Справа № 527/823/20
провадження № 1-кп/527/170/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2020 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине кримінальне провадження № 0000220, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2020 рокуза обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільне, Семенівського району Полтавської області, українця, громадянина України, одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
05 квітня 2020 року ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом без належного дозволу, близько 19 год. 00 хв. направився на Сулинську затоку Кременчуцького водосховища з ціллю виловити риби для своїх потреб. З використанням гумового човна Колібрі зеленого кольору з двома дюраловими веслами, ОСОБА_5 вийшов на водойму, де виставивши три рибальські ліскові сітки, на Сулинській затоці Кременчуцького водосховища поблизу с. Святилівка, Глобинського району, Полтавської області, на території ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Сулинський», який входить до складу природно-заповідного фонду України, після чого повернувся до берега та направився додому.

06 квітня 2020 року близько 02 год 00 хв. ОСОБА_5 повернувся до залишених у водоймищі сіток і усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони й відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів за допомогою вказаних трьох сіток здійснив незаконний вилов риби, після чого відразу повернувшись на берег та почав виплутувати рибу, був викритий працівниками Полтавського рибоохоронного патруля за незаконне зайняття рибним добувним промислом без належного дозволу, забороненими знаряддями лову рибальськими сітками, у недозволеному місці території ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Сулинський», який входить до складу природно-заповідного фонду України, в порушення вимог п.п.3.1, 3.15, 4.13 Правил любительського і спортивного рибальства. Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_5 незаконно добув рибу в кількості: судак 4 шт., вартістю 903 грн., за один екземпляр, сазан 5 шт., вартістю 602 грн., за один еземпляр, білизна 8 шт., вартістю 602 грн., за один екземпляр, плітка 12 шт, вартістю 150 грн., за один екземпляр, карась сріблястий 102 шт., вартістю 30 грн., за один екземпляр, лящ 3 шт., вартістю 301 грн., за один екземпляр, загальною вагою 89 кг, яка відноситься до водних живих ресурсів загальнодержавного значення, чим заподіяв істотну шкоду водним біоресурсам добувши незаконно цінні види риб, згідно Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства у межах території та об`єктів природно-заповідного фонду України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 року № 541 на загальну суму 17201 грн.Шкода під час досудового розслідування відшкодована частково на загальну суму 3500 грн. (копія квитанції додана до матеріалів кримінального провадження).

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, яке заподіяло істотну шкоду, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Одночасно з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 прокурором направлено до суду угоду про визнання винуватості, укладену 08 травня 2020 року під час досудового розслідування між Начальником Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 .

Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, не заперечує обставин вчинення інкримінованого йому злочину, що викладені у повідомленні про підозру, беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри. Сторонами узгоджено, покарання, яке буде призначено ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 249 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується визнав повністю, просив суд затвердити укладену між ним та прокурором 08 травня 2020 року угоду про визнання винуватості. Наслідки затвердження даної угоди йому зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 вважають за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та ОСОБА_5 , як таку, що відповідає вимогам закону.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого сторонами покарання.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що угода про визнання винуватості від 08.05.2020 була укладена обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором добровільно, вона відповідає вимогам закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, суд вважає, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.
Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 08 травня 2020 року по кримінальному провадженню № 0000220 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, укладену між начальником Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначити покарання у виді штрафу розміром 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію, а саме: гумовий човен «Колібрі», 2 весла, три риболовні ліскові сітки, рибу вагою 89 кг. конфіскувати в дохід держави.
Арешт накладений ухвалою суду від 09 квітня 2020 року (справа № 527/589/20, провадження № 1-кс/527/248/20) скасувати.
Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1