№ 207/583/20
№ 1-кп/207/358/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000211 від 15.02.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, працює розливником сталі на ПАТ «ДМК» в конвертерному цеху, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
02.02.2020 року, приблизно о 20:15 годині ОСОБА_5 , перебував на ганку під`їзду № 4 буд. № 30 по вул. Алтайська в м. Кам`янське, де зустрів раніше знайому йому ОСОБА_6 , з якою вчинив сварку на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. В ході сварки він, діючи навмисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_6 та наніс їй один удар кулаком правої руки в область обличчя справа, чим завдав потерпілій, згідно висновку судово-медичної експертизи № 173-Е від 18.02.2020, тілесні ушкодження у вигляді: синців на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав, просив суворо його не карати. Суду пояснив, що 02.02.2020 року о 20:00 годині він знаходився у подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , та коли приближався до другого під`їзду будинку, до нього підбігла собака, яка була без поводка та без намордника та почала гарчати. Він штовхнув її ногою, та пішов далі до свого під`їду. Коли він підійшов до свого під`їзду біля вхідних дверей стояла його сусідка ОСОБА_6 , яка зробила йому зауваження, щодо собаки, яку він штовхнув, оскільки це була її собака. Між ними виникла сварка, в ході якої потерпіла вдарила його по голові поводком з металевим накінечником і він захищаючись наніс їй один удар в область обличчя.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , підтвердила фактичні обставини викладені в обвинувальному акті. Суду, пояснила, що 02.02.2020 року близько о 19:50 годині вона вигулювала на вулиці свою собаку, породи спанієль, вже збиралась йти додому, та підійшла до четвертого під`їзду стала чекати на свою собаку, яка ще бігала на подвір`ї. В цей час біля другого під`їзду проходив ОСОБА_5 , зрівнявшись з собакою, вона почала на нього гавкати. ОСОБА_5 почав махати на неї ногою, у зв`язку з чим собака почала на нього гавкати ще сильніше. Коли ОСОБА_5 підійшов до четвертого під`їзду, де вона стояла та чекала собаку, між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 наніс їй один удар в область обличчя.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , його квартира розташована в четвертому під`їзді будинку на першому поверсі. 02.02.2020 року близько 19:45 годин він прийшов до дому з занять, але одразу потрапити до квартири не зміг, оскільки замок на вхідній двері, зламався. Тому він чекав в під`їзді поки батько, який знаходився, в квартирі відремонтує замок. Близько о 20:15 годині він почув крики та побачив, що на ганку біля входу в під`їзд стоять його сусіди ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та сперечаються. Також він чув, що собака заскавчала і побігла в під`їзд. В ході сварки він побачив, як ОСОБА_5 наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_8 , в судовому засіданні повідомила, що є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_5 , суду пояснила, що 02.02.2020 року вона знаходилась дома, за адресою: АДРЕСА_2 . Їх квартира знаходиться на першому поверсі, вікна виходять на ганок під`їзду. Близько о 20:15 годині вона почула сварку на вулиці між її сином на сусідкою ОСОБА_6 . Вона вийшла на вулицю та побачила біля під`їзду свого сина, потерпілу ОСОБА_6 та сусіда ОСОБА_7 .. ОСОБА_8 стала між сином та потерпілою ОСОБА_6 . В ході суперечки вона зрозуміла, що конфлікт між ними виник із-за собаки, оскільки її син вдарив собаку, яка на нього гарчала. Свідок ОСОБА_8 підтвердила, що її син ОСОБА_5 вдарив один раз своєю правою рукою зжатою в кулак, потерпілу ОСОБА_6 в область обличчя, але зробив це, захищаючись, оскільки ОСОБА_6 вдарила її сина у голову поводком з металевим накінечником.

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина підтверджується письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні:

-витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію кримінальних правопорушень ( а.с. 1);
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.02.2020 року від ОСОБА_6 (а.с. 10);
- актом судово-медичного дослідження № 121, відповідного до якого виявлені пошкодження у ОСОБА_6 у вигляді синців на обличчі відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 15);
- висновком судово-медичного експерта № 173-Е від 18.02.2020 року згідно якого виявлені пошкодження у потерпілої у вигляді синця на обличчі відноситься до легких тілесних пошкоджень (а.с. 17);
- протоколом огляду та фото-таблицею до нього від 20.02.2020 року місця вчинення кримінального проступку (а.с. 26);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання та фото-таблицею до нього де потерпіла вказала на ОСОБА_5 , як на особу, яка нанесла їй легкі тілесні ушкодження (а.с. 33-36);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання та фото-таблицею до нього де свідок ОСОБА_7 вказав на ОСОБА_5 , як на особу, яка нанесла потерпілій ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження (а.с. 45-48);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.02.2020 року за участю потерпілої ОСОБА_6 та фото таблицею до нього, де остання показала, як обвинувачений ОСОБА_5 наніс їй один удар в область обличчя (49-54);
- висновком судово-медичного експерта № 186-Е від 21.02.2020 року згідно якого ушкодження, які виявлені у потерпілої виникли в наслідок дії тупого твердого предмету характерологічні властивості котрих не відобразились. За механізмом утворення, не суперечать механізму та взаємному розташуванню потерпілої та нападаючого, указаному в протоколі слідчого експерименту (а.с. 56);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.02.2020 року за участю свідка ОСОБА_7 та фото таблицею до нього, де останній показав, як обвинувачений ОСОБА_5 наніс потерпілій ОСОБА_6 один удар в область обличчя (60-64);
- висновком судово-медичного експерта № 187-Е від 21.02.2020 року згідно якого ушкодження, які виявлені у потерпілої виникли в наслідок дії тупого твердого предмету характерологічні властивості котрих не відобразились. За механізмом утворення, не суперечать механізму та взаємному розташуванню потерпілої та нападаючого, указаному в протоколі слідчого експерименту, за участю свідка ОСОБА_7 (а.с. 56);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.02.2020 року за участю свідка ОСОБА_8 та фото таблицею до нього, де остання показала, як обвинувачений ОСОБА_5 наніс потерпілій ОСОБА_6 один удар в область обличчя (70-75);
- висновком судово-медичного експерта № 195-Е від 24.02.2020 року згідно якого, враховуючи характер та локалізацію ушкоджень, вони не могли виникнути одномоментно при нанесені удару кулаком в праву виличну ділянку, як зазначено в протоколі слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 . Але можливо при взаємному розташуванні потерпілої та нападаючого, зазначеному в даному протоколі слідчого експерименту (а.с. 77);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.02.2020 року за участю обвинуваченого ОСОБА_5 та фото таблицею до нього, де останній показав, як. наніс потерпілій ОСОБА_6 один удар в область обличчя (91-95);
- висновком судово-медичного експерта № 206-Е від 26.02.2020 року згідно якого, враховуючи характер та локалізацію ушкоджень, вони не могли виникнути одномоментно при нанесені удару кулаком в праву виличну ділянку, як зазначено в протоколі слідчого експерименту за участю підозрювапого ОСОБА_5 . Але можливо при взаємному розташуванні потерпілої та нападаючого, зазначеному в даному протоколі слідчого експерименту (а.с. 99);
Підводячи підсумок викладеному, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, а його - умисні дії, які виразились, в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України. Суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_8 , які вона дала в судовому засіданні, оскільки вона є близькою родичкою обвинуваченого, та вважає, що дані покази є способом захисту свого сина.Також, суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_5 , в частині того, що він захищаючись, наніс удар потерпілій. Оскільки це не підтверджено будь-якими доказами, в матеріалах справи відсутні докази про наявність у ОСОБА_5 будь-яких тілесних ушкоджень. Крім того, свідок ОСОБА_7 також не бачив, що обвинуваченому було спричинено тілесні ушкодження.
Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно працює, за місцем роботи характеризується, задовільно (а.с. 82) індивідуальні властивості особи: стан здоров`я, спосіб життя; ступінь тяжкості кримінального правопорушення (злочину), а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, характер та мотиви допущеного кримінального проступку ОСОБА_5 .
Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд вважає за можливим призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
По справі потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов у розмірі 564 грн. 70 коп. відшкодування матеріальної шкоди, та 15 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розрахунку позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

На підставі ст. 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особі відшкодовується в повному - особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини.
При вирішенні питання, щодо стягнення моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та душевних страждань, ступеня доведеності завданої шкоди, матеріальне становище обвинуваченого, а також співмірність матеріальної шкоди та заявленої потерпілими вимог з відшкодування моральної шкоди, і виходить з засад розумності, виваженості та справедливості.

У суду не виникає сумніву, що у зв`язку з причиненням тілесних пошкоджень, потерпіла зазнала душевних страждань, перенесла біль, пригніченість у зв`язку із пошкодженням здоров`я.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин. При визначенні розміру відшкодування слід врахувати тяжкість фізичних і моральні страждань позивачки, їх тривалість, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках. Суд вважає, що потерпілій була заподіяна моральна шкода, але враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення цивільного позивача з боку цивільного відповідача, а не про покарання останнього за його неправомірні дії, що не відповідало б принципам законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України.
За таких обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставини справи, діяння обвинуваченого, моральні страждання потерпілої, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, вважає необхідним, задовольнити позовні вимоги про стягнення моральної шкоди частково і стягнути на користь потерпілої моральну шкоду, завдану неправомірними діями обвинуваченого, в розмірі 5 000 (п`яти тисяч) 00 грн., саме така сума на думку суду з урахуванням всіх обставин справи, буде справедливою і достатньою для відшкодування моральної шкоди потерпілій.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі у сумі 564 грн. 70 коп., вказана сума матеріальної шкоди підлягає стягненню з обвинуваченого в повному обсязі, оскільки підтверджена письмовими доказами по справі.

Процесуальних витрат у справі не встановлено, речових доказів не має.
Керуючись ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.

Цивільну позовну заяву з ОСОБА_6 задовольнити частково

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 суму матеріальної шкоди в розмірі 564 (п`ятсот шістдесят чотири) гривні 70 копійок, та суму моральної шкоди в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1