Справа № 464/6659/19
пр.№ 1-кп/464/131/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2020 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львові кримінальне провадження (внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003140 від 29.11.2019 р.) про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Хуст Закарпатської області, громадянки України, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , з середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимої: 12.05.2015 р. Галицьким районним судом м.Львова за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн., покарання не відбуте, -

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:
обвинувачена ОСОБА_4 , маючи незняту та непогашену судимість за вчиненя злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, 28.11.2019 року близько 13.30 год., перебуваючи в маршрутному таксі №14, яке рухалось на перехресті вул.Стрийська-Хуторівка, а саме, біля кафе «Leo City», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Стрийська, 47, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрала з сумки, яка знаходилась в руках потерпілої ОСОБА_5 , майно останньої, а саме, гаманець, вартістю 200 грн., в якому знаходились дисконтні картки, дві іменні банківські картки «Ощадбанк» на ім?я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дві квитанції по сплаті земельного податку з фізичних осіб на ім?я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які матеріальної цінності для потерпілої не становлять та грошові кошти в сумі 1051 грн., а всього майна потерпілої на загальну суму 1251 грн., після втекла з місця події.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, дала показання аналогічні фабулі обвинувачення, у вчиненому щиро розкаюється, просить врахувати наявність на її утриманні неповнолітніх дітей та суворо не карати.

Крім повного визнання обвинуваченою своєї вини, її винуватість у вчиненні кримінального правопорушення стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому засіданні ні обвинуваченою, ні іншими учасниками судового процесу, тому судом визнано за недоцільне їх дослідження у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, оскільки вона таємно викрала чуже майно повторно.

При призначенні обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який є нетяжким, наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченої, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, однак, раніше судима за вчинення аналогічного злочину, не відбула покарання за попереднім вироком, а тому приходить до висновку, що їй слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Одночасно враховуючи щире каяття обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка має судимість, проте позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітніх дітей, відсутність претензій з боку потерпілої, дані досудової доповіді про невисокий ризик небезпеки для суспільства, суд вважає, що її виправлення можливе без реального відбуття покарання, а тому її слід звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, призначивши іспитовий строк, з покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

З огляду на те, що даний злочин обвинувачена вчинила не відбувши покарання за попереднім вироком, відповідно до вимог ст.71 КК України до покарання за даним вироком слід приєднати невідбуте покарання у виді штрафу за вироком Галицького районного суду м.Львова від 12.05.15 р., яке в силу ч.3 ст.72 КК України слід виконувати самостійно.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків приєднати невідбуте покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 12.05.15 р. штраф в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі із випробовуванням, призначивши іспитовий строк - 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу - виконувати самостійно.

Речові докази: телефон, гаманець, грошові кошти, дисконтні картки, дві іменні банківські картки «Ощадбанк», дві квитанції по сплаті земельного податку з фізичних осіб, які знаходяться на зберіганні потерпілої ОСОБА_5 - залишити у її власності .
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча