Справа № 368/748/20
Провадження № 1-в/368/83/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2020 р. Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:
Головуючий - суддя ОСОБА_1
При секретарі: ОСОБА_2

З участю учасників процесу:
прокурор: ОСОБА_3
представник ВК : ОСОБА_4
засуджений: ОСОБА_5
захисник засудженого: адвокат ОСОБА_6
представник колективу: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кагарлику:
- кримінальне провадження за поданням Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_8 , погоджене з головою спостережної комісії при Кагарлицькій райдержадміністрації в Київській області ОСОБА_9 , про застосування до засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживав до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 18 грудня 2018 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без призначення додаткового покарання, а саме, - без позбавлення права керування транспортними засобами;
- 03 червня 2019 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області винесено вирок, на підставі якого апеляційну скаргу прокурора, - задоволено частково, вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.12.2018 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного покарання скасовано, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, в решті вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області, - залишено без змін.
Вирок Апеляційного суду Київської області від 03.06.2019 року набрав законної сили 03.06.2019 року;
- який з 09.07.2019 року утримувався в ДУ «Київський СІЗО», та з 09.07.2019 року відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», положення ст. 82 КК України, - заміну призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, суд, -

В С Т А Н О В И В :

15.07.2020 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшло кримінальне провадження за поданням Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_8 , погоджене з головою спостережної комісії при Кагарлицькій райдерадміністрації в Київській області ОСОБА_9 , про застосування до засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживав до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 18 грудня 2018 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без призначення додаткового покарання, а саме, - без позбавлення права керування транспортними засобами;
- 03 червня 2019 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області винесено вирок, на підставі якого апеляційну скаргу прокурора, - задоволено частково, вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.12.2018 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного покарання скасовано, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, в решті вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області, - залишено без змін.
Вирок Апеляційного суду Київської області від 03.06.2019 року набрав законної сили 03.06.2019 року;
- який з 09.07.2019 року утримувався в ДУ «Київський СІЗО», та з 09.07.2019 року відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», положення ст. 82 КК України, - заміну призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.
В поданні:
- адміністрація Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» та спостережна комісія при Кагарлицькій райдержадміністрації Київської області клопочуться перед Кагарлицьким районним судом Київської області про заміну невідбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким без скасування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами засудженому ОСОБА_5 .
15.07.2020 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для розгляду даного провадження був визначений суддя Кагарлицького районного суду ОСОБА_1

