УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність старшого слідчого СУ Головного управління ДФС у м. Києві, щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001318 від 16.07.2020, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність старшого слідчого СУ Головного управління ДФС у м. Києві, щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001318 від 16.07.2020.

Скаргу мотивовано тим, що у кримінальному провадженні №0001318 від 16.07.2020, у якому досудове розслідування здійснюється слідчим відділом розслідування кримінальних проваджень транзитно-конвертаційних груп слідчого управління Головного управління ДФС у м. Києві за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 2 ст. 209 КК України, з 16.12.2020 по 17.12.2020 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у справі №761/40328/20 від 11.12.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук та вилучено особисті грошові кошти, що належить ОСОБА_5 , а саме: 11 802 доларів США (що відповідно до курсу НБУ станом на 16.12.2020 складає - 327 612 грн), 2 200 євро (що відповідно до курсу НБУ станом на 16.12.2020 складає - 741 17 грн) та 40 000 грн.

Оскільки ОСОБА_5 не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні, на вказані кошти, як на тимчасово вилучене майно не накладено арешт, не існує підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, то вказані грошові кошти підлягають негайному поверненню.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити з підстав у ній наведених.

Слідчий ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення скарги зазначивши, що вказані грошові кошти визнано речовим доказом та вони не є тимчасово вилученим майном, оскільки дозвіл на їх вилучення було надано ухвалою слідчого судді. Крім того зазначив, що 28.12.2020 засобами поштового зв`язку було подано клопотання про накладення арешту на майно.

Вислухавши думку адвоката та слідчого, дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 статті 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно із ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Так, у судовому засіданні встановлено, що СУ ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001318, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 липня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст.205-1, ч.3 ст.212, ч.2 ст.366, ч.2 ст.2 ст.209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року слідчим слідчої групи та прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001318 від 16 липня 2020 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 з метою встановлення і вилучення наступних предметів, речей та документів щодо діяльності наступних юридичних осіб: ТОВ «КОМПАНІЯ КЕРАМХОЛЛ» (), ТОВ «КЕРАМХОЛЛ-ЗАХІД» () та ТОВ «КЕРАМА МАРКЕТ»(), ТОВ «КОМПАНІЯ «КЕРАМХОЛЛ» () ,ТОВ «ЄВРОБУД ЕКСПЕРТ» (), ТОВ «БУДСТАР ІНВЕСТ» (), ТОВ «БУДКОМПАНІ ОЛІПМ» (), ТОВ «ВЕРУМ БІЗНЕС» (),ТОВ «ВІНД ПРАЙМ» (), ТОВ «БУД ВЕСТ КОМПАНІ» (), ТОВ «АМОРІЯ» (), ТОВ «БК МАРСАЛ» (), ТОВ «ОПТ-ТОРГБУД» (), ТОВ «БУД МЕРЕЖА» (), ТОВ «ЕКСДРІМ СЕРВІС» (),ТОВ «ЩИВЕЦЬ» (), ТОВ «ДБК-АН» (), ТОВ «ФОКС КОМПАНІ» (), ТОВ «ФЕНІКС ЛЕКО» (), ТОВ «ЕКОРЕСУРС-Т» (), ТОВ «КЛАСИКА КОМФОРТУ» (), ПП «СІКОМСЕРВІС-ІНВЕСТКОМ» (), інших фізичних осіб, які виступали засновниками, директорами, бухгалтерами вищевказаних юридичних осіб, а також фізичних осіб підприємців, від яких документально відображається реалізація товарів, а саме: печаток, установчих та інших реєстраційних документів зазначених вище підприємств, первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів, тендерних пропозицій, договорів про співпрацю із усіма змінами, доповненнями (додатками); специфікацій; актів прийому-передачі; накладних; податкових накладних; рахунків-фактур; платіжних доручень; книг обліку придбання та продажу товарів, надання послуг, виконання робіт; реєстрів виданих та отриманих податкових накладних); банківських документів (банківських карток із зразками підписів, документів, на підставі яких, відповідно до вимог інструкцій Національного банку України, було відкрито рахунки зазначеним вище суб`єктам господарювання та фізичним особам; довіреностей на право користування (розпорядження) банківськими рахунками; заяв на зняття грошових коштів (переведення на рахунок); грошових чеків; доручень на отримання коштів; договорів щодо розрахунково- касового обслуговування та надання послуг «клієнт банк» з зазначенням місця встановлення, заявок на надання зазначеної послуги; ключів доступу до системи «клієнт-банк», роздруківок руху коштів та інших); банківських платіжних карток, з використанням яких знімалися готівкові грошові кошти; документів які подавалися декларантом для підтвердження митної вартості товарів, а саме: декларацію митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензію на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; страхові документи ; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснювалися за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписки з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію) та інші документи; безпосередньо грошових коштів, отриманих в результаті протиправної діяльності; комп`ютерів, ноутбуків, серверів, планшетів, електронних носіїв інформації (жорстких дисків, флеш-накопичувачів, дисків тощо) з інформацією щодо фінансово-господарських операцій зазначених підприємств та фізичних осіб; мобільних терміналів систем зв`язку, які використовувалися під час незаконної діяльності; а також зіпсованих документів; чистих аркушів або бланків документів з відбитками печаток підприємств; документів з чорновими рукописними та друкованими записами; блокнотів; робочих зошитів; копій документів, що посвідчують особу; документів з вільними зразками почерку та підписів вищевказаних осіб, а також службових осіб і працівників перелічених вище підприємств та фізичних осіб, а також інших документів, які мають значення для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження, а відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду.

