Справа № 405/300/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,

при секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора: ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого: ОСОБА_5 ,

н/л потерпілого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008925 від 26.11.2019, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кропивницький, українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, неодруженого,не маючого утриманців, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.12.2006 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки. 09.06.2009 звільнений умовно - достроково від відбуття покарання з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 18 днів;

- 21.02.2012 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років. 27.12.2014 звільнений умовно достроково від відбуття покарання з невідбутим строком 1 рік 6 місяці 10 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчинений повторно, за наступних обставин.

25.11.2019 року близько 13:45 год. ОСОБА_8 , будучи раніше судимою особою, згідно вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда за ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України від 18.12.2006 року, на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно, перебуваючи на перехресті вулиці Воронежська та провулку Середній в м. Кропивницький побачивши потерпілого неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та за раптово виниклим умислом на відкрите викрадення чужого майна, заволодів майном що належить потерпілому при наступних обставинах.

Зазначеного дня і часу ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, повторно, з метою власної наживи, діючи корисно, дочекавшись поки заздалегідь помічений ним неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 проходитиме повз нього, схопив за ліву руку останнього та відвів потерпілого на задній двір ЗНЗ НВО №1 м. Кропивницького.

Після чого, ОСОБА_8 наказав неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 дістати з кишень наявне в нього майно, на що неповнолітній потерпілий добровільно вийняв з кишень 7 гривень, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J6» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , чорного кольору, вартістю 3315,00 грн., який був в силіконовому чохлі типу бампер, вартістю 100,00 грн. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_8 усвідомлюючи протиправність своїх дій, вихопив із рук неповнолітнього потерпілого зазначені вище грошові кошти в сумі 7 гривень, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J6 » імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , який був в силіконовому чохлі типу бампер.

В подальшому, заволодівши викраденим та утримуючи його при собі ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3415 гривень..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину в скоєному правопорушенні не визнав в повному обсязі та пояснив, що 25.11.2019 рок приблизно о 13:45 год. йшов по дорозі, по якій ходить кожен день. На своєму шляху зустрічав багато осіб. Побачив завчасно невідомого молодика потерпілого. Підійшов до нього на перехресті та запитав його чи є в нього телефон та гроші, на що той відповів, що є. Тоді він сказав, щоб потерпілий їх йому дав. Хлопець добровільно мовчки дістав та дав йому в руки телефон та дві купюри (п`ять і дві гривні). Зазначив, що тиску на потерпілого не чинив ні морального, ні фізичного та ніяким чином йому не погрожував. Він сказав хлопцю до побачення і вони розійшлися в різні сторони. Через два три дні заклав телефон у ломбард «Скарбничка» на свій паспорт, отримав 1200 гривень, які витратив на власні потреби. 04 грудня 2019 року приблизно о 10 годині до нього приїхали працівники поліції і запропонували проїхати до райвідділу, на що він добровільно погодився. В райвідділі дав такі саме пояснення як і в судовому засіданні. Після чого, його повторно допитували, надавши на руки виклик на наступну дату. Коли він з`явився на допит, то його затримали і тоді він дізнався, що його звинувачують у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 КК України. Зазначив, що на перехресті, де підійшов до потерпілого, автомобілі проїжджали по дорозі.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення, його вина доводиться зібраними в кримінальному провадженні та перевіреними у судовому засіданні належними та допустимими доказами, обсяг дослідження яких визначений судом з урахуванням думки учасників судового провадження:

- показами потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що 25.11.2019 року після шостого уроку вийшов зі школи, це було приблизно о 13:45 год. Йшов по пров. Сердньому і побачив на перехресті ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Коли приблизився до нього, то ОСОБА_8 підійшов, схопив його за ліву руку та приставив до лівого боку металевий предмет, ззовні схожий на заточену викрутку, приблизно 8 сантиметрів та повів його у задній двір школи. В дворі школи нікого не було і він відчував страх. ОСОБА_8 наказав, щоб він віддав йому всі гроші і цінності. Він дістав з кишені 7 гривень, номіналом 5 і 2 гривні та мобільний телефон, які передав ОСОБА_9 в руки. Після чого, обвинувачений спитав у нього за документи на телефон, він повідомив, що їх у нього не має, вони вдома, а там є дорослі. Потім ОСОБА_8 пішов. А він відразу побіг додому та зателефонував в поліцію.