24.07.2020 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, на підставі якої:
1. Прийнято процесуальне рішення про те, що судове засідання по справі № 368/747/20, провадження № 1 в/368/83/20, за поданням Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_8 , погоджене з головою спостережної комісії при Кагарлицькій райдерадміністрації в Київській області ОСОБА_9 , про застосування до засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживав до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 18 грудня 2018 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без призначення додаткового покарання, а саме, - без позбавлення права керування транспортними засобами;
- 03 червня 2019 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області винесено вирок, на підставі якого апеляційну скаргу прокурора, - задоволено частково, вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.12.2018 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного покарання скасовано, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, в решті вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області, - залишено без змін.
Вирок Апеляційного суду Київської області від 03.06.2019 року набрав законної сили 03.06.2019 року;
- який з 09.07.2019 року утримувався в ДУ «Київський СІЗО», та з 09.07.2019 року відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», положення ст. 82 КК України, - заміну призначеного судом покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, -
- призначено до слухання на 16 год. 00 хв. 30.07.2020 року, та провести дистанційно в режимі відеоконференції з Державною установою ВК 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі.
2. Доручено Державній установі ВК 115 забезпечити відеоконференцзв`язок з Кагарлицьким районним судом 30.07.2020 року о 16 годині 00 хвилин.
3. Виконання ухвали суду в частині забезпечення відеозв`язку з Кагарлицьким районним судом Київської області доручено спеціалісту з інформаційних технологій Державної установи ВК 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі.
Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені КПК України.
Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів відеозапису.
4. В судове засідання викликано учасників процесу:
- засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з ДУ Кагарлицька ВК № 115, - в спецкімнаті);
- представника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (115)», (в режимі відеоконференції з ДУ Кагарлицька ВК № 115, - в спецкімнаті);
- прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури, (в приміщенні Кагарлицького районного суду);
- представника спостережної комісії при Кагарлицькій РДА, ( в приміщенні Кагарлицького районного суду).
В судовому засіданні представник ВК 115 ОСОБА_4 клопотання ВК 115 підтримав, так як вважає, що засуджений ОСОБА_5 за весь час відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, мав 4 заохочення за добросовісне відношення до праці, зразкову поведінку, за участь в спортивно масових заходах.
Проте, 1 заохочення за активну участь в спортивно масових заходах до Дня солідарності трудящих було скасовано за поданням прокуратури.
Окремо зазначив, що засуджений ОСОБА_5 постійно приймає активну участь в суспільному житті установи виконання покарань, постійно активно приймає участь в спортивно масових заходах.
Загалом, на думку представника установи виконання покарань, - поведінка засудженого ОСОБА_5 є прикладом для поведінки інших засуджених.
Також представник установи виконання покарань зауважив, що засуджений ОСОБА_10 за весь час відбування покарання не мав ні одного дисциплінарного стягнення, його поведінка, на думку адміністрації установи виконання покарань, - свідчить про ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, тому на думку установи виконання покарань заслуговує на пільгу у виді застосування заміни невідбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, - згідно положень ст. 82 КК України.
Також за період відбування покарання засуджений отримував такий вид заохочення, як короткострокова відпустка, з відбуттям до місця проживання, запізнень після повернення з відпустки не допускав.
Що ж стосується клопотання засудженого ОСОБА_11 про застосування до нього більш м`якого покарання у виді випраних робіт, то таке клопотання підтримав, так як вважає, що засуджений своєю поведінкою заслужив заміну покарання на більш м`яке, зокрема, - на виправні роботи.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подання ВК 115 підтримав, та заявив клопотання про застосування до нього пільги, яка передбачена ст. 82 КК України, - заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким, а саме, - на виправні роботи.
На запитання складу суду засуджений повідомив, що під час відбування покарання постійно працював, мав добру поведінку, не допускав порушення режиму відбування покарань, в зв`язку з чим не має дисциплінарних стягнень, в тому числі погашених, чи знятих в установленому законом порядку.
За час відбування покарання мав 4 заохочення за сумлінне відношення до праці та зразкову поведінку під час відбування покарання, за активну участь в спортивно масових заходах.
Проте, він не розуміє чому, одне заохочення, - за участь в спортивно масових заходах установи, - за поданням установи йому знято.
При можливому звільненні з місць позбавлення волі він має твердий намір влаштуватися на роботу, та бути корисним для суспільства.
З потерпілою стороною він має нормальні відносини, під час короткострокової відпустки з відбуванням по місцю проживання він спілкувався з потерпілими, вони не мають до нього претензій ні морального ні матеріального характеру.
Окрім того, він з потерпілими розрахувався ще до винесення вироку, в зв`язку з чим вони написали розписки, в яких зазначили, що до нього не мають претензій ні матеріального нів морального характеру.
Щиро розкаявся у скоєному злочині, усвідомив всю протиправність скоєного ним.
В судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_5 , - адвокат ОСОБА_6 подання установи виконання покарань, - піддтримав, також підтримав клопотання свого підзахисного про застосування у даному випадку такого виду більш м`якого покарання, - як виправні роботи.
Зауважив, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та ставлення на шлях перевиховання.
Також просив суд прийняти до уваги, що засуджений ОСОБА_5 відразу ж після скоєння злочину відшкодував потерпілим шкоду, заподіяну скоєнням злочину.
На підтвердження вищевкзаного факту просив приєднати до матеріалів кримінального провадження копії розписок потерпілих, в яких зазначено, що вони не мають до засудженого претензій ні матеріального ні морального характеру, і подальшому мати не будуть, та просять суд суворо ОСОБА_5 не карати.
Критично віднісся до позиції прокурора в судовому засіданні, який заперечував проти задоволення клопотань про застосування до засудженого положення ст. 82 КК України лише з тієї причини, що під час скоєння злочину ОСОБА_5 перебував в стані наркотичного сп`яніння.
Свою критичність захисник засудженого пояснив тим, що вищевказана обставина була врахована була судами як першої так і апеляційної інстанцій при призначенні ОСОБА_5 покарання, а тому на даний момент (слухання подання) предметом розгляду повинна бути поведінка засудженого під час відбування покарання, яку сміло можна оцінити як лише позитивна, яка є прикладом для інших засуджених.
В судовому засіданні представник трудового колективу ОСОБА_7 подання ВК 115 та клопотання засудженого ОСОБА_5 підтримав.
Зазначив, що особисто ОСОБА_5 фактично не знає, його знає його донька, яка зх ним товаришує, яка поручилася за свого знайомого.
Представник трудового колеткивну зазначив, що є директором свого підприємства, яке заяймається переробкою та продажем м`яса.
В нього декілька відділень по Київській області, а тому він гарантує працевлаштування засудженого ОСОБА_5 на своєму підприємстві, гарантує заробітню платню на початкових стадіях близько 8000 грн., а в подальшому, після закінчення іспитового строку, - значно в більшому розмірі.
Гарантує, що матиме значний виховний вплив на засудженого в позитивному плані.
Вважає, що кожна людина може припуститися помилки в житті, причому, одна людина, - допускає меньш м`яку помилку, інша, - більш тяжку.
Зазначає, що засуджений ОСОБА_5 допустив тяжку помилку, проте, просить надати суд засудженому ОСОБА_5 шанс виправитися, повернутися в суспільство, та бути більш корисним для суспільства, для чого він особисто буде прикладати всих можливих зусиль.
В судовому засіданні прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 категорично заперечував проти задоволення як подання установи виконання покарань, так і проти задоволення клопотання засудженого.
Свою позицію в судовому засіданні прокурор обгрунтовував лише тією обставиною, що засуджений ОСОБА_5 під час скоєння злочину перебував в стані наркотичного сп`яніння.
Суд критично відноситься до позиції прокурора в судовому засіданні, та, відповідно, не враховує таку при вирішенні подання установи виконання покарань та клопотання засудженого, адже суд в даному випадку вважає, що позиція прокурора грунтується лише на поведінці засудженого, яку він мав до та під час скоєння злочину, та ніяким чином не стосується обстиавин, які враховуються судом при застосуванні положень ст. 82 КК України, - поведінки засудженого під час відбування покарання.
Так, суд зазначає, що прокурором взагалі не надано оцінку поведінки засудженого під час виконання покарання, - не проаналізовано його відношення до праці та поведінка в установі виконання покарань, його особистої участі в суспільному житті установи, відношення потерпілих до особи засудженого, спврозмірність скоєного засудженим, та відбутим ним терміном, тривалість невідбутого основного покарання у виді позбавлення волі та інші обставини, які, зазвичай, - беруться до уваги при вирішенні питання про застосування до засудженого пільги, яка передбачена положеннями ст. 82 КК України, - умовно дострокового звільнення від основного покарання у виді позбавлення волі.
Така поверхневість позиції прокурора не дає змогу суду врахорвувати її, як слушну під час слухання даного кримінального провадження.
В судове засідання представник спостережної комісії при Кагарлицькій райдержадміністрації не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, його неявка не є перешкодою для слухання кримінального провадження даної категорії без його участі.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали подання установи виконання покарань про застосування до засудженого положень ст. 82 КК України, - умовно дострокового звільнення засудженого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, клопотання засудженого про застосування щодо нього більш м`якого покарання у виді виправних робіт, приходить до висновку щодо задоволення подання Кагарлицької виправної колонії (115) Київської області, погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну невідбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, та задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо застосування до нього більш м`якого покарання у виді виправних робіт, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Обґрунтування судом призначення засудженому ОСОБА_5 більш м`якого покарання у виді виправних робіт.
Так, що стосується задоволення клопотання ВК № 115 щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 більш м`якого покарання, то клопотання слід задовольнити, так як засуджений ОСОБА_5 , на думку суду, - повністю підпадає під положення ст. 82 КК України, - заміна невідбутої частини покарання більш м`яким.
Крім того, суд наголошує на тій обставині, що призначення більш м`якого виду покарання засудженому є пільгою засудженого, який повинен своєю позитивною поведінкою довести ту обставину, що він заслуговує на застосування до нього більш м`якого покарання, зокрема, у виді виправних робіт.
Так, вищевказану пільгу засуджений повинен отримати лише після виконання вимог, які прямо та чітко зазначені в ч. 3 ст. 82 КК України, де, зокрема, зазначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
В даному випадку ж суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 остаточно став на шлях виправлення, його поведінка достеменно свідчить про той факт, що під час відбування основного покарання у виді позбавлення волі ним виконано вимоги, які зазначені в ч. 3 ст. 82 КК України.
Що стосується фактичних обставин справи, то судом в судовому засіданні встановлено, що:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Васильків Київської області, громадянин України, зареєстрований та проживав до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений:
- 18 грудня 2018 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без призначення додаткового покарання, а саме, - без позбавлення права керування транспортними засобами;
- 03 червня 2019 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області винесено вирок, на підставі якого апеляційну скаргу прокурора, - задоволено частково, вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.12.2018 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного покарання скасовано, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, в решті вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області, - залишено без змін.
Вирок Апеляційного суду Київської області від 03.06.2019 року набрав законної сили 03.06.2019 року;
- який з 09.07.2019 року утримувався в ДУ «Київський СІЗО», та з 09.07.2019 року відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)».

