Єдиний унікальний номер № 285/4432/19
Провадження № 1-м/0285/1/20
У Х В А Л А
19 серпня 2020 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Новоград-Волинський клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого:
- 23.08.2013 Жуковським міським судом за ч. 1 ст. 228, ч. 3 ст. 30- п. "б" ч. 3 ст. 228.1, ч. 2 ст. 69 КК РФ до 8 років позбавлення волі у виправній колонії суворого режиму;
- 23.01.2018 Теньгушевським районним судом Республіки Мордовія за ч. 1 ст. 228, ст. 70 КК РФ до 8 років 4-х місяців позбавлення волі у виправній колонії суворого режиму;
- 12.04.2019 Зубово-Полянським районним судом Республіки Мордовія за ч. 3 ст. 30, ч. 1 ст. 228, ст. 70 КК РФ до 2 років 8-ми місяців позбавлення волі у виправній колонії суворого режиму
ОСОБА_4 засуджено за сукупністю вироків Зубово-Полянського районного суду Республіки Мордовія від 12.04.2019 та Теньгушевського районного суду Республіки Мордовія від 23.01.2018, яким частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Жуковського міського суду Московської області від 23.08.2013 (копії вироків додаються) до покарання у вигляді 2 років 8 місяців позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених частиною третьою статті 30, частини першої статті 228 (замах на незаконне придбання без мети збуту наркотичного засобу, у значному розмірі), частиною першою статті 228 (незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичного засобу у значному розмірі - два злочини), частиною третьою статті 30, пунктом "б", частини четвертої статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів у значному розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації (текст статей додається), що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 (копія довідки Новоград-Волинської міської ради від 04.09.2019 за № 2105 додається). ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 17 УФСВП Росії по Республіці Мордовія»; кінець відбуття строку покарання - 11.12.2021. За наведених обставин виникла необхідність звернення до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
В судове засідання представник Міністерства юстиції України не прибув. В клопотанні зазначено прохання розглянути його без участі представника заявника, оскільки згідно з ч. 1 ст. 610 КПК України його участь не є обов`язковою.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання Міністерства юстиції України, посилаючись на наявність всіх правових підстав для його задоволення. Вважає можливим задовільнити клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 2 років 8 місяців.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.
Встановлено, що відповідно до вироку Зубово-Полянського районного суду Республіки Мордовія ОСОБА_4 засуджено до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 1 ст. 228 (замах на незаконне придбання наркотичних засобів без мети збуту в значному розмірі) КК РФ.
На підставі ст. 70 КК РФ призначено остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Теньгушевського районного суду Республіки Мордовія від 23.02.2018 у вигляді позбавлення волі строком на 2 років 8 місяців.
Тобто вироком іноземної держави засудженому ОСОБА_4 було призначено покарання із застосуванням ст. 70 КК РФ, яка передбачає застосування за сукупністю вироків, і частково приєднано до призначеного ОСОБА_4 покарання невідбуту частину покарання за вироком Теньгушевського районного суду Республіки Мордовія від 23.02.2018, відповідно до якого ОСОБА_4 засуджено до покарання у вигляді 1 року 2 місяців позбавлення волі за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 228 УК РФ (незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту в значному розмірі) та на підставі ст. 70 КК РФ призначено остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жуковського міського суду Московської області від 23.03.2013 у вигляді позбавлення волі строком на 8 років 4 місяця, без штрафу.
Також, вищезазначені дії є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність. Так, відповідальність за кримінальне правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним вироком Теньгушевського районного суду Республіки Мордовія від 23.02.2018 передбачена ч. 1 ст. 309 КК України незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк. Відповідальність за кримінальне правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним вироком Зубово-Полянського районного суду Республіки Мордовія від 12.04.2019 передбачена ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 309 КК України замах на незаконне придбання наркотичних засобів без мети збуту вчинене повторно караються позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.
Разом з тим відповідно до ст. 68 ККУ за вчинення замаху на злочин строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини ККУ. Відповідно міра покарання за замах на незаконне придбання наркотичних засобів без мети збуту вчинене повторно не може перевищувати 3 років 4 місяців.
Згідно ч. 4 ст. 610 КПК України якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Крім того, згідно ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлений вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, при цьому при складанні покарань у виді позбавлення волі загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, не повинен перевищувати 15 років, а у випадку, якщо хоча б один із злочинів є особливо тяжким, загальний строк позбавлення волі може бути більшим 15 років, але не повинен перевищувати 25 років.
Таким чином, остаточне покарання за сукупністю вироків, яке було призначено ОСОБА_4 вироком Зубово-Полянського районного суду Республіки Мордовія від 12.04.2019 не виходить за межі покарання, яке може бути призначено судом за сукупністю вироків, згідно з законодавством України.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11 Конвенції, яка передбачає у разі зміни вироку застосувати процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.
Враховуючи, що ОСОБА_4 є громадянином України, вирок суду Російської Федерації, яким він засуджений, набрав чинності, строк покарання який має відбувати засуджений більше шести місяців, надано згоду на передачу засудженого в Україну для подальшого відбування покарання, кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочинами згідно із законодавством України, суд вбачає підстави для приведення вироку у відповідність із законодавством України.
Відповідно до ст. 11 Конвенції, при застосуванні процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального Кодексу України та визначає покарання.
Відповідно до ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у вигляді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків:
- якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
- якщо строк покарання призначений вироком суду іноземної держави, є меншим ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті КК України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Таким чином, за своїм характером покарання не повинно посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину.
Керуючись ст.ст. 9-11 Конвенції Про передачу засуджених осіб 1983 року, ст.ст. 606-610 КПК України, суд,-
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України - задовольнити.
Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, військовозобов`язаного, засудженим за ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 2 років 8 місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 12 квітня 2019 року.
На ухвалу може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання її копії.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України для повідомлення Міністерству юстиції Російської Федерації та організації прийняття засудженого в Україну та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Головуючий :