Вказав, що свій мобільний телефон викупив в ломбарді за 1700 гривень.

- протоколом огляду місця події від 25.11.2019 року з фото таблицею до нього, за участю потерпілого ОСОБА_6 , в присутності двох понятих, було оглянуто відкриту місцевість за адресою: м. Кропивницький, пров. Середній, біля школи №1 (а.к.п.11-14);

- протоколом огляду предмету від 03.12.2019 року, в ході якого оглянуто картону коробку синього кольору, розмірами 16х8,5х5 см., на лицевій частині коробки в верхній частині розташований символ, виконаний у вигляді листка та друкований надпис «Samsung Galaxy J6» та оглянуто фіскальний чек, в якому зазначено про покупку мобільного телефону «Samsung Galaxy J6» » імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 за 5199,90 гривень, чохлу для телефону за 449 гривень (а.к.п.29-31);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.12.2019 року, згідно якого, серед чотирьох осіб, потерпілий ОСОБА_6 за зовнішнім виглядом та рисами обличчя показав на невідому йому особу, під номером 1, якою є ОСОБА_8 , який 25.11.2019 року заволодів його майном (а.к.п.34-36);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.12.2019 року та додатком до нього DVD-R диском з відеозаписом, в ході проведення якого в присутності понятих, законного представника, потерпілий ОСОБА_6 показав, що 25.11.2019 року після закінчення шостого уроку, близько 13:40 год. він вийшов з приміщення школи та опинився на вул. Таврійській, потім повернув ліворуч і попрямував по пров. Середньому, проходячи будівлю школи. Коли він опинився на перехресті вул. Воронезька та пров. Середній в м. Кропивницький, його зупинив невідомий йому чоловік, який був зростом близько 180 см., худорлявої тіло будови, на голові мав шапку чорного кольору, дублянку рудого кольору, чорні штани та чорні кросівки. Коли потерплий пройшов повз чоловіка, той схопив його за ліву руку та прислонив до лівого боку чорний гострий металічний предмет, який давив йому у бік. Ззовні предмет був схожий на ніж або викрутку. Потерпілий вказав, що розгубився і в цей час чоловік повів його на задній двір школи, де наказав дістати з кишень усі речі. ОСОБА_6 дістав з кишень грошові кошти в сумі 7 гривень та мобільний телефон «Samsung Galaxy J6», які віддав в руки чоловіку. Отримавши речі, чоловік встав навпроти потерпілого та запитав у нього, де документи на телефон, на що ОСОБА_6 вказав, що в нього їх немає. Після чого, чоловік хотів провести потерпілого додому, однак той вирвався. Прийшовши додому зателефонував в поліцію.

- протоколом огляду предмету від 03.12.2019 року, під час якого оглянуто диск для лазерних систем зчитування CD-R «Videx», на якому містяться файли з відеозаписом з камер внутрішнього спостереження приміщення ПТ «Ломбард «Гроші Тут», на яких зображено як чоловік, який за зовнішнім виглядом схожий на ОСОБА_8 приносить мобільний телефон та віддає його працівнику ломбарду, після чого отримує грошові кошти (а.к.п.47-49).

- висновком судової товарознавчої експертизи №1002 від 09.12.2019 року, згідно якого ринкова вартість станом цін на 25.11.2019 року, не представленого на експертизу мобільного телефону марки «Samsung Galaxy J6» 2018 року, » імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , який на момент викрадення був у технічно справному стані, викрадений без зарядного пристрою та іншої гарнітури, придбаний в новому стані 08.01.2019 року складає 3315 гривень.

