печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000045 від 26.02.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
26 червня 2020 року прокурор першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «MERCEDES-BENZ VITO 109 CDI» 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права власника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інших осіб на відчуження, розпорядження та користування ним.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вказане майно має значення речового доказу в кримінальному провадженні, оскільки набуте кримінально протиправним шляхом. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів, забезпечення додаткового виду покарання у вигляді конфіскації майна та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000045 від 26.02.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку 2018 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений), ОСОБА_7 (1972 р.н.), діючи умисно, з корисливих мотивів, вирішив створити злочинну організацію, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів. З цією метою він залучив до участі у злочинній організації раніше ряд осіб, які мали із ним родинні зв`язки або довірливі відносини.

При підборі учасників злочинної організації ОСОБА_7 (1972 р.н.) віддавав перевагу особам, які свідомо нехтували загальноприйнятими нормами моралі та принципами, усталеними в суспільстві, за своїми морально-вольовими якостями були схильні до обману та заволодіння чужим майном, були охочими збагатитися злочинним шляхом. Виходячи з цього ОСОБА_7 залучив до злочинної організації наступних осіб: свого сина ОСОБА_7 (1988 р.н.), ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (1969 р.н.), ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 (1991 р.н.), ОСОБА_17 та інших, на даний час не встановлених досудовим розслідування осіб, які надали свою згоду на участь у злочинній організації.

В свою чергу ОСОБА_7 , будучи керівником злочинної організації, виконував організаційно-розпорядчі функції стосовно організації в цілому та її структурних підрозділів.

Відповідно до заздалегідь розробленого спільного плану вчинення злочинів та розподілу ролей, члени вказаної злочинної організації вчинили на території України низку заволодінь чужим майном шляхом обману (шахрайств) у великих та особливо великих розмірах, спосіб учинення яких полягав у наступному.

Так, учасники злочинної організації, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, шляхом заволодіння чужими грошовими коштами, для втілення своїх злочинних намірів вирішили створити видимість здійснення підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією мінеральних добрив та дизельного пального, і в такий спосіб ввести в оману невизначену кількість осіб, зацікавлених у таких послугах та надалі незаконно обернути на свою користь їх грошові кошти.

За вказівкою керівника злочинної організації, її члени здійснювали підбір суб`єктів господарювання, основним видом діяльності яких є здійснення сільськогосподарської діяльності. В подальшому, члени злочинної організації, шляхом здійснення телефонних дзвінків до керівників таких підприємств, представляючись працівниками суб`єктів підприємницької діяльності, які реалізують мінеральні добрива та дизельне пальне, пропонували придбати вказаний товар.

Так, протягом січня 2018 травня 2020 років члени злочинної організації, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, телефонували до керівників сільськогосподарських підприємств та, вводячи їх в оману, представлялись менеджерами суб`єктів господарювання та пропонували придбати мінеральні добрива або дизельне пальне.

У разі досягнення із потерпілими усної домовленості про покупку одного із вказаних видів товарів, члени злочинної організації передавали інформацію із анкетними даними такого підприємства, його керівника та видом обумовлених товарів співорганізатору ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_5 , отримавши від одного із членів злочинної організації скановані копії установчих документів вказаної вище юридичної особи, надсилав їх на адреси електронної пошти потерпілих.

В подальшому, членами злочинної організації використовувалось декілька заздалегідь розроблених способів вчинення злочинів, із яких обирався достатній за задумом для досягнення злочинної мети.

Один із способів вчинення злочину полягав у тому, що члени злочинної організації, реалізовуючи умисел спрямований на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, спонукали потерпілих на перерахування коштів, як передплати за товари, які пропонувались для поставки.

Інший спосіб вчинення злочину полягав у тому, що при досягненні із потерпілими домовленості про те, що кошти за обумовлені товари будуть перераховані потерпілими лише після доставки таких товарі до місця фактичного знаходження суб`єкта сільськогосподарської діяльності (покупця), члени злочинної організації підшукували суб`єктів господарської діяльності, які насправді здійснювали реалізацію мінеральних добрив та дизельного пального.

