УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісові Сорочинці Прилуцького району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_2 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , не судимого, не одруженого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням розміру застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 169 тис. 440 гривень.
У клопотанні вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що 05 жовтня 2018 року, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №54-РС, солдата військової служби за контрактом ОСОБА_5 призначено на посаду номера обслуги гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.28 Конституції України, ніхто не може бути

підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. 9, 11, 16, 28, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.

У порушення вищевказаних вимог Конституції України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військовослужбовець за контрактом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , 15 листопада 2020 року, близько 05 годин 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння зайшов до кімнати №6 гуртожитку №4 військової частини НОМЕР_1 , по АДРЕСА_3 , де помітив військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 . Між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла суперечка з приводу вживання спиртних напоїв, у ході якої, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_7 . Тоді ж, 15 листопада 2020 року, близько 5 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у кімнаті №6 гуртожитку № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 , по АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи свої протиправні дії, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, а також заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_7 , застосовуючи фізичну силу, раптово, наніс останньому декілька ударів кулаками своїх рук в область голови ОСОБА_7 .

В результаті вказаних неправомірних дій, ОСОБА_5 умисно заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної травми, відкритої черепно-мозкової травми, перелому основи черепа, забою головного мозку першого ступеню, перелому верхньої щелепи ліворуч, тобто тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Обґрунтованість підозри сторона обвинувачення доводить зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема, протоколом огляду місця події від 15.11.2020, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 15.11.2020, заявою ОСОБА_7 про отримання з невідомих причин тілесних ушкоджень від військовослужбовця ОСОБА_5 та з проханням притягнути останнього до відповідальності, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу ОСОБА_5 від 15.11.2020, повідомленням про підозру ОСОБА_5 16.11.2020, протоколом допиту підозрюваного від 16.11.2020, висновком експерта за №2224 від 16.11.2020.
Крім викладеного, у клопотанні слідчим вказано і про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Ризики мотивовані тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а саме позбавлення волі строком до восьми років.Вік підозрюваного ОСОБА_5 , його соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я, дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування. Крім того, відповідно до матеріалів, доданих до клопотання, наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні. Слідчий звертає увагу суду у клопотанні на те, щонаявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки в ході досудового розслідування встановлюється причетність ОСОБА_5 до аналогічних злочинів, а тому перебуваючи не під вартою, останній може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Водночас, слідчий вказує на положення ч.3 ст.183 КПК України, якими передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у межахщодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вину свою визнав, проте зазначив, що того вечора потерпілий ОСОБА_7 першим наніс йому удар, через те, що увечері підозрюваний відмовився йти з ним продовжувати гуляти та випивати. Водночас, просив не застосовувати до нього таку міру запобіжного заходу, зазначив, що зробив для себе віисновки, а також, що буде надавати допомогу потерпілому в лікуванні.
Захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про долучення до матеріалів справи копії посвідчення учасника бойових дій та характеристики з місця роботи ОСОБА_5 військової частини, про те, що останнього позитивно характеризують колеги по службі. Вказані документи були долучені судом до матеріалів справи.
Разом з тим, захисник зазначив, що, як вбачається з показів свідків, того вечора і підозрюваний, і потерпілий, були в стані алкогольного сп`яніння та саме на цьому ґрунті, на підставі побутового конфлікту, зав`язалася сутичка, яка привела до тяжких наслідків для обох сторін. Щодо застосування застави до підозрюваного, захисник вказав, що вона не є співмірною з покаранням та її застосування не зможе забезпечити виконання умов органів слідства або гарантувати безпеку потерпілому чи підозрюваному. Крім того, за ОСОБА_5 поручилися колеги, з якими він проходить військову службу, тому просив застосувати до ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Захисник зазначив, що з урахуванням неточностей, допущених потерпілим у заяві про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, а також, у зв`язку з можливою в подальшому зміною кваліфікації вказаних діянь, питання застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного, тим більше, тримання під вартою, захисник вважає передчасним.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що слідчим відділом Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області за процесуального керівництва військової прокуратури Житомирського гарнізону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №003955 від 15.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В ході досудового розслідування, складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яку 16.11.2020 вручено ОСОБА_5 під підпис, після затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому, згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Окрім того, згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Подане до суду клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України та в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 бґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення ч.1 ст.121 КК України, що наразі підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 15.11.2020, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 15.11.2020, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу ОСОБА_5 від 15.11.2020, висновком експерта за №2224 від 16.11.2020, повідомленням про підозру ОСОБА_5 16.11.2020 та протоколом допиту підозрюваного від 16.11.2020. При цьому, щодо зазначення потерпілим у заяві від 15.11.2020 про те, що йому були нанесені ОСОБА_5 тілесні ушкодження у кімнаті №6 гуртожитку №4, на території в/ч НОМЕР_1 , близько 19:00 14.11.2020, суд враховує, що з пояснень свідків та підозрюваного вбачається, що події, які передували події злочину, розпочалися з розпиття потерпілим і підозрюваним спиртних напоїв увечері 14.11.2020 та завершилися нанесенням тілесних ушкоджень вже близько 5ої ранку 15.11.2020, що не заперечується підозрюваним і його захисником. Такі неточності щодо часу подій прокурор пояснює перебуванням заявника у стані алкогольного сп`яніння та після отриманих травм. Судом враховуються покази усіх свідків, підозрюваного та інші зібрані у справі за клопотанням докази в сукупності, з яких вбачається, що обгрунтована підозра щодо заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя у момент заподіяння, підтверджується саме щодо подій близько п`ятої ранку 15.11.2020.
Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
При цьому, при оцінці існуючих ризиків, на які покликались слідчий та прокурор, суд враховує також, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, щого його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та враховується тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а саме покарання за санкцією частини 1 статті 121 КК України у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
На переконання слідчого судді, слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може у подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі; досить обгрунтованим суд вважає також ризик вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень.

Окрім того, враховуючи, що ОСОБА_5 проживає у гуртожитку військової частини, де проживають також і свідки у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає підставним також ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків та ін. у цьому кримінальному провадженні, у разі застосування іншого, більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

За наведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Дані обставини є істотними і такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч.3 ст.183 КПК України).

При визначенні розміру застави суд враховує приписи п.2 ч.5 ст.182 КПК України, майновий стан підозрюваного, який має офіційне постійне місце роботи, сімейний стан (неодружений), інші встановлені відомості про підозрюваного та наявні ризики за ст.177 КПК України, зважаючи на які, а також, запобігаючи завідомо непомірному розміру застави для підозрюваного, суд вважає достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбаченим КПК України, встановлення розміру застави, менше максимального рівня та більше мінімального рівня, визначених законом.

За таких обставин, оцінивши ризики, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає їх обґрунтованими у повному обсязі та зважаючи на викладене вище, підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не вбачає, а тому подане клопотання про застосування запобіжного заходу підлягає частковому задоволенню, з огляду на визначений розмір застави. З урахуванням зазначеного та оскільки підстав для задоволення клопотання захисника про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання судом не встановлено, таке клопотання залишається судом без задоволення.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання залишити без задоволення.

Клопотання слідчого слідчого відділу Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15 січня 2021 року включно.

Строк дії ухвали до 15 січня 2021 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира.

Розмір застави визначити у межах 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 81 080 грн (вісімдесят одна тисяча вісімдесят гривень).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований (проживає) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі установи виконання покарань.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч.4 ст 202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання підозрюваного під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 16 год.00 хв. 23.11.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1