Справа № 359/7893/20
Провадження №1-кс/359/2035/2020
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
6 жовтня 2020 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду без технічної фіксації клопотання старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурор Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000017, відомості про яке внесені до ЄРДР 05.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :
06.10.2020 року прокурором звернувся із зазначеним клопотанням в рамках розслідування кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Так встановлено, що сектором дізнання ВП в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000017, внесеному 05.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 05.10.2020 приблизно о 02 год. 10 хв. громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля автомобіля марки «DAEWOO» моделі «LANOS» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що стояв на узбіччі дороги, а саме додатковій смузі з`їзду до VIP-терміналу ДП «МА «Бориспіль» за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль-7, під час перевірки документів працівниками БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП, для посвідчення своєї особи та спеціального статусу у частині підтвердження права на керування транспортними засобами, пред`явив останнім посвідчення водія серії НОМЕР_2 на власні анкетні дані, видане 07.12.2011 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, що містить ознаки підробки.

Однак, відповідно до відомостей з інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (ІТС «ІПНП») ОСОБА_4 взагалі не був документований жодним посвідченням водія. Саме ж посвідчення водія серії НОМЕР_2 дійсно видавалося, однак 18.01.2072 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не ОСОБА_4 , яке на даний час має статус зданого в архів.

Таким чином, у органа досудового розслідування виникли обґрунтовані підстави вважати, що пред`явлене ОСОБА_4 посвідчення водія серії НОМЕР_2 виготовлене шляхом повної або часткової підробки.

У зв`язку із наявністю достатніх підстав вважати, що виявлені розбіжності та невідповідності мають кримінальне походження, 05.10.2020 у ході проведення огляду місця події за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль-7, у ОСОБА_4 вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 07.12.2011 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві.

05.10.2020 вилучений документ визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор у поданому клопотанні зазначає, що зазначений матеріальний об`єкт може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі був предметом кримінально протиправних дій, а тому в силу ч. 2 ст. 91 КПК України підлягають перевірці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, враховуючи, що вилучене 05.10.2020 у ОСОБА_4 посвідчення водія серії НОМЕР_2 вважається тимчасово вилученим майном, є предметом кримінального правопорушення, не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речового доказу, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженню, з метою належного збереження речового доказу, прокурор просив клопотання задовольнити.

В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Клопотань про перенесення розгляду справи не надійшло. До початку розгляду справи через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуття в судове засідання слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

Ознайомившись із матеріалами клопотання, вважаю за необхідне його задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Зазначені матеріальні об`єкти можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення (злочину) або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі був предметом кримінально протиправних дій, а тому в силу ч. 2 ст. 91 КПК України підлягає перевірці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

З наданих суду матеріалів вбачається, що незастосування арешту вказаного майна може призвести до зникнення, втрати вказаного майна.

З урахуванням наведених норм КПК України та встановлених обставин, вважаю наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на тимчасове вилучене майно.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Клопотання старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурор Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 05.10.2020 року у ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме посвідчення водія серії

НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 07.12.2011 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, яке є предметом кримінально протиправних дій, а також може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення шляхом подання власником майна чи іншою заінтересованою особою апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1