Справа № 308/1019/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника користувача майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Зі змісту клопотання з`ясовано, що до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від працівника превенції про те, що 26.01.2021 о 17:59 год. за адресою м. Ужгород, проспект Свободи, 18 ними було зупинено автомобіль марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee» р.н. НОМЕР_1 , під час перевірки якого було виявлено імовірно підробку свідоцтва про реєстрацію та VIN-код кузова. За даним фактом 27.01.2021 сектором дізнання Ужгородським ВП ГУНП в Закарпатській області було розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України. 26 січня 2021 року в ході огляду місця події було вилучено транспортний засіб марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 сіро-жовтого кольору, що на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу належить гр. ОСОБА_5 , який знаходиться в користуванні гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 . Прокурор просить накласти арешт на транспортний засіб марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 сіро-жовтого кольору, що на праві власності згідно з свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу належить гр. ОСОБА_5 , який знаходиться в користуванні гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; заборонити власнику чи іншим користувачам, ким би вони не були, розпоряджатись та користуватись вказаним.

В судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання, а представник користувача майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 просив передати автомобіль на відповідальне зберігання такій.

Слідчий суддя, заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З витягу з ЄРДР видно, що сектором дізнання Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 27.01.2021.

З протоколу огляду місця події від 26.01.2021 з`ясовано, що вказаного дня в ході огляду місця події було вилучено транспортний засіб марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee» реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN-код НОМЕР_2 сіро-жовтого кольору, що на праві власності згідно з свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу належить ОСОБА_5 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Вилучене за постановою дізнавача від 27.01.2021 визнано речовими доказами.

З пояснень ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.01.2021 з`ясовано, що автомобіль марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee» реєстраційний номер НОМЕР_1 був придбаний три роки тому, про факт підробки свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу до вказаного автомобіля їй відомо не було.

У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

З системного аналізу вищевказаної норми можна дійти висновку, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, є об`єктом кримінальних-протиправних дій чи набуто протиправним шляхом.

Слідчий суддя, з огляду на конкретні обставини справи, та враховуючи, що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на автомобіль та свідоцтво про реєстрацію до такого з метою збереження речових доказів.
Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Так, адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах користувача майна ОСОБА_6 , заперечував щодо накладення арешту на автомобіль, просив передати авто на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .

Практика Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності.

В цьому контексті слідчий суддя зауважує, що згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Отже, невиправдане втручання та обмеження будь-якого із зазначених елементів, які становлять зміст права власності, призведе до свавільного порушення захищеного ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на мирне володіння своїм майном.
На переконання слідчого судді даний захід кримінального провадження в частині заборони користування автомобілем несе в собі надмірний тягар для власника та користувача такого.
Слідчий суддя вважає, що арешт вилученого автомобіля марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 з позбавленням власника та/або користувача права користуватися вказаним є непропорційним завданню арешту і призведе до обмеження прав власника та/або користувача.

В зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до висновку, що заборона розпорядження, зокрема відчуження автомобіля, в даному випадку буде достатнім заходом, є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, клопотання підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee» реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN-код НОМЕР_2 сіро-жовтого кольору, що на праві власності згідно з свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу належить ОСОБА_5 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони розпорядження таким.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , шляхом заборони розпорядження, володіння та користування таким.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1