В результаті своїх злочинних дій, спрямованих на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, об`єднані єдиним злочинним умислом члени злочинної організації домагалися поставки обумовлених кількості та виду товарів до місця знаходження сільськогосподарського підприємства.

Після доставки постачальниками обумовлених товарів до місця призначення, потерпілі, переконавшись у поставці на територію підприємства належної якості товарів, не усвідомлюючи що поставлене майно насправді належить іншим особам, а ніж тим, які домовлялися із ними про поставку, перераховували кошти на банківські рахунки, вказані членами злочинної організації.

Отримавши шахрайським шляхом на банківські рахунки підконтрольних підприємств грошові кошти, учасники злочинної організації в подальшому заволодівали ними, розпоряджаючись на власних розсуд.

ОСОБА_7 (1988 р.н.), ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (1969 р.н.), ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 (1991 р.н.), ОСОБА_17 являлись активними учасниками злочинної організації та організовували вчинення злочинів, а саме здійснювали пошук покупців мінеральних добрив та дизельного пального, здійснювали телефонні дзвінки до потерпілих та, вводячи їх в оману, пропонували придбання вказаних товарів; вводили в оману продавців дизельного пального та мінеральних добрив, забезпечуючи їх поставку до місця знаходження потерпілих; за вказівкою керівника злочинної організації здійснювали зняття коштів, отриманих від вчинення злочинів, із банківських рахунків, які в подальшому передавали керівнику злочинної організації, який їх розподіляв.

Члени очолюваної ОСОБА_7 (1972 р.н.) злочинної організації, учасником якої є ОСОБА_5 , у період з січня 2018 по травень 2020 року, діючи умисно, у складі злочинної організації, до якої як учасники також входили ОСОБА_7 (1988 р.н.), ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (1969 р.н.), ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 (1991 р.н.), ОСОБА_17 та інші невстановлені слідством особи, виконуючи відведену йому роль, згідно єдиного та спільного плану вчинення злочинів, умисно вчинили ряд незаконних заволодінь чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайств), спричинивши майнової шкоди на загальну суму 2 760 625 грн., а саме:

1) 15.02.2019 шляхом обману, діючи від імені ТОВ «АТЛАНТ ІТЕРА», під приводом поставки мінеральних добрив заволодів майном, яке належить СФГ «Ранок», а саме грошовими коштами у сумі 222 000 грн.;

2) 16.04.2019 шляхом обману, діючи від імені ТОВ «АТЛАНТ ІТЕРА», під приводом поставки мінеральних добрив заволодів майном, яке належить дочірньому підприємству «АНТ-КЕР» угорського товариства з обмеженою відповідальністю «АНТ-КЕР», а саме грошовими коштами у сумі 238 080 грн.;

3) 16.05.2019 шляхом обману, діючи від імені ТОВ «АТЛАНТ ІТЕРА», під приводом поставки дизельного палива заволодів майном, яке належить ТОВ «Світанок», а саме грошовими коштами у сумі 656 700 грн.;

4) 04.07.2019 шляхом обману, під приводом продажу дизельного палива, незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_18 , спричинивши майнової шкоди на суму 222 995 грн.;

5) 04.10.2019 шляхом обману, представляючись від імені ТОВ «ОФТРАСТ», під приводом продажу мінеральних добрив, незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_19 , спричинивши майнової шкоди на загальну суму 80 450 грн.

6) 30.10.2019 шляхом обману, під приводом продажу мінеральних добрив, заволодів грошовими коштами ФГ «Біле поле», спричинивши майнової шкоди на суму 130 000 грн.;

7) 05.11.2019 шляхом обману, представляючись від імені ТОВ «ЛЮКС ОПТТОРГ», під приводом поставки дизельного палива заволодів майном, яке належить ФГ «КОЗИН-РЕКОРД», а саме грошовими коштами у сумі 190 000 грн.;

8) 20.12.2019 шляхом обману, під приводом поставки мінеральних добрив, шляхом обману заволоділи грошовими коштами ОСОБА_20 , спричинивши майнової шкоди на загальну суму 240 000 грн.;

9) 21.02.2020 шляхом обману, представляючись від імені ТОВ «АДАМАР», під приводом поставки мінеральних добрив, незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_21 , спричинивши майнової шкоди на суму 152 900 грн.;

10) 27.02.2020 шляхом обману, представляючись від імені ТОВ «АДАМАР» під приводом продажу мінеральних добрив, незаконно заволодів грошовими коштами ТОВ «М`ясо-молочний комплекс», спричинивши майнової шкоди на загальну суму 310 800 грн.