З 16.12.2020 по 17.12.2020 старшим слідчим слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень транзитно-конвертаційних груп слідчого управління Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_6 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено 11 802 доларів США, 2 200 євро та 40 000 грн.

У свою чергу, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту ( ч.1 ст.169 КПК України).

На момент розгляду скарги, слідчим ухвали слідчого судді про арешт грошових коштів, які вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , не надано.

Посилання слідчого на те, що 28.12.2020 засобами поштового зв`язку було подано клопотання про накладення арешту на майно не приймаються до уваги слідчим суддею з огляду на таке.

Як вбачається з наданої слідчим копії клопотання про накладення арешту, прокурор просить накласти арешт на грошові кошти у сумі 11 802 долари США та 2 200 євро, тоді як предметом скарги адвоката ОСОБА_3 є грошові кошти, вилучені під час обшуку, зокрема, 11 802 доларів США, 2 200 євро та 40 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається з долучених до скарги документів, адвокатом долучено договори купівлі-продажу нерухомого майна та податкові декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця, електронні квитанції Державної податкової служби до вказаних декларацій, які підтверджують законність джерела походження вилучених у ході обшуку грошових коштів.

При цьому, слідчим не доведено, що вилучене майно входить до переліку майна, дозвіл на вилучення якого надавався ухвалою суду та не надано жодного процесуального документу, що вказані грошові мають відношення до кримінального провадження №0001318.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України , слідчий під час кримінального провадження та інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведене положення Конституції покладене в основу однієї з засад кримінального провадження, сутність якої відображена у ст. 16 КПК України та передбачає, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження можливе лише на підставі вмотивованого судового рішення, без наявності якого допускається тільки тимчасове вилучення майна.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що найважливіша вимога ст. 1 вказаного Протоколу полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним. Тобто, відповідати вимогам діючих у відповідній державі законів та міжнародних актів.

Частиною 1 статті 7 КПК України визначено, що зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Вказана засада кримінального провадження у силу статті 9 КПК України полягає в обов`язку слідчого, прокурора, слідчого судді під час кримінального провадження неухильно дотримуватися вимог, зокрема, Кримінального процесуального кодексу України.

У силу п. 18 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання вимог закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та законних інтересів осіб.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, скарга адвоката ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а тимчасово вилучене майно поверненню власнику.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 22, 167-169, 171, 234, 303, 306-307, 309, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати слідчого СУ Головного управління ДФС у м. Києві, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001318 від 16.07.2020 повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучене майно, а саме: грошові кошти у розмірі 11 802 (одинадцять тисяч вісімсот два) долари США, 2 200 (дві тисячі двісті) євро, 40 000 (сорок тисяч) грн.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1