Справа № 296/6743/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Житомирі клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопіль Черняхівського району Житомирської області, українця, громадянина України, неодруженого, працюючого водієм у ФОП ОСОБА_8 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2020 року за №0000317, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

До слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира звернувся старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 із клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 ..

В обгрунтування клопотання зазначає, що 16.07.2020 року близько 19 год. 20 хв. ОСОБА_6 у порушення вимог п.31.1. та п. 31.4.1в Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, керував технічно несправним автомобілем САЗ-3507 реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому робоча гальмівна система знаходилась в технічно непрацездатному стані внаслідок порушення герметичності гідравлічного гальмового приводу і потрапляння повітря в гідравлічний привід гальмівних механізмів, у зв`язку з чим технічний стан та обладнання автомобіля не відповідало вимогам стандартів, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкції підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації, що носить суто експлуатаційний характер та вказана несправність могла бути виявлена і усунена водієм до ДТП. Керуючи у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом по проїзній частині пров. Комунального у напрямку вул. Селецької м. Житомира поблизу будинку №7 водій ОСОБА_6 у порушення вимог п. 2.3.б ПДР України не був уважним, не простежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, та в порушення вимог п.1.7. вказаних

вище Правил не був особливо уважним до такої категорії учасників дорожнього руху як діти, які гралися попереду біля правого краю проїзної частини та яких він завчасно об`єктивно спроможний був виявити.

У порушення вимог п.12.1. Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій ОСОБА_6 не врахував дорожньої обстановки і стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, своєчасно не зменшив швидкості до величини, яка дозволила б зупинити керований ним транспортний засіб до лінії руху малолітнього пішохода при русі останнього у небезпечному напрямку. Рухаючись вищевказаним автомобілем зі швидкістю близько 20,2 км/год. і не будучи достовірно обізнаним про наміри малолітніх дітей, без достатніх підстав розраховуючи на їх належну поведінку, водій ОСОБА_6 продовжував рух та в порушення вимог пункту 12.3. ПДР України при виникненні небезпеки для його руху негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу, у результаті чого здійснив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_10 , який перетинав проїзну частину зправа наліво відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок ДТП малолітній пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди.

07.08.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Метою застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту зазначає необхідність запобігання наявним ризикам, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 8 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав, зазначених у клопотанні, та просили задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби, оскільки він працює.

Захисник у судовому засіданні заперечувала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та просила врахувати, що підозрюваний проживає з дружиною та бажає відшкодовувати завдану шкоди, у зв`язку з чим має працювати.

Заслухавши думку учасників, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 07.08.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно положень ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(с) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий і прокурор у клопотанні, є достатніми та на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення та підозрюваний причетний до цієї події.

Так, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що підтверджується, зокрема, протоколом огляду місця ДТП від 16.07.2020, висновком експертизи технічного стану транспортного засобу №11/2-728 від 17.07.2020, висновком комплексної фототехнічної експертизи та експертизи механізму і обставин дорожньо-транспортної пригоди №/2-727 від 17.07.2020, висновком судово-медичної експертизи №1438/46 від 31.07.2020, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколами допиту потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Крім того, слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні вказали на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме на можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, прокуратури та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 8 років, тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, отже органом досудового розслідування доведено, що наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Враховуючи вищевикладене, а також дані про особу підозрюваного, зокрема, те, що він має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, працює, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні правові підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений період доби з 21.00 год. по 06.00 год. наступного дня строком на 60 діб з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст.ст.181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби з 21.00 год. по 06.00 год. наступного дня строком на 30 діб, тобто до 09.09.2020 р..

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні обов`язки:

1. Прибувати до слідчого, прокурора за першим викликом та до суду за кожною вимогою.

2. Не залишати житло за адресою: будинок АДРЕСА_1 протягом часу дії даної ухвали у період доби з 21.00 год. по 06.00 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора, або суду та службової особи органу внутрішніх справ, якому буде передано ухвалу про обрання запобіжного заходу для виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження.

Визначити строк дії обов`язків з моменту оголошення ухвали до 09.09.2020 р..

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1