Справа № 352/2016/20
Провадження № 1-кп/352/277/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020 м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, працюючого неофіційно на приватних новобудовах, одруженого, утриманця двох неповнолітніх дітей, українця, громадянина України, раніше не судимого, комісованого з лав ЗСУ, депутатом не обирався, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,-

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_4 умисно спричинив потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 легке тілесне ушкодження.

Вказане кримінальне правопорушення підсудний вчинив при наступних обставинах.

Упродовж останніх 10 років між ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які спільно проживають по АДРЕСА_1 , склались особисті неприязні сімейні відносини. З даного приводу між вказаними особами часто виникали словесні суперечки, які супроводжувалися образами та висловлюваннями одного в сторону іншого нецензурною лайкою.

Так, 18.08.2020 р. приблизно о 17 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на подвір`ї свого господарства за адресою АДРЕСА_1 зустріла свого зятя ОСОБА_4 , який в ході спілкування почав виражатися до неї нецензурними словами та між ними виникла словесна суперечка під час якої останній вчинив стосовно неї психологічне насильство, що виразилося у словесних образах потерпілої та спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

В подальшому, ОСОБА_7 з метою уникнення конфліктної ситуації з ОСОБА_4 зайшла до свого домоволодіння та направилась до приміщення ванної кімнати.

В цей час ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті довготривалих особистих неприязних відносин, зайшов до приміщення ванної кімнати вищезазначеного будинку, де на той час перебувала ОСОБА_7 , та наніс декілька ударів кулаками обох рук в область обличчя та голови, чим спричинив ОСОБА_7 , тілесні ушкодження, вчинивши тим самим злочин, пов`язаний із домашнім насильством. У подальшому, під час спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , потерпіла вибігла з приміщення ванної кімнати та покинула приміщення свого домоволодіння.

В цей час на подвір`я вищезазначеного домоволодіння повернувся чоловік потерпілої ОСОБА_6 та з метою припинення протиправних дії ОСОБА_4 втрутився у конфлікт, який відбувався між його зятем та дружиною.

Продовжуючи свої неправомірні дії, під час словесного конфлікту, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки щодо здоров`я потерпілого та бажаючи їх настання, на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин, умисно наніс один удар дерев`яною палицею ОСОБА_6 в область голови, від якого потерпілий, відчувши сильний фізичний біль, втратив рівновагу та почав падати на землю потягнувши за собою ОСОБА_4 , де останній продовжив наносити удари ОСОБА_6 , вчиняючи тим самим проступок, пов`язаний із домашнім насильством.

В результаті неправомірних дій, ОСОБА_4 , спричинив ОСОБА_7 , тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці обличчя, синці в ділянках обличчя, грудної клітки, правої ноги, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також спричинив ОСОБА_6 , - тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянках обличчя, лівої ноги, лівої руки, садна в ділянках обличчя, грудної клітки, обох рук, обох ніг, синці в ділянках обличчя, обох рук, обох ніг, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті неправомірного діяння визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду показав, що на даний момент між ним та потерпілими досягнуто примирення, оскільки заподіяні ним останнім збитки відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку, претензій до нього вони не мають. А тому, оскільки вчинене ним вперше неправомірне діяння являється кримінальним проступком, просить звільнити його від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження щодо нього закрити.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 звернулися до суду з письмовими заявами із змісту яких вбачається, що клопотання підсудного про звільнення його від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням вони підтримують, оскільки дійсно між ними та підсудним досягнуто примирення, жодних претензій до останнього не мають.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого та потерпілих.

Заслухавши клопотання підсудного, яке потерпілі підтримала, висновок прокурора з цього приводу, суд вважає за можливе застосувати щодо ОСОБА_4 норми ст. 46 КК України, положеннями якої встановлено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки.

Крім того, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р. Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, передбачене у ст. 46 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що між потерпілими та підсудним дійсно відбулося примирення та заподіяні правопорушенням збитки останнім відшкодовано в повному обсязі, а також і те, що вчинене вперше підсудним правопорушення згідно ст. 12 КК України являється кримінальним проступком, то суд вважає за необхідне підсудного від кримінальної відповідальності звільнити та провадження по справі закрити, оскільки застосування норми ст. 46 КК України, з точки зору принципу верховенства права повинна застосовуватись до всіх правовідносин при наявності всіх підстав і умов, які в ній прямо вказані.

Таким чином, під час судового провадження встановлені законні підстави передбачені ст. 46 КК України, п.1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 285-286 КПК України, для закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальнохї відповіданості ОСОБА_4 .. Будь-яких інших перепон у застосуванні щодо обвинувакченого вищевказаної норми Закону суд не вбачає.

На підставі ст.ст. 44, 46 КК України та керуючись ст.ст.284-286 КПК України, суд,-

У х в а л и в :

Звільнити від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 , а дане кримінальне провадження з обвинувальним актом про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, закрити на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілими.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги, через Тисменицький районний суд.

Головуючий ОСОБА_1