УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП В м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження за №0002650 від 26.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.10.2020 до чергової частини Київського ВП надійшло повідомлення «102» про те, що під час огляду автомобіля марки «KIACLARUS», сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , виявлено предмет, зовні схожий на кастет та предмет, зовні схожий на металеву дубинку. Виїздом на місцепригоди, за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі, 14, виявлено автомобіль марки «KIACLARUS», сірого кольору,державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому виявлено та вилучено металевий предмет зовні схожий на кастет, та предмет, зовні схожий на металеву біту.
25.10.2020 проведено огляд місця події, а саме автомобіля марки «KIACLARUS», сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , де було виявлено та вилучено предмет зовні схожий на кастет, предмет зовні схожий на бейсбольну біту синього кольору, та автомобіль марки «KIACLARUS», сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 .
25.10.2020 року автомобіль марки «KIACLARUS», сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 було вилучено до спеціалізованого штрафмайданчику тимчасового затримання автомобілів та мототранспорту № НОМЕР_2 , розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Станційна 1-а, 27а.
Автомобіль марки «KIACLARUS», сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_6 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 на момент огляду та вилучення вказаний транспортний засіб перебував під керуванням та у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У зв`язку з викладеним, у органа досудового розслідування виникла необхідність в арешті вищезазначеного автомобіля, який визнаний речовим доказом та має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.
2. Обґрунтування поданого клопотання.
Підставами арешту майна автомобілю марки «KIACLARUS», сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 ,відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є наявність розумних підозр, які свідчать про те що вказаний предмет є доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Завданням арешту майна - автомобілю марки «KIACLARUS», сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 ,є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищезазначеного майна.
Метою накладення арешту згідно п. 1, п. 11 ч. 2 ст. 170 КПК України,є збереження речових доказів яким є автомобіль марки «KIACLARUS», сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , який має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, його арешт потрібен для позбавлення власника можливості відчужувати вказане майно, або псування, втрати, знищення, перетворення, передачі,що в свою чергу в подальшому унеможливить прийняття законного, та об`єктивного рішення.
Якщо транспортні засоби будуть перебувати у володінні особи, яка зацікавлена в кінцевому рішенні по кримінальному провадженню або до нього буде доступ сторонніх осіб, існує реальна загроза відчуження, зміни або знищення вказаного майна, його втрата може слугувати втратою доказової бази по провадженню.
3. Позиції учасників в судовому засіданні при розгляді клопотання.
Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без її участі.

Від представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд клопотання без участі користувача та його представника. Відповідно до заяви, адвокат заперечував проти накладення арешту на автомобіль, оскільки відсутні підстави для арешту.

4. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
4.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
4.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Так, слідчим суддею встановлено, що автомобіль марки «KIA CLARUS», сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містити на собі його сліди, оскільки в транспортному засобі були виявлені та вилучені металевий предмет зовні схожий на кастет, та предмет, зовні схожий на металеву біту, а також може містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вищевикладене також підтверджується постановою про визнання предмету речовим доказом від 26.10.2020 року, відповідно до якої вилучене майно визнане речовим доказом в рамках кримінального провадження №0002650 від 26.10.2020 року.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з вказаним майном.

4.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, транспортний засіб може бути речовим доказом в рамках даного кримінального провадження.
При цьому, оскільки транспортний засіб може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого відчуження, зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на транспортний засіб.
4.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
4.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
Також, враховуючи те, що існує ризик зміни або знищення майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону розпорядження та користування зазначеним майном, з метою запобігання вищевказаному ризику.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Київського ВП В м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження за №0002650 від 26.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «KIA CLARUS», сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном, та з подальшим його зберіганням на спеціальному майданчику для зберігання транспортних засобів.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Київського ВП В м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1