Єдиний унікальний номер 728/2283/20
Номер провадження 1-кс/728/551/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2020 року Слідчий суддя Бахмацького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка звернулася зі скаргою ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмач скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Бахмацького ВП ГУНП у Чернігівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження,-
В С Т А Н О В И Л А:
Скарга мотивована тим, що слідчий, приймаючи процесуальне рішення про закриття кримінального провадження, лише зазначив у постанові зміст деяких судових рішень та витяги з теорії права, вказавши єдиним мотивом для закриття укладення ОСОБА_5 договору дарування квартири, що не має жодного відношення до кримінальної відповідальності, яку повинен нести ОСОБА_5 за невиконання рішення суду за ч.1 ст.382 КК України.
ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги без його участі, подану скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.
Слідчий, постанова якого оскаржується, в судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд скарги без його участі.
Технічні засоби фіксування кримінального провадження під час розгляду скарги не застосовувались відповідно до ч.4 ст.107 КПК України.
Стаття 284 КПК України передбачає підстави закриття кримінального провадження, в т.ч. у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Пунктом 3 ч.1 ст.303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні рішення слідчого про закриття кримінального провадження можуть бути оскаржені заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
У даному випадку особа, на користь котрої ухвалене рішення, що не виконується і котра зверталася до органів поліції із заявами про вчинення кримінального правопорушення та про залучення її до справи в якості потерпілого, вказує на неповне встановлення слідчим обставин справи, а висновок слідчого про наявність підстав для закриття провадження упередженим і необ`єктивним.
При цьому слідчий суддя звертає увагу, що ОСОБА_3 , на користь якого ухвалене судове рішення у справі за позовом останнього, відповідає критерію потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки у зв`язку з невиконанням судового рішення, яке набрало законної сили, порушуються його права, які були захищені судом.
Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 10.06.2020, яка адресована слідчому у вищевказаному кримінальному провадженні та зареєстрована у Бахмацькому ВП 11.06.2020 за №К159, ОСОБА_3 просив залучити його до кримінального провадження в якості потерпілого.
За змістом положень ст.ст.283, 284 КПК України, закінчення досудового розслідування - це завершальний етап стадії досудового розслідування, у межах якого підбиваються підсумки роботи слідчого і прокурора щодо вирішення завдань кримінального провадження, аналізуються всі зібранні докази та приймається підсумкове рішення у справі на стадії досудового розслідування.
Після виконання вимог ст.91 КПК України, а саме встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, досудове розслідування визнається закінченим, тобто, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась не перевіреною.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, а прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).
Оскаржувана ОСОБА_3 постанова слідчого від 14.12.2020 про закриття кримінального провадження мотивована обставинами, встановленими судовими рішеннями Бахмацького районного суду Чернігівської області та Чернігівського апеляційного суду у цивільній справі 728/2394/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поновлення порушеного права, відновлення становища, яке існувало до порушення, стягнення матеріальної шкоди.
Також, на підставі аналізу матеріалів кримінального провадження слідчий вважає, що не можливо дійти єдиного висновку щодо умисності дій чи необережності ОСОБА_5 , направлених на невиконання рішення суду, зокрема тому, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.09.2019 ОСОБА_5 отримав лише 10.02.2020, тобто під час опалювального періоду, що унеможливило виконання ним рішення суду. До того ж, на даний час ОСОБА_5 не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, оскільки не має реальної можливості виконати рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 15.05.2019, у зв`язку з тим, що не є власником квартири АДРЕСА_2 , яку він подарував ОСОБА_6 згідно з договором дарування від 29.02.2020.
Проте, у мотивувальній частині оскаржуваної постанови не вказано на підставі аналізу яких саме слідчо-розшукових дій слідчий ОСОБА_4 дійшов до вищевказаних висновків.
Разом з тим, слідчим у постанові про закриття кримінального провадження правильно зазначено, що санкція ч.1 ст.382 КК України передбачає покарання за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України є кримінальним правопорушенням із формальним складом, тобто його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь - дії (перешкоджання) чи бездіяльності (невиконання), і саме з цього моменту кримінальне правопорушення визнається закінченим та набуває триваючого характеру.
Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області у справі №728/2394/18 саме ОСОБА_5 було зобов`язано привести систему пічного опалення до попереднього робочого стану, тобто у даному конкретному випадку особа, яку згідно з судовим рішенням зобов`язано виконати певні дії і яка умисно його не виконує або перешкоджає його виконанню, є суб`єктом кримінального правопорушення.
Слідчим у постанові вказано, що ОСОБА_5 , зі слів останнього, не мав можливості виконати рішення суду, оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження отримав 10.02.2020, тобто у період опалювального сезону, а 11.02.2020 звернувся із заявою про відстрочення виконання рішення та про його роз`яснення.
Однак, у постанові слідчого відсутня мотивація про те, чому він взяв до уваги саме дату отримання ОСОБА_5 постанови про відкриття виконавчого провадження, а не дату набрання рішенням суду законної сили чи дату отримання ОСОБА_5 даного судового рішення, яке він був зобов`язаний виконати і міг це зробити у добровільному порядку.
Окрім того, слідчим не надано оцінки діям ОСОБА_5 щодо відчуження квартири на користь третьої особи за наявності рішення суду, яке набрало законної сили, згідно з яким його було зобов`язано у даній квартирі провести певні роботи, натомість констатовано, що на даний час ОСОБА_5 не є власником квартири, а тому не може бути суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.
При цьому у постанові слідчий слушно зазначає, що невиконання судового рішення може мати і завуальований характер, коли зобов`язана особа хоча відкрито і не відмовляється від виконання судового акта, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання, однак жодних матеріалів щодо перевірки обставин кримінального провадження на предмет завуальованості невиконання судового рішення з боку ОСОБА_5 матеріали кримінального провадження не містять.
Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).
Таким чином, слідчим суддею було встановлено, що під час проведення перевірки обставин, викладених у заяві Бахмацького РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 13.03.2020 про невиконання рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області у справі №728/2394/18 про вчинення кримінального правопорушення, слідчим не були проаналізовані та належним чином перевірені ті обставини, на які посилається особа, яка звернулася із заявою про вчинення кримінального правопорушення, не проведено всього необхідного обсягу слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у справі.
Мотивувальна частина постанови у своїй більшості складається із цитування рішень судів першої та апеляційної інстанції у цивільній справі №728/2394/18 і не містить встановлених слідчим фактичних обставин та відповідних їм доказів, що дозволили б дійти однозначного висновку, який не залишає місця сумнівам про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження та які спростовують доводи скаржника про неповноту дослідження всіх обставин даного кримінального провадження.
Таким чином постанова слідчого підлягає скасуванню, а скарга ОСОБА_3 в цій частині задоволенню.
Разом з тим, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги в частині зобов`язання слідчого поновити кримінальне провадження з метою повного, всебічного та неупередженого розслідування, оскільки задоволення скарги в частині скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження само по собі матиме наслідком проведення досудового розслідування і буде належним способом захисту та відновлення інтересів ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст.107, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И Л А :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження задовольнити частково.

Постанову слідчого Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 14.12.2020 про закриття кримінального провадження №0000176 скасувати і матеріали кримінального провадження направити до Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області для проведення досудового розслідування.

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1