Початок строку покарання: «08» липня 2019 року.
Кінець строку покарання: «08» липня 2022 року.
1/3 строку покарання: «08» липня 2020 року.

Не відбутий термін покарання станом на 10.09.2020 року становить 1 рік 302 дні.

В Кагарлицьку виправну колонію Київської області (115) прибув із ДУ «Київський СІЗО», де утримувався з 09.07.2019 року, де за час перебування в даній установі дисциплінарних стягнень та заохочень не мав.
По прибуттю в Дердавну установу «Кагарлицька ВК (№115)» «11» вересня 2019 року працевлаштований робітником на контрагенському об`єкті ПрАТ «Вентиляційні системи».
За весь час відбування покарання до праці відносився добре, завдану роботу виконував добросовісно.
За час відбуття покарання характеризується позитивно, заходи виховної спрямованості відвідує регулярно, реагує на них правильно.
Так, за час перебування в місцях позбавлення волі 4 рази заохочувався керівництвом установи за добросовісне відношення до праці та зразкову поведінку, добросовісне відношення до праці, активну участь в спортивно масових заходах установи, проте, заохочення за активну участь в спортивно масових заходах за подання органів прокуратури було знято, поруч з цим, - засуджений ОСОБА_5 дисциплінарних стягнень, в тому числі погашених чи знятих в установленому порядку, не має.
З а о х о ч е н н я :

1. 09.01.2020 р. За сумлінне ставлення до праці на контрагенському Подяка Нач. ВК
об`єкті.

2. 02.04.2020 р. За сумлінне ставлення до праці на контрагенському Подяка Нач. ВК
об`єкті.

3. 04.05.2020 р. За активну участь в спортивно масових заходах Грамота Нач. ВК
до Дня солідарності трудящих. (знято)

4. 01.07.2020 р. За сумлінне ставлення до праці на контрагенському Подяка Нач. ВК
об`єкті.
С т я г н е н н я:

