Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року

м. Київ
справа № 127/2841/19
провадження № 51-4474ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2019 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 28 серпня 2020 року щодо ОСОБА_5 .

Встановлені обставини
За вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2019 року визнано винуватим і засуджено:
- ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк

4 роки. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 5 вересня 2018 року до набуття вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі;
- ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк

4 роки. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 5 вересня 2018 року до набуття вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі;
- ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк

4 роки. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 5 вересня 2018 року до набуття вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішено питання стосовно судових витрат і долі речових доказів.
Вінницький апеляційний суд ухвалою від 28 серпня 2020 року відмовив у задоволенні апеляційних скарг захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , а зазначений вирок міського суду без змін.
Суть питання
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотні порушення місцевим та апеляційним судами вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2019 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 28 серпня 2020 року щодо ОСОБА_5 ,

а провадження у справі закрити у зв`язку з недоведеністю винуватості останнього у вчиненні інкримінованого за ч. 3 ст. 185 КК злочину.
Мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням закону захисник не навів обґрунтування незаконності рішень місцевого й апеляційного судів, як він мав зробити відповідно до ст. 412 КПК.
Посилаючись на п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК, як на підставу для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції, захисник не зазначив, які конкретно положення кримінального процесуального закону порушив кожен із судів, у чому конкретно полягають ці порушення, як вони вплинули на законність та обґрунтованість оскаржуваних вироку й ухвали і чому такі порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом згаданих судових рішень з огляду на положення

статей 284, 370, 371, 374, 404, 413, 419, цього Кодексу, а також ст. ч. 3 ст. 185 КК у їх взаємозв`язку.
В касаційній скарзі взагалі не зазначено, у чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду відповідно до положень ст. 412 КПК.
Захисник не вказав, чи заявляла сторона захисту в суді апеляційної інстанції клопотання, яких усупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПКапеляційний судбезпідставно

не задовольнив, та яких конкретно доводів, наведених в його апеляційній скарзі, усупереч ст. 419 цього Кодексу апеляційний суд узагалі не дослідив, не перевірив та не оцінив, визнавши їх при цьому необґрунтованими. Також захисник у касаційній скарзі не навів конкретних доводів щодо незаконності усіх висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів сторони захисту в апеляційних скаргах з посиланням на конкретні положення процесуального та матеріального права.

У касаційній скарзі відсутні посилання на конкретну з підстав, передбачених ч. 1

ст. 284 КПК, а також доводи щодо необхідності застосування саме таких положень кримінального процесуального закону. Натомість у касаційній скарзі захисник наголошує на однобічності й неповноті судового розгляду, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження і просить касаційний суд дати доказам іншу оцінку, ніж та, яку дали районний та апеляційний суди, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду судом касаційної інстанції.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1

ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу захисника без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2019 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 28 серпня 2020 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3