Справа №295/8177/20
УХВАЛА
Іменем України

20.07.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
слідчої ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши клопотання ст. слідчого з ОВС СУФР ГУ ДФС у Житомирській області підполковник податкової міліції ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_5 по матеріалам досудового розслідування №0000023 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

14.07.2020 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 140960 гривень, що відповідає розміру завданих збитків у кримінальному провадженні. Також просить покласти на підозрюваного ряд обов`язків.
Мотивуючи клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий вказав, щослідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000023 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), основним видом діяльності якого є «Оптова торгiвля м`ясом i м`ясними продуктами», діючи умисно, приховуючи об`єкт оподаткування шляхом завищення витрат, сформованих від безтоварних господарських операцій щодо придбання великої рогатої худоби від ПП «Генезіс ХХІ» (), в період 2018 року ухилився від сплати податку на доходи фізичних осіб на суму 4 734 900 грн., що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у великим розмірах.

Так, ОСОБА_5 у період з 01.01.2018 по 31.12.2018, під час здійснення господарської діяльності, документально відобразив придбання великої рогатої худоби від ПП «Генезіс ХХІ» на загальну суму 26 305 000 грн.

З метою прикриття своєї незаконної діяльності та створення видимої реальності проведених господарських операцій, ФОП ОСОБА_5 з власного банківського рахунку протягом 2018 року для ПП «Генезіс ХХІ» перераховано грошові кошти, як оплата за велику рогату худобу, на загальну суму 26 640 726,0 грн., які в послідуючому безпідставно включено до витрат річної податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік.

В подальшому, ОСОБА_5 , якому було достовірно відомо про те, що у ПП «Генезіс ХХІ» відсутні основні фонди, виробничі, складські потужності, трудові ресурси та останнє не зареєстровано в інформаційній системі «Єдиний державний реєстр тварин», з метою прикриття своєї злочинної діяльності, за невстановлених слідством обставин, у невстановлений час та місці отримував від невстановлених осіб первинні бухгалтерські та ветеринарні документи, а саме: видаткові та товарно-транспортні накладні, ветеринарні свідоцтва, видані для ПП «Генезіс ХХІ» на переміщення великої рогатої худоби, ветеринарні паспорти на велику рогату худобу, які містять завідомо неправдиві відомості щодо придбання, переміщення та власників великої рогатої худоби.

Так, відповідно даних, внесених до ветеринарних паспортів, власниками великої рогатої худоби зазначені неіснуючі фізичні особи Житомирського району, які тварин у власності не мали.

12.03.2019 працівниками ГУ ДФС у Житомирській області проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_5 (акт №180/06-30-13-05/ від 12.03.2019), за результатами проведення якої встановлено заниження суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету за 2018 рік у розмірі 4 734 900,0 грн.
Проведеною судово-економічною експертизою № 1723/19-25 від 11.06.2020, підтверджено висновки, викладені в акті №180/06-30-13-05/ від 12.03.2019 за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_5 .

Так, ФОП ОСОБА_5 неодноразово викликався на 06.03.2020, 11.03.2020, 16.03.2020, 19.03.2020 для проведення допиту в якості свідка з дотриманням вимог ст. 135 КПК України, однак на відповідні дати вказана особа не з`являлась, причини не явки не повідомляла.

Окрім того, 07.08.2019 ФОП ОСОБА_5 було оголошено ухвалу слідчого суді Богунського районного суду м. Житомира від 25.07.2019 р. (справа №295/10502/19 1-кс/295/5483/19) щодо проведення тимчасового доступу до документів по проведеним фінансово-господарським операціям з ПП «Генезіс ХХІ».

27.08.2019 на виконання вищевказаної ухвали ФОП ОСОБА_5 надано лист, згідно якого документи щодо проведення фінансово-господарських операцій з ПП «Генезіс ХХІ», відповідно до акту приймання-передачі документів від 22.07.2019, передані на вимогу адвоката ОСОБА_6 з метою їх використання при адміністративному оскарженні податкових повідомлень рішень акту документальної перевірки.

05.09.2020 адвокатом ОСОБА_6 , на виконання вимоги СУ ФР ГУ ДФС у Житомирській області, в порядку ст. 93 КПК України, відмовлено в наданні документів щодо проведення фінансово-господарських операцій між ФОП ОСОБА_5 та ПП «Генезіс ХХІ».

18.03.2020 ФОП ОСОБА_5 повторно направлено поштою ухвалу слідчого суді Богунського районного суду м. Житомира від 03.03.2020 (справа №295/2346/20 1-кс/295/826/20) щодо проведення тимчасового доступу до документів по проведеним фінансово-господарським операціям з ПП «Генезіс ХХІ».

