Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

24 грудня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ТОВ «АТБ Маркет» ОСОБА_7 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000286 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2020 року стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженя с.Великий Жолудськ Володимирецького району Рівненської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, на підставі ст.89 КК України не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.185, ч.1 ст.186 КК України,
в с т а н о в и л а :

Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2020 року ОСОБА_5 визнано винним та засуджено: за ч.1 ст.186 КК України на 6 місяців арешту, за ч.2 ст.185 КК України на 3 місяці арешту.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді арешту строком на 6 місяців.
Судом обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 04 січня 2021 року, та взято його під варту в залі суду.
Вироком стягнуто із ОСОБА_5 на користь ТОВ "АТБ-Маркет" 267,90 грн. відшкодування матеріальної шкоди та на користь держави 286 грн. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.
Судом вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Цим вироком ОСОБА_5 визнаний виним в тому , що він 21 грудня 2018 року близько 20 год. 00 хв., він перебуваючи поблизу багатоквартирного будинку №14/2 мікрорайону Будівельників м.Вараш Рівненської області, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою збагачення, підійшов до ОСОБА_9 , який лежав на землі після падіння, усвідомлюючи, що діє в присутності потерпілого, який розуміє протиправний характер дій ОСОБА_5 , нехтуючи цією обставиною, умисно, шляхом вільного доступу, всупереч волі власника, відкрито викрав із правої кишені штанів потерпілого ОСОБА_9 мобільний телефон марки «CUBOT», моделі «ECHO», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_1 .
Вказаним майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд - здав під заставу до відділення ломбарду «Партнер», що в м.Вараш Рівненської області, через свого знайомого ОСОБА_10 , а отримані кошти використав на власні потреби.
Цими діями потерпілому ОСОБА_9 заподіяно майнову шкоду на суму 2237 грн 10 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , 19 липня 2019 року в період часу з 16 год. 53 хв. по 16 год. 59 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ-Маркет», який знаходиться в м.Вараш, мікрорайон Будівельників, буд.№49, діючи умисно, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, викрав із торгового прилавку одну пляшку алкогольного напою, об`ємом 0,5 л, марки «Captain Morgan Spiced Gold», вартістю 267 грн 90 коп., яку заховав за пояс шортів та залишив приміщення магазину. Викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить суд вказаний вирок змінити та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 120 годин громадських робіт та скасувати обраний йому запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, запевнив суд, що при першій можливості відшкодує завдані збитки.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог та залишення вироку без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, за викладених у вироку обставин, є вірним, відповідає фактичним обставинам цього провадження та підтверджений наявними у справі доказами, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Статтею 370 КПК встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з приписами статей 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. За роз`ясненнями, які містить п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Ухвалюючи вказаний вирок, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, призначивши обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, яке за своїм видом та розміром відповідає як особі винного, так і встановленим обставинам кримінального провадження.
Зокрема було враховано наявність пом`якшуючих покарання обставин - щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, та відсутність обтяжуючих обставин. Також судом було взято до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії нетяжких злочинів, і враховано суспільну шкідливість вчинених обвинуваченим діянь та їх систематичність.
При цьому, колегія суддів зауважує, що з матеріалів кримінального провадження не вбачається наявності у ОСОБА_5 джерела отримання правомірних доходів.
Сукупність вказаних обставин стала підставою для висновку місцевого суду, з яким погоджується і колегія суддів, про можливість перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 та досягнення дієвості покарання лише у разі призначення йому покарання у виді арешту, оскільки менш суворе покарання буде недостатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що санкція ч.1 ст.186 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до чотирьох років. Санкція ч.2 ст.185 КК України встановлює покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.
Отже місцевий суд, із врахуванням усіх обставин цього провадження обрав ОСОБА_5 покарання у виді арешту, який не є найбільш суворим видом з альтернативних покарань, передбачених санкціями інкримінованих йому статей. При цьому, санкцією ч.2 ст.185 КК України взагалі не передбачено покарання у виді громадських робіт, про призначення якого просила сторона захисту.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд при ухваленні цього вироку дотримався вимог як закону про кримінальну відповідальність, так і кримінального процесуального закону, призначивши ОСОБА_5 вид та міру покарання, яке за своїм видом та розміром відповідає особі винного та обставинам кримінального правопорушення, а тому підстав для зміни даного вироку та задоволення апеляційних вимог колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 413, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2020 року стосовно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3