У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.11.2020 Справа №607/18426/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у м. Тернополі в залі суду у судовому засіданні, в порядку ст. 107 КПК України розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на затримання особи, яка підозрювана у вчиненні злочину, -

встановив:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подав скаргу на затримання особи, яка підозрювана у вчиненні злочину.

В обґрунтування поданої скарги зазначено, що 1 листопада 2020 року без ухвали суду за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 КК України, затримано підозрюваного ОСОБА_4 , про що складено відповідний протокол. При цьому, зазначив, що затримання підозрюваного відбулося зі значними порушеннями.

Такими порушеннями чинного законодавства під час затримання підозрюваного адвокат, зокрема, вказав, що підозрюваного затримано всупереч ст.208 КПК України, оскільки затримання відбулось не під час вчинення злочину чи безперервного переслідування злочинця, в протоколі затримання зазначено про вчинення злочину невстановленими особами, час затримання вказаний у протоколі не відповідає фактичному моменту затримання, яке згідно слів затриманого відбулось близько 13:30 01.11.20.

Окрім цього, на думку захисника, права затриманого перед затриманням зачитані проте не роз`яснені, про що свідчить дата і час підпису на пам`ятці про права та обов`язки, поняті, зі слів затриманого, не були присутні при затриманні особи, лише при огляді сумки, а також що мали місце безпідставні зволікання із доставкою до органу досудового розслідування, не ідентифіковані ознаки, які вказують на причетність до злочину.

Таким чином, посилаючись на положення статей 29, 55 Конституції України, положення Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, положення статей 206-209 КПК України, з урахуванням порушень, допущених при затриманні ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 КК України, просив суд визнати затримання ОСОБА_4 проведене 1 листопада 2020 року незаконним та звільнити підозрюваного з-під варти.

В судове засідання сторони не з`явились.

Ознайомившись із скаргою та наданими матеріалами, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК предметом оскарження є необгрунтоване та невмотивоване рішення старшого слідчого про відмову в задоволенні нашого клопотання про проведення слідчих дій.

Існування такого предмета оскарження зумовлене задекларованою та імплементованою в КПК засадою змагальності сторін у кримінальному провадженні, оскільки одне із законодавчих положень, завдяки якому реалізується зазначена засада, передбачене у ч. 2 ст. 22 КПК. якою встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав».

Підставою затримання у протоколі вказано п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, тобто якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Зі змісту зазначеного протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, вбачається, що 01.11.2020 року близько 13:33 год. ОСОБА_4 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів, перебуваючи в приміщенні магазину "Новус", що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Перля, 3, діючи повторно, таємно шляхом вільного доступу викрав текілу марки "EI Jimador Reposado" об`ємом 1 л., чим спричинив ТОВ "Новус Україна" матеріальну шкоду на суму 436,16 гривень.

Як зазначено у вказаному протоколі, таким чином своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

Затриманому ОСОБА_4 згідно з ч. 4 ст. 208 КПК України повідомлено зрозумілою для нього (неї) мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснено, що він (вона) має право отримувати медичну допомогу, негайно повідомити близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб (за вибором) про своє затримання і місце перебування відповідно до положень ст. 213 КПК України та інші процесуальні права, передбачені КПК України. Батькам або усиновителям, опікунам, піклувальникам, органам Опіки та піклування повідомлено: сестру ОСОБА_5 .

На підставі ст. 19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

В п.3.2. Рішення Конституційного Суду України № 16-рп/2009 в справі № 1-17/200930 зазначено, що до повноважень судів загальної юрисдикції відноситься судовий контроль за забезпеченням дотримання законності в діяльності правоохоронних органів в період досудового слідства. Метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав та свобод людини та громадянина.

Проаналізувавши наведене у сукупності слідчий суддя приходить до висновку, що протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складений слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 01.11.2020 року складено з додержанням вимог зазначених у статтях 208-210 КПК України, відтак, не підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно із ст. 55 Конституції права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.ст. 42, 208 КПК України, підозрюваний має права вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до ст.209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
Згідно з ч.5 ст.208 КПК України про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого.
Суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.1 ст.208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках , якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
З протоколу затримання ОСОБА_7 слідує, що 01.11.2020 року ОСОБА_4 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, було затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, тобто відповідно до встановлених слідчим ознак, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
Суд, беручи до уваги доводи скаржника щодо того, що час затримання вказаний у протоколі (16 год. 20 год. 01.11.2020 року) не відповідає фактичному моменту затримання, яке згідно слів затриманого відбулось близько 13:30 01.11.20, оцінивши поняття «щойно», яке застосовано у статті 208 КПК України, зазначає, що у чинному КПК України відсутні чіткі часові рамки поняття «щойно», тобто це оціночне поняття, яке означає «як недавно». З огляду на те, що з 22.00 години 1 січня 2020 до 12.45 години 2 січня 2020 пройшло декілька годин, а саме менше доби, суд розцінює це «як недавно», тому на думку суду протокол про затримання ОСОБА_7 складений відповідно до вимог КПК України.
На підставі ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, оскільки, як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, що підтверджується відповідним протоколом, який складений уповноваженою на те особою з підстав, визначених процесуальним законом, порушень норм КПК України під час затримання ОСОБА_7 , які б очевидно свідчили про незаконність такого затримання, слідчим суддею під час розгляду скарги встановлено не було, затриманому було забезпечено право на захист (повідомлення органу, уповноваженому на надання безоплатної правової допомоги повідомлено про затримання ОСОБА_7 01.11.2020 року о 16 год. 20 хв., повідомлено сестру затриманого), після затримання підозрюваного жодних слідчих дій до прибуття захисника з ним не проводилось, зі змісту протоколу не слідує заперечень та/або пояснень щодо причин відмови підписання протоколу, відтак, з урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись статтями 8, 55, 129 Конституції України, статтями 3, 9, 38, 110 284, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на затримання особи, яка підозрювана у вчиненні злочину, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1