Ринкова вартість станом цін на 25.11.2019 року не представленого на експертизу чохла для мобільного телефону «Samsung Galaxy J6», який було придбано в новому стані 08.01.2019 року складає 100 гривень (а.к.п.58-64);

- протоколом огляду предмету від 24.12.2019 року, під час якого оглянуто в приміщенні службового кабінету №422 Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області чоловічу куртку з мокрої шкіри типу дублянки, рудого кольору, яку надав ОСОБА_8 та пояснив, що дана куртка належить його брату. В ході огляду місця події вилучено чоловічу куртку рудого кольору, яка поміщена до пакету білого кольору (а.к.п.65);

- протоколом огляду предмету від 24.12.2019 року, під час якого оглянуто чоловічу куртку з мокрої шкіри типу дублянки, рудого кольору (а.к.п.66);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 30.12.2019 року, згідно якого, серед чотирьох речей, а саме чоловічих курток рудого кольору, потерпілий ОСОБА_6 впізнак під номером 3 куртку рудого кольору, в якій був одягнений ОСОБА_8 в момент скоєння злочину (а.к.п.69-73).

Приведені вище та дослідженні судом докази є належними та допустимими, оскільки отримані органом досудового розслідування згідно з вимогами Кримінального процесуального законодавства України, уповноваженою особою та містять в собі фактичні дані, які вказують на місце, час, спосіб вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України.

Не є доказом в розумінні статті 84 КПК України акт про застосування собаки від 25.11.2019 року та додаток до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 від 30.12.2019 року.

Даючи правову оцінку діям обвинуваченого згідно інкримінованого обвинувачення у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.187 КК України, яку обрав орган досудового розслідування, суд враховує надані та досліджені судом докази, а також встановлені на підставі даних доказів обставини справи, і приходить до переконання, що вказане обвинувачення не знайшло свого підтвердження. При цьому, суд виходить з наступного.

Так, ч.2 ст.187 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вчинення розбою, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Органом досудового розслідування в обвинувальному акті від 13.01.2020 року розбій інкриміновано за ознакою насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилося у застосуванні ОСОБА_8 предмету, ззовні схожого на викрутку із гострим кінцем, з метою подолання опору потерпілого та заволодіння його майном.

Суд враховує керівні роз`яснення Пленуму Верховного Суду України викладені в постанові №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» зі змісту яких слідує, що під нападом у розбої слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи. Ці дії характеризуються раптовістю, несподіваністю для потерпілого, короткочасністю, агресивністю. При цьому зазначене насильство, яке виступає способом заволодіння майном спрямоване на подавлення волі потерпілого до супротиву та самозахисту від нападника. Також, важливе значення, для кваліфікації розбою, має суб`єктивне сприйняття потерпілим реальності погрози застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я.

Крім того, у висновках, що містяться у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 14 листопада 2013 року № 5-35кс13 щодо розмежування розбою від грабежу зазначено, що розбій є окремим спеціальним різновидом суспільно небезпечного діяння проти власності, яке складається з двох нерозривних, взаємозалежних дій: нападу і насильства.
Напад складається з одномоментного акту або системи поведінкових актів, за допомогою яких відбувається заволодіння майном. Властивістю нападу є включення, «вплетення» в нього насильства дії, що робить заволодіння майном нападом.
У розбої напад завжди пов`язаний із насильством або погрозою його застосування. Зусилля нападника спрямовані насамперед проти особи (потерпілого, власника майна); застосовуються проти її волі та/або поза її волею. Метою такого насильства є намір відразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Нападник покладається й обирає форми (способи) насильства, які самі по собі становлять реальну небезпеку для життя чи здоров`я потерпілого у разі їх негайного застосування чи впродовж тривання нападу. В уяві нападника таке насильство забезпечує безперешкодний перехід чужого майна на його користь.
Насильство, яке застосовується під час відкритого заволодіння майном (грабежу), має іншу правову природу. Особа має намір викрасти чуже майно і для цього застосовує відкриту форму заволодіння ним.
Головним у намірі грабіжника є бажання відкрито заволодіти майном. Стосовно цієї мети насильство має факультативне, другорядне, хоч обтяжуюче й кваліфікуюче, але побічне значення; в умислі винного воно не є переважаючим чинником.
Отже, прояв ознак розбою та грабежу, їх відмінність між собою полягає у фактичних підставах кваліфікації конкретного суспільно небезпечного діяння.

Під час судового засідання ознак нападу, поєднаного з погрозою насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з боку ОСОБА_8 не встановлено.

Так, потерпілий в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_8 взяв його за ліву руку та приставив предмет - викрутку до лівого боку і повів його у задній двір. При цьому, потерпілий не зазначав, що з боку ОСОБА_8 були погрози, які б він сприймав як небезпечні для його життя чи здоров`я, а вказував лише про те, що він відчував страх.