11) 04.03.2020 шляхом обману, представляючись від імені ТОВ «АДАМАР», під приводом продажу мінеральних добрив, незаконно заволодів грошовими коштами ПСП «Вікторія», спричинивши майнової шкоди на загальну суму 316 700 грн.

20.05.2020 ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України затриманий за підозрою у вчиненні злочинів та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що на час затримання за підозрою у вчиненні злочинів ОСОБА_5 мав у користуванні та розпорядженні автомобіль «MERCEDES-BENZ VITO 109 CDI» 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 . Встановлено, що вказаний автомобіль на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , однак на підставі довіреності від 15.05.2020 правом експлуатації та розпорядження вказаним транспортним засобом уповноважив підозрюваного ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Допитаний як свідок ОСОБА_4 показав, що вказаний автомобіль 15.05.2020 він продав ОСОБА_5 , отримавши від останнього кошти за його придбання у сумі 156600 грн., однак вказаний автомобіль перереєстрований на нового власника не був, а вказаний усний договір купівлі продажу був оформлений довіреністю ОСОБА_4 на право розпорядження вказаним автомбілем ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Допитаний як свідок ОСОБА_22 показав, що злочинна організація учасником якої був ОСОБА_5 у період із 14.05.2020 до 18.05.2020, шляхом обману, незаконно заволоділа грошима у сумі 1000000 грн., належними одному із суб`єктів сільськогосподарської діяльності.

Таким чином органом досудового розслідування встановлено, що вказаний автомобіль має відношення до кримінального правопорушення, оскільки з огляду на протиправну діяльність ОСОБА_5 , пов`язану із заволодінням коштами шляхом шахрайських дій у складі злочинної організації, то є усі підстави вважати, що даний автомобіль є набутими кримінально протиправним шляхом.

В зв`язку з чим, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що автомобіль, відповідно до ст. 98 КПК України має ознаку речового доказу, оскільки є річчю, набутою кримінально протиправним шляхом.

Також слід враховувати, що санкцією ч. 4 ст. 190 КК України передбачено покарання у вигляді конфіскації майна.

Враховуючи викладене, виникла необхідність накласти арешт на автомобіль «MERCEDES-BENZ VITO 109 CDI» 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 з метою забезпечення збереження речових доказів, так як автомобіль має ознаку речового доказу, оскільки є річчю, набутою кримінально протиправним шляхом. Крім того метою накладення арешту на вказаний автомобіль є забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки санкцією ч. 4 ст. 190 КК України передбачено покарання у вигляді конфіскації майна, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), оскільки на даний час вже підтверджений факт спричинення злочинною організацією, учасником якої є ОСОБА_5 , майнової шкоди на суму 2 760 625 грн., а також отримані докази причетності до інших кримінальних правопорушень, сума спричиненої майнової шкоди по яких встановлюється.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, доводи клопотання підтримав в повному обсязі.

Слідчий суддя розглянув вказане клопотання за відсутності власника майна на підставі ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Разом з тим, у матеріалах клопотання прокурора про накладення арешту на майно, відсутні докази, що вказане майно відповідає ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України. Крім того, прокурором не мотивовано, яке відношення до вказаного кримінального правопорушення воно має.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів клопотання, власником транспортного засобу «MERCEDES-BENZ VITO 109 CDI» 2004 року випуску є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не має жодного процесуального статусу у вказаному кримінальному провадженні, а тому підстави накладення арешту на майно з метою забезпеченення додаткового покарання у вигляді конфіскації майна відсутні.

З аналізу положень ст. 132 КПК України вбачається, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження (зокрема, арешту на майно) не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що право приватної власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України), прокурором не доведено необхідність застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту майно.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000045 від 26.02.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1