27.03.2020 на виконання вищевказаної ухвали ФОП ОСОБА_5 надано лист, згідно якого документи щодо проведення фінансово-господарських операцій з ПП «Генезіс ХХІ», відповідно до акту приймання-передачі документів від 22.07.2019, передані на вимогу адвоката ОСОБА_6 з метою їх використання при адміністративному оскарженні податкових повідомлень рішень вказаного акту документальної перевірки. Також, ФОП ОСОБА_5 повідомлено, що документи, які передані згідно акту приймання-передачі від 22.07.2019 р., будуть зберігатися у адвоката ОСОБА_6 до завершення судового розгляду у адміністративній справі.

Внаслідок вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України, державному бюджету заподіяна шкода у великим розмірах на суму 4 734 900 грн.
Встановлено, що ОСОБА_5 як фізична особа підприємець задекларував наступні показники доходу, а саме:
- сума доходів від провадження підприємницької діяльності (згідно розрахунків податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою за 2018 та 2019) становить за 2018 102 129 530,6 грн., за 2019 48 612 738,66 грн.
- сума чистого оподаткованого доходу (згідно податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2018 та 2019) становить за 2018 102 830 грн., за 2019 124 450 грн.;
- загальний обсяг постачання з ПДВ (згідно декларацій з ПДВ за 2018 та 2019) становить за 2018 128 124 429 грн., за 2019 44 491 537 грн.
Разом з тим задекларований прибуток ТОВ "Любар м`ясо" (), директором, головним бухгалтером, засновником якого є ОСОБА_5 становить за 2019 - 1 449 777 грн., загальний обсяг постачання з ПДВ становить за 2019 1 739 733 грн. ОСОБА_5 отримано дохід у вигляді заробітної плати на ТОВ "Любар м`ясо" за 2019 30 000 грн., за 2020 15 000 грн.
Встановлено, що протягом 2015-2019 на банківські картки № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , які відкриті ОСОБА_5 в АТ КБ "Приватбанк" як фізичною особою, зараховано 24 406 076,6 грн.
Також, протягом з 01.01.2019 року по 12.03.2020 року на банківський рахунок № НОМЕР_8 , який відкритий ОСОБА_5 в АТ КБ "Приватбанк" як фізичною особою - підприємцем, зараховано 54 295 010,5 грн.
22.06.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

Також під час проведення досудового розслідування встановлено факти переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, спроб знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Подане клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави, обґрунтовувалось слідчим наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також вказівкою у клопотанні про неможливість запобігання вказаним ризикам, застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.
В судовому засіданні 20.07.2020 року прокурор клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому.
Захисники ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання. Вважають, що підозра ОСОБА_5 вручена незаконно, не грунтується на матеріалах досудового розслідування. Вказують на те, що прокурором не доведено доказами факт вчинення кримінального правопорушення, а відтак застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу є неможливим.
В судовому засіданні захистники вказували на те, що слідчий в клопотанні невірно вказав розмір застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму, який передбачено для тяжких злочинів.
Просили відмовити в задоволенні клопотання в повному обсязі.
Підорюваний ОСОБА_5 свою причетність до інкримінованого йому злочину заперечував в повному обсязі, просив відмовити в задоволенні клопотання.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення підозрюваного та його захисників, з`ясувавши думку прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
В статті 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні

Згідно з ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КПК України під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи.

В частині 3 статті 17 КПК України визначено, що підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Нормою частини 1 статті 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 177 КПК України, визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У відповідності до ч. ч. 1, 5 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
В судовому засіданні прокурором на підставі доданих до клопотання матеріалів, доведено наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_5 вказаного вище кримінального правопорушення.
Також доведено наявність ризику, передбаченого п. 1, 2 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v . Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
Разом з тим, варто зазначити, що ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Яжинський проти Польщі (Jarzynski v. Poland, § 43)).
Слідчий суддя вважає доведеними ризики, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваного, що останній може здійснити дії, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, що повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження і саме обраний запобіжний захід у вигляді застави щодо підозрюваного ОСОБА_5 , забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок вчинення якого державному бюджету заподіяна шкода у великих розмірах, останній не притягався до кримінальної відповідальності, має постійне місце роботи, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан ОСОБА_5 , дані про його особу, а також ризики, передбачені ст.177 КПК України, розмір застави згідно за ч.5 ст.182 КПК України має бути йому визначений в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що, на думку суду, буде відповідати принципам достатності та виваженості і буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для останнього.
Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176, 178, 182, 184, 193, 194, 196, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Постановив:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави.
Визначити ОСОБА_5 розмір застави у виді 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 43 940 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у строк дії ухвали на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обовязки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з смт. Любар Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміни свого місця постійного проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1