Справа № 346/4600/18
Провадження № 11-кп/4808/299/20
Категорія ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого-судді ОСОБА_3 ,
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_7 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2019 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джизак, Узбекистан, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, українця, громадянина України, депутатом не обирався, неодноразово судимого, востаннє 01.08.2013 вироком Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим за ст.ст. 187 ч.1 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці, ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27.01.2016 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_10 ,
в с т а н о в и в :
1. Зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України три роки позбавлення волі, за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст..69 КК України два роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначено остаточне покарання ОСОБА_8 у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 залишено без зміни тримання під вартою.

Строк відбуття покарання вказано рахувати з моменту затримання 12 липня 2018 року.

Вирішено питання речових доказів.

Стягнуто з ОСОБА_8 в користь держави витрати за проведення судових експертиз, що становить 18 238,15 гривень.

2. Обставини у кримінальному провадженні, встановлені судом першої інстанції.
Згідно даних вироку, 12.07.2018 приблизно 06:00 год. обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_11 , де діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, під час спільного розпивання алкогольних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, взяв у власника квартири ОСОБА_11 дерев`яну палицю (биту) та почав наносити удари в ділянки голови та тулуба потерпілому ОСОБА_12 . В результаті нанесених ударів потерпілий впав на підлогу, де обвинувачений ОСОБА_13 продовжував наносити йому удари дерев`яною палицею (битою) у ділянки голови та тулуба.

В подальшому, після завершення конфлікту потерпілий ОСОБА_12 вийшов із квартири ОСОБА_11 та пішов по вул. Топоровського у напрямку вул. Шарлая в м. Коломия. Проте, від отриманих тілесних ушкоджень втратив свідомість та впав на землю. Далі потерпілого ОСОБА_12 каретою швидкої допомоги доставлено у реанімаційне відділення Коломийської ЦРЛ.

В результаті вказаних протиправних дій потерпілому ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку, рани голови, рани правої гомілки, синців лівої завушної ділянки шиї, лівої клубової та поперекової ділянок, в ділянках грудної клітки, правого і лівого плечей, передпліч, садна нижньої губи, лівого передпліччя. Дані тілесні ушкодження супроводжувались травматичним шоком важкого ступеню ( артеріальний тиск 60/40 мм. рт., пульс 110 уд/хв., сонливий дещо збуджений) і відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 02.08.2018 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_13 12.07.2018, приблизно о 01:00 год., перебуваючи на території залізно-дорожнього вокзалу м. Коломия, підійшов до потерпілого ОСОБА_14 , який сидів на лавці на території перону, де діючи умисно, повторно, керуючись корисливими мотивами, маючи на меті відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, вирвав із руки мобільний телефон марки "Lenovo A516", міжнародний ідентифікатор мобільного обладнання НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , згідно висновку товарознавчої експертизи від 27.07.2018 вартістю 347 грн., у якому знаходився стартовий пакет ПрАТ "ВФ Україна" вартістю 20 грн.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_8 направився в напрямку залізнодорожнього пішохідного моста, однак потерпілий ОСОБА_14 наздогнав його, після чого обвинувачений ОСОБА_8 наніс декілька ударів кулаками рук та ногами по тілу потерпілого ОСОБА_14 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді саден лобної ділянки правого та лівого ліктьових суглобів, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 19.07.2018 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

З викраденим майном обвинувачений ОСОБА_8 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 367 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 121, ч.2 ст. 186 КК України, визнав та підтвердив їх обставини відповідно до обвинувального акту.

3. Зміст апеляційної скарги:
- не оспорюючи доведеність вини, правильності кваліфікації дій обвинуваченого вважає вирок таким, що підлягає скасування з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості;

- призначивши покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України суд не врахував те, що ОСОБА_8 у період не знятої та непогашеної судимості за умисний тяжкий злочин повторно вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, який становить підвищену суспільну небезпеку;

- підстав для застосування ст. 69 КК України немає.

Просить скасувати вирок з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання, за ч. 1 ст. 121 КК України 5 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі.

Остаточно призначити ОСОБА_8 покарання 5 років позбавлення волі, згідно ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а в решті вирок залишити без зміни.

4. Судові рішення.
4.1. Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 21 січня 2020 року апеляційну скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2019 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України без змін.

