Справа № 206/1810/20
1-і/206/1/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого суді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні клопотання прокурора про продовження застосування обвинуваченим ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України, запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисників-адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0000035 відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України.

28.04.2020 року автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого суддю для судового провадження - суддю ОСОБА_8 .

Головуючий суддя ОСОБА_8 на даний час перебуває на лікарняному.

Пунктом 20-5 розділу XІ Перехідні положення КПК України передбачено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановити такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

Розгляд питань, які віднесено до повноважень слідчого судді (крім розгляду клопотань про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій і скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування), та окремих питань під час судового провадження здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Тому, розгляд клопотання щодо продовження застосування запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 проводиться іншим суддею Самарського районного суду м. Дніпропетровська, визначеним в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, що відповідає положенням п.20-5 розділу XІ Перехідні положення КПК України.

Вирішуючи питання доцільності продовження строків застосування запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 суд виходить з наступного.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про продовження обвинуваченим запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не відпали.
Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та захисники-адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні вважали можливим застосувати до обвинувачених запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені. Заперечували проти продовження застосування до обвинувачених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши думку прокурора, обвинувачених, захисників обвинувачених, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовження строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі доведення того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Стаття 176 Кримінального процесуального кодексу України передбачає види запобіжних заходів, серед яких є найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
За змістом ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Отже, при вирішенні питання про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд враховує, що останні обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, неодноразово судимі за злочини з корисливих мотивів, не працевлаштовані, постійного джерела доходу не мають, що може спонукати їх до вчинення нових корисливих злочинів, у ОСОБА_4 відсутні будь-які сталі соціальні зв`язки та, знаючи про покарання, обвинувачені можуть переховуватись від суду, впливати на потерпілих та свідків, отже ризики, які виправдовують тримання їх під вартою, не відпали, з метою недопущення перешкоджання кримінальному провадженню, виконанню рішення суду, з урахуванням вимог ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити застосування запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме тримання під вартою на строк до шістдесяти днів.
На думку суду саме такі запобіжні заходи будуть достатніми засобами, які здатні забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинувачених та дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів.
Задовольняючи клопотання про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченим розмір застави відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України в розмірі, передбаченому ч.5 ст. 182 КПК України, застосувавши таким чином альтернативний запобіжний захід.
Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.
У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже суд вважає за необхідне визначити розмір застави відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, виходячи із розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2020 року - 2102 грн. Враховуючи дані обвинувачених, суд вважає, що сума у розмірі 84080 грн. (40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб) буде достатньою для внесення у якості застави, а підстав для зменшення суми застави судом не встановлено.
В силу ч. 3 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
Суд не може прийняти до уваги доводи обвинувачених та захисників-адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_9 про те, що застосовування до обвинувачених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою є недоцільним, а можливо застосувати запобіжні заходи, такі як домашній арешт, оскільки, ризики, що наведені прокурором, заслуговують на увагу, оскільки обвинувачені неодноразово судимі за злочини з корисливих мотивів, не працевлаштовані, постійного джерела доходу не мають, що може спонукати їх до вчинення нових корисливих злочинів, У ОСОБА_4 відсутні будь-які сталі соціальні зв`язки та, знаючи про покарання, обвинувачені можуть переховуватись від суду.
Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Разом з тим, суд наголошує на тому, що обвинувачені не позбавлені можливості в подальшому ставити питання перед судом про зміну їм запобіжних заходів під час судового розгляду, коли перестануть існувати ризики, зазначені вище судом.
Таке продовження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 177, 182, 197, 331, 350, 376 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора про продовження строків дії запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.
Строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити до 28 листопада 2020 року включно, щодо кожного з обвинувачених.
Визначити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заставу у розмірі 84080 гривень кожному, яка може бути внесена як самими обвинуваченими так і іншими фізичними або юридичними особами (заставодавцями).
Обвинувачені або заставодавці мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок з наступними реквізитами: одержувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030200, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA5026001, код класифікації доходів бюджету: 22030200.
Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до Самарського районного суду м. Дніпропетровська;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вони проживають, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками.
Ухвала відповідно до Рішення Конституційного суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019 може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1