НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
19 жовтня 2020 року Справа № 314/3146/19 (Провадження № 1-кс/322/234/20)

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

встановив:
В провадженні Новомиколаївського районного суду Запорізької області (головуючим у якому відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обрано суддю ОСОБА_4 ), перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Ухвалою суду від 05.10.2020 кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, закрито в частині обвинувачення ОСОБА_6 у зв`язку зі смертю обвинуваченого; відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про виділення матеріалів кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 в окреме провадження.

05.10.2020 суддею ОСОБА_4 відповідно до ст.ст.75, 80 КПК України подана заява про самовідвід, в обґрунтування якої зазначена та обставина, що провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 закрито з нереабілітуючої підстави.

Також в заяві йдеться про те, що суддею Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_7 29 березня 2019 року в цьому ж кримінальному провадженні було винесено ухвалу про закриття кримінального провадження, в частині обвинуваченого ОСОБА_8 , на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з його смертю, що в подальшому стало підставою для відводу цієї судді від подальшої участі у кримінальному провадженні, а також зміни ухвалою Запорізького апеляційного суду від 23 липня 2019 року підсудності у вказаному кримінальному провадженні та направлення його на розгляд до Новомиколаївського районного суду Запорізької області.

Крім вказаних обставин в заяві зазначено, що ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 липня 2019 року було задоволено заяву про самовідвід судді вказаного суду ОСОБА_9 . При цьому, вказана ухвала була постановлена судом, під головуванням судді ОСОБА_7 , яку, ухвалою вказаного суду від 18 липня 2019 року, було відведено від участі у вказаному кримінальному провадженні, а тому вищевказаний самовідвід судді ОСОБА_9 був розглянутий складом суду, який не мав права його розглядати, у зв`язку з чим всі подальші судові рішення у цьому провадженні можуть бути поставлені під сумнів.

Наведені обставини на переконання судді свідчили про те, що розгляд вказаного кримінального провадження може викликати сумнів у його неупередженості.

Про час та місце розгляду заяви про самовідвід особи, які беруть провадженні у справі були повідомлені належним чином. Клопотань, щодо питань про розгляд заяви, або ж заяв і пояснень по її суті, вказаними особами не подано.

Вивчивши заяву, вислухавши прокурора, який вказане питання просив вирішити на розсуд суду, дослідивши матеріали кримінального провадження суд дійшов наступних висновків.

Проложеними ч.1 ст.80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених ст.75 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Другим показником Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів. Суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах. Перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б з огляду на розумну оцінку ситуації якимось чином вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

В ухвалі суду від 05.10.202 під головуванням заявника незважаючи на прийняте рішення про закриття провадження з нереабілітуючої підстави, не висловлювалась думка про винуватість ОСОБА_6 , (так саме як і в інших судових рішеннях), при цьому слід зазначити що вирішення питання стосовно реабілітації обвинуваченого ніким не ініціювалось, отже постановлення ухвали про закриття кримінального провадження не може вказувати на неупередженість судді.

З позицій жодної із сторін не вбачалося наявність будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_4 не вказувались обставини, які перешкоджали б забезпеченню справедливого розгляду кримінального провадження незалежним і безстороннім судом.

Посилання в цьому контексті на ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 березня і 19 липня 2019 року є недоречним, оскільки суд розглядаючи питання про відвід не вправі давати оцінку законності і обґрунтованості вказаним судовим рішенням адже не має на це компетенції.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 23.07.2019 так само не давалося оцінка згаданим судовим рішенням, натомість було констатовано відсутність можливості утворення складу суду у Вільнянському районному суді Запорізької області для судового розгляду, внаслідок чого була змінена підсудність кримінального провадження.

Отже, з точки зору суб`єктивного критерію, вказані у заяві про самовідвід судді ОСОБА_4 обставини, на думку суду, не є такими, що виключають його участь у розгляді провадження, оскільки відсутні підстави, які б викликали сумніви в неупередженості та неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення, а тому у задоволенні заяви про самовідвід слід відмовити.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, суд

ухвалив:
в задоволенні заяви судді Новомиколаївський районного суду Запорізької області ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженню ЄУ №314/3146/19 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1