Дисциплінарних стягнень, в тому числі знятих, чи погашених в установленому порядку, засуджений ОСОБА_5 , - не має.
Слід зазначити, що за весь період відбування покарання, (фактично з моменту відбування покарання), а не за короткий проміжок часу, який передував настанню пільги, засуджений поводить себе правильно, з адміністрацією колонії коректний та ввічливий, в колективі засуджених не конфліктує, активно приймає участь в суспільному житті установи виконання покарань, виказує позитивні плани на майбутнє, в зв`язку з чим не має дисциплінарних стягнень, в тому числі погашених чи знятих в установлених законом порядку, а тому, на думку суду, поведінка засудженого ОСОБА_5 є прикладом поведінки для інших засуджених, що, звісно, позитивно впливає на вирішення питання щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги, яка передбачена положенням ст. 82 КК України, - заміна призначеного основного покарання у виді позбавлення більш м`яким, - на виправні роботи.
Як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_5 свою вину в скоєному злочині визнав та розкаюється, відшкодував в повному обсязі потерпілим шкоду, заподіяну злочином.
Засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення і заслуговує, на думку учасників процесу, зокрема, представника ВК 115 згідно ст. 82 КК України, заміни покарання більш м`яким покаранням, та, на думку суду, - на виправні роботи.
Суд при вирішенні даного питання керувався нормами як матеріального, так і процесуального права.
Що стосується норм матеріального права, то суд керувався наступним.
Так, згідно ст. 82 КК України:
1. Особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
2. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю.
3. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Як видно з матеріалів подання, пояснень представника ВК № 115, пояснень самого засудженого ОСОБА_5 , - він став на шлях виправлення.
Про даний факт, окрім іншого, свідчить висновок, який міститься в характеристиці засудженого, та який міститься в матеріалах справи, в якому зазначено, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, став на шлях виправлення, тому заслуговує на застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст.. 82 КК України.
4. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.
Отже, як видно з матеріалів справи, ОСОБА_5 був засуджений 03.06.2019 року Київським апеляційний судом за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді 3 (трьох) років без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Відповідно, згідно з положеннями ч. 4 ст. 12 КК України, засуджений ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин.
Відповідно до положень ст. 25 КК України засуджений ОСОБА_5 скоїв необережний злочин.
Відповідно, як де юре, так і де факто засуджений ОСОБА_5 підпадає під положення п. 1 ч. 4 ст. 82 КК України, так як станом на день слухання справи, - станом на 10.09.2020 року відбув більше, ніж 1/3 частину покарання, так як 1/3 строку покарання засудженим ОСОБА_5 відбута 08 липня 2020 року.
Що ж стосується застосування до засудженого ОСОБА_5 більш м`якого покарання у виді виправних робіт, то при вирішенні даного питання судом були враховані як формально - юридичні підстави, так і оціночні підстави заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, які передбачені частиною третьою ст. 82 КК України.
Так, що стосується формально - юридичних підстав заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням було враховано, що на час слухання справи засудженим ОСОБА_5 було відбуто більше, ніж 1/3 частина основного покарання у виді позбавлення волі, яке було призначено на підставі вироку Київського апеляційного суду від 03 червня 2019 року.
Крім того, при застосуванні формально - юридичної підстави заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням враховано наступні чинники:
1. Згідно ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_5 відноситься до категорії злочинів тяжкого ступеню тяжкості.
2. Згідно ст. 25 КК України злочин, вчинений ОСОБА_5 є вчиненим з необережності.
3. Відсутність в діях ОСОБА_5 пенітенціарного рецидиву.
Так, що стосується оціночних підстав заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_5 було враховано слідуючі підстави:
Так, як видно з матеріалів справи (висновок спостережної комісії, подання ВК № 115, пояснення учасників процесу, зокрема, представника ВК 115, судом встановлено, що процес виправлення засудженого ОСОБА_5 досягнув тієї стадії, на якій відбування засудженим ОСОБА_5 призначеного основного покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.
Крім того, до оціночних підстав, які дають змогу застосувати до засудженого ОСОБА_5 положення ст. 82 КК України суд відносить наступні обставини:
- за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 за добросовісне відношення до праці та зразкову поведінку, за активну часть в спортивно масовиму житті установи мав 4 заохочення.
Дійсно, одне заохочення за активну участь спортивно масових заходах за клопотанням органів прокуратури знято, проте, на думку суду, цей факт свідчить однозначно про те, що засуджений ОСОБА_5 приймає активну участь в суспільному житті установи, а не є інертним спостерігачем такого життя.
Отримання засудженим такої кількості заохочень свідчить про системність їх отримання, про спрямованість поведінки засудженого до виправлення та перевиховання та активну участь у процесі ресоціалізації.
- за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 не мав, та не має жодного дисциплінарного стягнення, в тому числі знятого, чи погашеного в установленому законом порядку.
Вищевказана обставина на думку суду свідчить про усталену правослухняну поведінку засудженого ОСОБА_5 за весь час відбування покарання, а не за короткий проміжок часу, який передував настанню пільги.
Суд вважає, що наявність такої кількості заохочень, (хоча і одне знято за поданням прокуратури), при відсутності дисциплінарних стягнень, в тому числі знятих чи погашених в установленому законом порядку, пояснення представника ВК 115, характеристика на засудженого, висновки комісії, свідчать про уставлене позитивне відношення до праці та позитивну поведінку засудженого ОСОБА_5 та його дійсне ставлення на шлях виправлення.
- далі, суд враховує ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 виказує позитивні плани на майбутнє, що, на думку суду, виражається в тому, що після гіпотетичного (можливого) звільнення з місць позбавлення волі бажає влаштуватися на роботу, що свідчить про той факт, що засуджений після звільнення з місць позбавлення волі бажає продовжувати реальний процес адаптації до суспільства, тобто, в даному випадку вбачаються ознаки прагнення засудженого до ресоціалізації;
- засудженим ОСОБА_5 шкода, (як матеріального, так і морального характеру), заподіяна злочином, відшкодована потерпілій стороні повністю, в зв`язку з чим потерпілі до засудженого претензій морального чи матеріального харектеру не мають.
Даний факт підтверджується письтмовив розписками потерпілих, які приєднані до матеріалів даного кримінального провадження за клопотанням захисника засудженого.
Отже, при наявності вищевказаних формально - юридичних та оціночних підстав для заміни невідбутої частини покарань більш м`яким суд прийшов до висновку, щодо визначення засудженому ОСОБА_5 конкретного різновиду такої заміни основного призначеного покарання у виді позбавлення волі на такий вид покарання, яке може бути призначене, як основне, - на виправні роботи.
При визначенні виду більш м`якого покарання засудженому ОСОБА_5 суд орієнтувався на послідовність їх розташування, яка розміщена в ст. 51 КК України.
Суд наголошує на тій обставині, що при заміні невідбутої частини покарань більш м`яким, суд може обрати будь - який з більш м`яких видів основного покарання, а не лише той, який є найближчим до раніше призначеного у згаданому переліку ст. 51 КК України, тому з урахуванням вищевикладених обставин судом було обрано до засудженого ОСОБА_5 основне покарання у виді виправних робіт з дотриманням умов та підстав такого застосування, які передбачені ст.. ст.. 51 - 82 КК України.
Порядок призначення покарання у виді виправних робіт, зокрема, ОСОБА_5 чітко регламентовано ст. 57 КК України, де, зокрема, зазначено, що:
1. Покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.
2. Виправні роботи не застосовуються до вагітних жінок та жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, до непрацездатних, до осіб, що не досягли шістнадцяти років, та тих, що досягли пенсійного віку, а також до військовослужбовців, працівників правоохоронних органів, нотаріусів, суддів, прокурорів, адвокатів, державних службовців, посадових осіб органів місцевого самоврядування.
Зглядаючись на вимоги ч. 2 ст. 57 КК України засудженому ОСОБА_5 може бути призначено покарання у виді виправних робіт, він не входить до переліку осіб, яким не можливо призначити дане покарання.
Крім того, суд наголошує, що такий вид покарання, як виправні роботи, є основним покаранням (ч. 1 ст. 52 КК України), яке може бути призначене судом засудженому ОСОБА_5 у випадку заміни невідбутої частини покарання у виді обмеження або позбавлення волі більш м`яким (ч. 1 ст. 82 КК України ).
При вирішенні даного питання суд також керувався ППВСУ від 24 жовтня 2003 р. №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", зокрема, в постанові зазначено, що правильне вирішення питання про застосування виправних робіт значною мірою залежить від ретельного з`ясування даних про особу підсудного (працездатність, сімейний стан, поведінка на роботі, і за місцем проживання, ставлення до праці, тощо).
Так, судом в судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_5 працездатного віку, працездатний, по місцю відбування покарання працевлаштований, добре відноситься до праці, йому гарантоване працевлаштування після можливого звільнення з місць позбавлення волі.
Порядок і умови виконання покарання у виді виправних робіт регламентуються главою 9 КК України.
Порядок відрахувань із заробітку засуджених до виправних робіт регулюється ст. 45 КВК України.
Крім того, при визначенні строку покарання у виді виправних робіт судом було застосовано положення ППВСУ від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зокрема, абз. 1 п. 4, де зазначено, що у випадках, коли максимальна межа більш м`якого покарання, що встановлена відповідною статтею Загальної частини КК України є меншою строку невідбутої частини покарання, строк більш м`якого покарання не може перевищувати цю межу.
Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_5 більш м`якого покарання у виді виправних робіт не суперечить реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду виконується мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової.
Суд наголошує на тій обставині, що заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, на відміну від умовно -дострокового звільнення від відбування покарань не веде до зміни кримінально - правового статусу особи засудженого ОСОБА_5 , - він вважається таким, що продовжує відбування покарання, хоча і іншого виду.
Це зумовлює і відповідно кримінально - правові наслідки даного різновиду заміни покарання більш м`яким.
Вони, зокрема, полягають у наступному:
1. Відповідно до ч. 5 ст. 82 КК України під час відбування більш м`якого покарання до особи засудженого ОСОБА_5 може бути застосовано умовно - дострокове звільнення за правилами, які передбачено ст. 81 КК України.
2. Відповідно до ч. 4 ст. 90 КК України строк погашення судимості ОСОБА_5 обчислюється з дня відбуття більш м`якого покарання, при цьому однак цей строк визначається тим більш суворим покаранням, яке було призначено ОСОБА_5 за вчинений ним злочин.
3. У випадку вчинення ОСОБА_5 під час відбування виправних робіт нового злочину суд відповідно до ч. 6 ст. 82 КК України матиме змогу до покарання за знову вчинений злочин приєднати не відбуту частину більш м`якого покарання за правилами, які передбачені ст.ст. 71-72 КК України.
Що стосується застосування норм процесуального права, то в даному випадку суд застосував ст.ст. 537, 539 КПК України.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Згідно ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням ) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає про той факт, що застосування інституту заміни призначеного основного покарання на більш м`яке щодо засудженого ОСОБА_5 є одним з проявів принципу гуманізму у кримінальному праві.
Його застосування спрямоване на звуження меж кримінально-правової репресії для стимулювання виправлення засудженого, зокрема, ОСОБА_5 , адаптації його до норм соціальної поведінки та вимог дотримання правопорядку.
Отже, при винесені ухвали щодо засудженого ОСОБА_5 суд керувався Конституцією України, нормами діючого КПК України, КК України, КВК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 369, 370 372, 537, 539 КПК України, ст.. 57, 82 КК України, суд, -
У Х В А Л И В :

Подання Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_8 , погоджене з головою спостережної комісії при Кагарлицькій райдержадміністрації в Київській області ОСОБА_9 , про застосування до засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживав до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 18 грудня 2018 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без призначення додаткового покарання, а саме, - без позбавлення права керування транспортними засобами;
- 03 червня 2019 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області винесено вирок, на підставі якого апеляційну скаргу прокурора, - задоволено частково, вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.12.2018 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного покарання скасовано, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, в решті вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області, - залишено без змін.
Вирок Апеляційного суду Київської області від 03.06.2019 року набрав законної сили 03.06.2019 року;
- який з 09.07.2019 року утримувався в ДУ «Київський СІЗО», та з 09.07.2019 року відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», положення ст. 82 КК України, - заміну призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, - задовольнити.
Засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Васильків Київської області, громадянину України, який зареєстрований та проживав до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , якого засуджено:
- 18 грудня 2018 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без призначення додаткового покарання, а саме, - без позбавлення права керування транспортними засобами;
- 03 червня 2019 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області винесено вирок, на підставі якого апеляційну скаргу прокурора, - задоволено частково, вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.12.2018 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного покарання скасовано, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, в решті вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області, - залишено без змін.
Вирок Апеляційного суду Київської області від 03.06.2019 року набрав законної сили 03.06.2019 року;
- який з 09.07.2019 року утримувався в ДУ «Київський СІЗО», та з 09.07.2019 року відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», - не відбуту частину строку основного покарання у виді 1 року 302 дні позбавлення волі замінити на 1 рік 302 дні виправних робіт по місцю роботи з відрахуванням 15 % заробітку, щомісячно, - в дохід держави.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду потягом 7 діб, а засудженим, - протягом 7 днів з дня отримання повного тексту ухвали.

Суддя ОСОБА_1