Під час перегляду відеозапису слідчого експерименту від 03.12.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_6 судом встановлено, що останній вказував, що предмет, був ззовні схожий на ніж. Однак, коли слідчий конкретизував відповідь потерпілого, задавши питання про те, що предмет був схожий на викрутку, то потерпілий з цим погодився. При цьому, дії обвинуваченого викликали у потерпілого стан розгубленості, про реальність погроз застосування насильства, які б він сприймав як небезпечні для життя та здоров`я, не вказував.

Окрім того, як під час проведення слідчого експерименту, так і в судовому засіданні потерпілий не вказував щодо подальшого використання стороннього предмету при заволодінні його майном у дворі школи та наявності останнього у обвинуваченого.

При затриманні ОСОБА_8 предмет, яким він начебто погрожував потерпілому не вилучено, будь-яких слідчих (розшукових) дій по встановленню місця знаходження даного предмету вчинено не було.

Тобто, суду не надано беззаперечних доказів обставин, встановлених органом досудового розслідування, а саме нападу з метою заволодіння чужим майном з використанням невстановленого в ході досудового розслідування предмету, що ззовні схожий на викрутку із гострим кінцем.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин вчинення злочину, суд приходить до висновку, що безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_8 є власність потерпілого. При цьому, обов`язкового додаткового об`єкту, який характерний для розбою - життя чи здоров`я потерпілого, не встановлено.

Не встановлено судом і об`єктивної сторони розбою, який інкримінується органом досудового розслідування у вину ОСОБА_8 , так як з сукупності досліджених доказів в діях обвинуваченого не вбачається вчинення нападу, поєднаного із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, про що свідчить і суб`єктивне ставлення потерпілого до подій, який не вказував і не відчував реальної погрози застосування до нього насильства, небезпечного для його життя та здоров`я.

Підсумовуючи викладене, суд вважає доводи прокурора про кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.187 КК України припущенням, тоді як, відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В своїх рішеннях «Ірландія проти Сполучного Королівства» від 18.01.1978року, «Коробков проти України» від 21.10.2011року Європейський суд з прав людини зазнає, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК України, «поза розумним сумнівом» знайшли своє підтвердження під час судового розгляду даного кримінального провадження.

У відповідності до ч.3 ст.337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, тому суд перекваліфіковує дії ОСОБА_8 із вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазначала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій за ч.2 ст.187 КК України на вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з погрозою насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, передбаченого ч.2 ст186 КК України, що, враховуючи санкції статей, покращує його становище.

В рішенні Європейського суду «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року у справі про зміну кваліфікації злочину судом також зазначається, що суд розглядає справу в межах пред`явленого обвинувачення, але може змінити обвинувачення за умови, що це не погіршує становище підсудного та не порушує його право на захист.

Наведені судом докази в своїй сукупності є достатніми для кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК України.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання ОСОБА_8 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується позитивно, неодружений, не має утриманців, не працює, на обліку в КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» та КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» не перебуває, раніше судимий, кримінальне правопорушення вчинив в період незнятої та непогашеної у встановленому законом порядку судимості.

Обставин, пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Беручи до уваги характер, тяжкість та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_8 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає що його виправлення можливе в умовах ізоляції від суспільства з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі, з призначенням покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі, що на думку суду є необхідним та достатнім для попередження вчинення ОСОБА_8 нового кримінального правопорушення та його перевиховання.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Витрати за проведення експертних досліджень в сумі 942,06 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_8 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винним за ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 залишити тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 04.12.2019 року.

Цивільний позов в кримінальному провадженні відсутній.

Речові докази:

- коробка від мобільного телефону марки Samsung Galaxy J6», фіскальний чек від 08.01.2019 року, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому як йому належні;

- диск для лазерних систем зчитування формату CD-R «Videx», на якому містяться відео файли, наданий ПТ «Ломбард «Гроші Тут» - залишити зберігати при матеріалах кримінальног провадження;

- чоловічу куртку рудого кольору, типу «дублянка», яка передана до камери зберігання речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області повернути ОСОБА_8 як йому належну.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 942 /дев`ятсот сорок дві/ гривні 06 копійок.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_10