Справа № 529/830/20
Провадження № 1-кп/529/64/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря с/з - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000035 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, військовозобов`язаного, уродженця с. Піщане, Решетилівського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 06.05.2011 року зобов`язаний щомісячно сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання малолітніх доньок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.03.2011 року і до досягнення дітьми повноліття.

Обвинувачений достовірно знаючи про вищевказане судове рішення, а також, будучи попередженим Диканським районним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про обов`язок сплачувати аліменти та про кримінальну відповідальність у разі несплати боргу з аліментів, злісно ухилявся від сплати аліментів в період з 01.07.2012 по 01.10.2020, що призвело до виникнення заборгованості у загальній сумі 174 688 грн. 36 коп.

Крім цього, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів в період часу з 2011 року і по теперішній час маючи змогу заробляти гроші та сплачувати аліменти, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), яке виразилось в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 офіційно на роботу не влаштувався, на обліку в Державному центрі зайнятості не перебував, приховував свої доходи від отриманих заробітків за оренду земельних ділянок, які склали в загальній сумі 90 127 грн. 37 коп.

Таким чином, своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.
В ході судового розгляду між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 10 грудня 2020 року укладена угода про примирення, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 164 КК України, в якій вказано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним вказаного вище кримінального правопорушення, з потерпілою примирилися, претензії з боку останньої відсутні.

Відповідно до угоди сторони дійшли згоди, що шкода завдана обвинуваченим потерпілій за цим кримінальним правопорушення становить 80 000 грн., як заборгованість по сплаті аліментів згідно рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 06.05.2011, а розмір заборгованості визначений сторонами з урахуванням майбутніх платежів по сплаті аліментів до досягнення другої дитини ОСОБА_8 повноліття. Станом на день укладення угоди обвинувачений ОСОБА_5 сплатив потерпілій ОСОБА_4 в рахунок заборгованості 25 000 грн. та зобов`язується сплатити 25 000 грн. 28.02.2021 і 30 000 грн. 31.03.2020.

У цій угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілою та обвинуваченим покарання за вчинення кримінального проступку за ч. 1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт строком на 80 годин, а також згода сторін на його призначення та наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити угоду між ним та потерпілою, вказав, що вину визнає, наслідки укладення угоди йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого також просив затвердити укладену угоду про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення, вказала, що претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_5 не має, наслідки укладення угоди їй зрозумілі.

Заслухавши сторін угоди, думку прокурор, яка не заперечила проти затвердження угоди, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши сторонам угоди про примирення наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про примирення може бути затверджена, а обвинуваченому може бути призначена узгоджена вид та міра покарання за наступних підстав.
Як вбачається з пояснень в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_4 і обвинуваченого ОСОБА_5 , змісту угоди про їх примирення, вона укладена ними на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, в угоді вказані вірне формулювання обвинувачення, правова кваліфікація кримінального проступку за ч. 1 ст. 164 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків.

Судом також встановлено, що потерпіла і обвинувачений узгодили, яке покарання за вчинене повинен нести обвинувачений ОСОБА_5 та в суді надали згоду на призначення саме такого покарання, яке відповідає санкції ч. 1 ст. 164 КК України, та засадам призначення покарання, визначеним у загальній частині КК України.

В судовому засіданні з пояснень потерпілої ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається, що вони розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про примирення.

Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.
Таким чином суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою і обвинуваченим та призначення узгодженого покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Речові докази по справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 468, 471-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 10 грудня 2020 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000035 від 03.09.2020 року за ч. 1 ст. 164 КК України.
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.
Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому ОСОБА_5 , інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених пунктами 1, 2 та 3 частини 3 ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Диканський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1