У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка клопотання слідчого СВ Магдалинівського відділення поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Євдокіївка, Магдалинівського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000416 внесеному до ЄРДР 28 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду надійшло клопотання слідчого Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу данілову ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою , яке погоджено прокурором у кримінальному провадженні № 0000416, внесеному до ЄРДР 28 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та відповідає вимогам ст. 244 України.

Відповідно до клопотання, 28 жовтня 2020 року приблизно о 01 години 00 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не надалось можливим встановити, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна прийшов до житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом виставлення віконного скла, проник до середини будинку, в цей час ОСОБА_8 прокинулася від шуму виставленої шибки та включила світло в будинку. ОСОБА_6 усвідомлюючи, що його викрито, продовжуючи реалізацію свого корисного умислу на незаконне заволодіння чужого майна, вчинив відносно ОСОБА_8 насильство, а саме наніс долонею правої руки декілька ударів в область обличчя потерпілої ОСОБА_8 , та почав вимагати грошові кошти, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді гематоми лівої щоки та подряпин підборіддя, не отримавши бажаного результату, ОСОБА_6 відкрито забрав належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Fly».

Заволодівши викраденим з місця злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд в корисливих для себе цілях, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 , матеріальний збиток.

В діях ОСОБА_6 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 3 ст. 186 КК України.

Вина ОСОБА_6 , підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом затримання особи; постановою про визнання речовим доказом, а саме більний телефон марки «Fly» чорного кольору у розібраному вигляді (корпус телефону, батарея, задня кришка телефону) з imei 1: НОМЕР_1 , а також іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

28 жовтня 2020 року о 12:30 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано на підставі п. 2 ст. 208 КПК України, потерпілий вказує, на те, що саме ця особа вчинила щойно злочин.

29 жовтня 2020 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, тобто відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та проникненням до житла.
Підозрюваний ОСОБА_6 , вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 4 до 8 років.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав в повному обсязі, прохав суд його задовольнити.

Слідчий прохав суд обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_6 проти клопотання заперечував.

Адвокат підозрюваного ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечувала, прохала суд обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши всіх учасників по кримінальному провадженню, слідчий суддя дійшов висновку до наступного.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 36 рішення ЄСПЛ «Летейл проти Франції».

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою суду необхідно врахувати наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, про який свідчить те, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тяжкість покарання, та його перебування на волі будуть спонукати його до ухилення від органів досудового розслідування та суду, що дає беззаперечні підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від досудового розслідування та суду. Оскільки ОСОБА_6 усвідомлюючи, що його викрито, побачивши працівників поліції одразу вчинив дії спрямовані на втечу та переховування, але останнього було викрито та затримано.

Також наявність ризиків передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_6 , умисно вчинив корисливий, тяжкий злочин із застосуванням насильства до потерпілої особи, що дає беззаперечні підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілу, свідків та інших учасників кримінального провадження.

Відповідно до ст. 178 КПК України необхідно врахувати вагомість наявних доказів підозрюваного ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, тяжкість покарання до 8 років позбавлення волі, у випадку визнання ОСОБА_6 , винуватим у скоєнні злочину. Тому перебування на волі ОСОБА_6 , буде суперечити інтересам суспільства, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання способам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали при триманні особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Тому, оцінивши в сукупності всі вище наведенні обставини, суд вважає за необхідне обрати підозрюваному ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 198 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Євдокіївка, Магдалинівського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , такі обов`язки:

- В період часу з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- Прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю покласти на Магдалинівське ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити прокурору, адвокату та обвинуваченому
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1