на загальну суму 95 007 гривень 36 копійок.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що він близько 18 години 18.06.2020, у неробочий час, за допомогою дубліката ключа від замка вхідних дверей, що перебував у його віданні, зайшов у приміщення Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничого Підприємства фірми «Пламя», що знаходиться за адресою: вул. Івана Ступака, 1-Б, м. Фастів Київської області, де, знаючи електронні коди системи охоронної сигналізації, зняв приміщення з охорони, та, відчинивши незачинені на замок двері, без дозволу керівництва проник до приміщення, звідки викрав металевий сейф у якому знаходилися грошові кошти. Викрадений сейф з грошима ОСОБА_6 переніс до гаражного приміщення підприємства, де за допомогою шліфувальної машини (болгарки) відчинив двері загального відділення сейфа та заволодів коштами..Свій вчинок пояснив незадоволеністю низьким рівнем заробітної плати , а також зазначив, що частково відшкодував завдану злочином шкоду добровільно.
Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_5 на суму 19506 грн 06 коп визнав у повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні, щодо міри покарання ОСОБА_4 поклався на розсуд суду та повідомив, що претензій морального та матеріального характеру до нього не має.
Потерпілий ОСОБА_5 надав на адресу суду заяву відповідно до якої просив розглядати кримінальне провадження без його участі та частково підтримав заявлений ним цивільний позов на суму 19 506 грн. 06 коп у зв`язку і частковим відшкодуванням збитків обвинуваченим..
З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочинів, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 та прокурора провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.
Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення та сховище.
Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та добровільне часткове відшкодування завданої шкоди.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, ч. 3 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, обставини вчинення кримінального правопорушення, думку потерпілих, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, частково відшкодував завдану злочином шкоду, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин які обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
При цьому, в даному випадку, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про можливість для звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та встановленням іспитового терміну.
На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.
Судові витрати відсутні.
Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Зважаючи на те, що розмір майнової шкоди підтверджується доказами, змінений потерпілим ОСОБА_5 на суму 19506,06 грн. та визнаний обвинуваченим, суд дійшов висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 слід задовольнити у повному обсязі.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку 03.12.2020.
Цивільний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , завдану злочином майнову шкоду в сумі 19 506 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот шість) гривень 06 коп.

Речові докази після набуття вироком законної сили, а саме:

?CD-R диск, на якому знаходиться копія відеозапису, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

?грошові кошти в загальній сумі 31 501 гривня, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_7 -Тьолушкіна