У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" листопада 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005247 від 02.10.2020 року про арешт майна,

за участю:
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

06 жовтня 2020 року до Дніпровського районного суд м. Києва надійшло клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№ 0005247 від 02.10.2020 року, про арешт майна.

Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 02.10.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 працівниками поліції було виявлено громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який ніс в руках мішок, всередині якого дорогоцінне камінням грганогенного утворення природного походження, а саме каміння бурштину в стані сировини. В подальшому, 02.10.2020 в період часу з 15 години 13 хвилин до 15 години 19 хвилини за адресою: АДРЕСА_1 в ході огляду місця події слідчим СВ Дніпровського УП ГУ НП України у м. Києві в присутності двох понятих було виявлено та вилучено мішок, всередині якого знаходилося дорогоцінне камінням органогенного утворення природного походження, а саме каміння бурштину в стані сировини.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Крім того, в ході досудового розслідування було встановлено, що громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 та може зберігати у квартирі речові докази, які не відомі слідству, та мають істотне значення для повного всебічного та неупередженого досудового розслідування.

Так, відповідно до ч. З ст. 233, ч. 2 ст. 237 КПК України, слідчим СОГ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві 02.10.2020 року, в період часу з 19 години 47 хвилин до 21 годину 16 хвилин в присутності двох понятих було проведено обшук в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , під час якого було виявлено та вилучено: печатка правозахисного центру «Громада та право» ід. Код НОМЕР_1 , численні копії та оригінали документів, непрозору пляшку, всередині якої виявлено численну кількість камінців схожих на бурштин, від світло-жовтого до світло-коричневого кольору, дві квитанції про оплату та оригінали документів, рахунок, договір укладений між «Українським бурштиновим домом» та ОСОБА_5 , копії та оригінали документів на сторонніх осіб, дозвіл на зброю на ім`я ОСОБА_7 № НОМЕР_2 .

Вказані предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий в судове засідання двічі не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Власник майна та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо накладення арешту на майно.

Вислухавши думку власника майна та захисника вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч. 10 ст. 170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

У той же час, ані у клопотанні слідчого, ані у судовому засідання слідчим не зазначено, що печатка правозахисного центру «Громада та право» ід. Код 34914300, численні копії та оригінали документів, дві квитанції про оплату та оригінали документів, рахунок, договір про щось, що не зазначено у клопотанні, а також не зазначено у протоколі про обшук, дозвіл на зброю на ім`я ОСОБА_7 № НОМЕР_2 , мають значення для досудового розслідування, а відомості, які містяться у відшуканих речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду
Отже, враховуючи зазначене, положення ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005247 від 02.10.2020 року про арешт майна, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучено під час обшуку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: на непрозору пляшку, заповнену камінням, схожим на бурштин; договір, укладений між «Українським бурштиновим домом» та ОСОБА_5 , шляхом заборони використання, розпорядження, відчуження.

В іншій частині клопотання відмовити у задоволенні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: