н/п 1-кп/953/1114/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2020 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження №0004577 від 27.10.2018 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вороніж РФ, громадянки України, з вищою освітою, розлученої, не працюючої, має на утриманні дочку 2010 р.н., офіційно не зареєстрована, проживає: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
26.10.2018 року, приблизно о 11-50 год., ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні супермаркету «АТБ», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 102, де здійснює свою торгівельну діяльність ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», маючи злочинний прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, таємно, шляхом вільного доступу, взяла з торгівельних стелажів майно, що належить ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», а саме: 2 пляшки коньяку SHABO V.S.O.P., 5 зірок 0,5 л., вартістю 341,74 грн.; шматок м`яса шийної частини свинини ТМ «Глобино», масою 0,959 кг., вартістю 139,00 грн., загальною вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №4124 від 05.11.2018 - 480,74 грн., які з метою реалізації умислу на таємне викрадення чужого майна поклала до поліетиленового пакету чорного кольору, який мала при собі та пройшла лінію кас, не пред`явивши товар до оплати та не сплативши його вартість. Однак, довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_3 не змогла з незалежних від неї причин, оскільки після проходженні лінії кас була зупинена на виході з магазину з неоплаченим товаром працівником охорони магазину. Тим самим, ОСОБА_3 могла заподіяти ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» матеріальну шкоду на суму 480 грн. 74 коп.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно заяви обвинуваченої ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , обвинувачена беззаперечно визнала свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, тобто у закінченому замаху на крадіжку вартістю 480 грн. 74 коп.

ОСОБА_3 надала згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Представник потерпілого ОСОБА_5 , згідно його заяви згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно ч. 4. ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального проступку за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України повністю доведена та суд кваліфікує її дії за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розмір шкоди, єдиний епізод, особу винної та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд згідно ст. 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 не судима, не працює, розлучена, має на утриманні неповнолітню дочку, 2010 р.н., не має реєстрації, проживає: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Також, згідно представлених до суду даних відносно ОСОБА_3 винесено вирок Київського районного суду м. Харкова від 16.09.2020 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України, однак за представленими до суду відомостями вирок суду від 16.09.2020 року не набрав законної сили.

Конституцією України встановлені права, свободи та обов`язки людини і громадянина. Зокрема, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду (ст. 62).

Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ст. 17 ч. 1 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Відповідно до ч. 5 зазначеної статті поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Згідно з вимогами ст. 88 ч. 1 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Таким чином, до того моменту, коли обвинувальний вирок суду набере законної сили, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, а тому відповідні державні органи повинні поводитися з нею як невинуватою особою. Це, зокрема, означає, що суди не мають права призначати покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 ч. 4 КК України при наявності попереднього вироку, який не набрав законної сили. Такі висновки відповідають практиці Європейського суду з прав людини у рішенні в справі «Аллене де Рібемон проти Франції».

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про розгляд кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України в даному судовому засіданні на підставі даних, які містяться в матеріалах справи.

При цьому суд зазначає, що наявність відносно ОСОБА_3 іншого вироку, що не набрав законної сили, не є перешкодою для винесення вироку по справі, що розглядається, враховуючи п.11 ч.1 ст. 537 КПК України, якою передбачена можливість суду під час виконання вироків вирішувати питання про застосування покарання за наявністю кількох вироків.

Призначаючи покарання за скоєне в межах пред*явленого, суд керується ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, розмір шкоди, особу винної та обставини, які пом`якшують її покарання, вважає, що виправлення обвинуваченої можливо при призначенні їй покарання за скоєння кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт. Перешкод для призначення громадських робіт не встановлено.

Питання речових доказів визначити на підставі вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 302, 373, 374, 381-382 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України - у виді громадських робіт на строк вісімдесяти годин.
Речові докази, передані потерпілому за зберігання залишити у його розпорядженні та власності.

Речові докази (диск) залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1