4.2. Постановою Верховного Суду від 03 червня 2020 року касаційну скаргу прокурора ОСОБА_9 задоволено: ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 21 січня 2020 року скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції, ОСОБА_8 залишено під вартою до вирішення судом апеляційної інстанції питання щодо обрання йому запобіжного заходу, але не більш ніж на 60 днів.

5. Мотиви апеляційного суду
5.1. Прокурор оскаржив м`якість покарання і саме це питання є предметом апеляційного розгляду відповідно до ст. 404 КПК України.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого, а також правильність кваліфікації дій жодна із сторін не оскаржує, а тому вирок у цій частині апеляційний суд не переглядає.
5.2. За положеннями ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

5.3. У цій справі застосовані положення ч. 1 ст. 69 КК України і призначено покарання нижче від найнижчої межі.

Прокурор уважав, що для застосування цієї норми відсутні підстави.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора з огляду на таке.

Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції при призначенні покарання без достатніх підстав застосував положення ст. 69 КК України і призначив за ч. 1 ст. 121 та ч. 2 ст. 186 КК України покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої її санкцією.

По-перше. Злочини, скоєні обвинуваченим, тяжкі, корисливі і пов`язані з застосуванням насильства.

ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за корисливі насильницькі злочини і знову вчинив насильницькі корисливі кримінальні правопорушення.

Призначення покарання нижче від найнижчої межі за таких обставин не буде сприяти виправленню і перевихованню ОСОБА_8 .

По-друге. Згідно даних провадження обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України у стані алкогольного сп`яніння і це обтяжуюча обставина, яку суд першої інстанції належно не врахував при призначенні покарання.

По-третє. Верховний Суд у Постанові від 03.06.2020 (а.п. 169 т. 2) вказав, що якщо не буде встановлено інших обставин, які можуть вплинути на висновки суду щодо визначення виду та розміру покарання ОСОБА_8 , то раніше призначене покарання із застосуванням ст. 69 КК слід уважати м`яким.

Апеляційним судом досліджено дані, які характеризують ОСОБА_8 , й інших обставин, які б могли вплинути на висновки суду щодо визначення виду та розміру покарання ОСОБА_8 , не встановлено, а вказівки Верховного Суду є обов`язковими до виконання (ч. 2 ст. 439 КК України).

За цих обставин рішення суду про призначення покарання нижче від найнижчої межі не відповідає функції покарання по запобіганню вчинення ОСОБА_8 нових злочинів.

6. Рішення апеляційного суду.
6.1. Отже, вирок суду першої інстанції в частині застосування до ОСОБА_8 приписів ч. 1 ст. 69 КК України при призначенні покарання за злочини, передбачені ч. 1 ст. 121 та ч. 2 ст. 186 КК України, не відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості (ст. 370 КПК України) і його належить скасувати та ухвалити новий вирок у цій частині.

Обставини, на які слушно послався суд першої інстанції, впливають тільки на розмір покарання в межах санкцій норм кримінального закону, за якими ОСОБА_8 визнаний винуватим.

6.2. Враховуючи наведене колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного обвинуваченому покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 1 ст. 121 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України і остаточно призначити покарання із застосуванням ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Апеляційний суд при визначенні розміру покарання обвинуваченому враховує те, що вчинені ним діяння є тяжкими злочинами (ст. 12 КК) і один із них учинено в стані алкогольного сп`яніння. До уваги належить також узяти характеристики щодо ОСОБА_8 з місць позбавлення волі. Ці обставини в даній справі унеможливлюють застосування положень ст. 69 КК України.
Визнання вини, щире розкаяння обвинуваченого, позитивні характеристики з місця проживання, те, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей і особливо позиція потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , які не настоювали на суворому покаранні і не мають претензій до обвинуваченого, дають підстави призначити мінімальне покарання в межах санкцій інкримінованих злочинів, як на те звернув увагу прокурор.
У решті вирок суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 370, 374, 376, 404, 405, 407, 409, 418, 420, 421 КПК України Івано-Франківський апеляційний суд

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу Заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2019 року щодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 121 КК України п`ять (5) років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.186 КК України чотири (4) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять (5) років.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржений учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня його проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженому, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4
ОСОБА_5