Справа № 478/1273/19 Провадження № 1-кп/478/64/2020
У Х В А Л А
06 серпня 2020 року. Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
В ході підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_6 подав клопотання про повернення обвинувального акту. Клопотання мотивоване тим, що обвинувальний акт не може вважатись офіційним документом, оскільки підпис прокурора не скріплено печаткою.
Крім того, обвинувальний акт в порушення п.5 ч.2 ст. 291 КПК України не містить повного викладу фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, місце, спосіб та час зберігання наркотичних засобів, відомості про осіб, яким обвинувачений мав намір збути наркотичні засоби, та відомостей щодо того, чи відбувався збут наркотичних засобів.
З огляду на допущені недоліки у формулюванні обвинувачення, не вбачаються ознаки об`єктивної сторони інкримінованих злочинів, які б давали можливість говорити про наявність в діях обвинуваченого складу злочину.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 подане клопотання підтримав, пояснив суду, що обвинувальний акт не містить обов`язкових складових, встановлених законом, просив повернути обвинувальний акт прокурору.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 клопотання про повернення обвинувального акту прокурору підтримали, просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував, пояснив суду, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши клопотання та обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.
Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до змісту п. 3 ч. 2 ст. 283, ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридичнаоцінка та кваліфікація дій підозрюваного (обвинуваченого), визначаються межі судового розгляду.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив, мета і наслідки вчиненого, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Що стосується обвинувального акта, то наведені в ньому фактичні данні в своїй сукупності повинні давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ч. 2 ст. 291 КПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Таким чином, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт перевіряється на відповідність саме вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.
Зі змісту обвинувального акта щодо ОСОБА_4 вбачається, що він містить у собі всі відомості, передбачені ст. 291 КПК, в тому числі і виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Посилання сторони захисту на те, що прокурором в обвинувальному акті викладені фактичні обставини, які вказують на відсутність складу злочину, невірну кваліфікацію злочинів, тощо, суд не бере до уваги, оскільки на даній стадії кримінального провадження не наділений повноваженнями надавати оцінку викладеним у обвинувальному акті фактичним обставинам, ставити питання про іншу кваліфікацію дій обвинуваченого, ніж та, яка зазначена в обвинувальному акті та іншими подібними повноваженнями, які підлягають встановленню та дослідженню в ході судового розгляду.
Доводи захисника щодо невідповідності обвинувального акту вимогам до офіційного документу, через відсутність печатки на підписі прокурора, суд також вважає необґрунтованими, оскільки норми ст. 291 КПК України не містять вимог про скріплення печаткою підписів слідчого та прокурора на обвинувальному акті.
З огляду на викладене, суд вважає, що доводи клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту не є обґрунтованими, у зв`язку з цим заявлене клопотання не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 291, 314-316, 369, 371, 372, КПК України, суд,
П о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Казанківського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1