Справа № 191/3056/20
Провадження № 1-кс/191/605/20
У Х В А Л А

іменем України

13 жовтня 2020 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гречко Ю.В., за участю секретаря Куцевол Ю.В., розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Синельникове клопотання прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Панкеєва А.О. про арешт майна, а також перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000100 від 02.10.2020, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даному матеріалу,

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що В рамках кримінального провадження №0000458 від 25.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України встановлено, що не встановлена особа підробила свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль AUDI A4 2.5 TDI серійний номер НОМЕР_1 .

За даним фактом розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000100 від 02.10.2020, відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

21.09.2020 в рамках кримінального провадження №0000458 від 25.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, в період часу з 07.50 по 08.05 годин, на підставі ухвали слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду №191/2741/20 пров.№1-кс/191/549/20 від 17.09.2020, слідчим проведено обшук автомобіля марки AUDI моделі А4, сріблястого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , в ході проведення якого виявлено та вилучено два флеш-носії інформації, два цифрових диски та автомобіль марки AUDI моделі А4, 2002 року випуску, сріблястого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , виданого ВРЕР №1 м. Донецьк, має реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору, має номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Згідно інформаційної довідки з НАІС «АМТ» від 06.10.2020, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 зареєстрований за автомобілем ВАЗ-2103 синього кольору, 1974 року випуску, VIN-код НОМЕР_4 , та зареєстрований за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на автомобіль марки Audi модель А4, сріблястого кольору, прикріплено невідповідний (фальсифікований) реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .

Крім того, при перевірці транспортного засобу за допомогою сервісу «Електронний кабінет водія» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , з використанням функції «Перевірка транспортного засобу/пошук за VIN-кодом», встановлено, що вказаний транспортний засіб, який має VIN-код: НОМЕР_3 , за базами та обліками Головного сервісного центру МВС України не зареєстровано.

У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , його власником являється ОСОБА_1 , однак згідно інформації НАІС «АМТ» за ОСОБА_1 , автомобіль AUDI 2.5 модель А4, не зареєстровано.

Згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ може зберігатися у сторони кримінального провадження, якщо він добровільно наданий, або на підставі судового рішення. Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, речі, вилучені в ході проведення огляду, вважаються тимчасово вилученим майном. Згідно ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Підставами, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт вилученого майна, є забезпечення належного зберігання речових доказів стороною кримінального провадження, та фактичне позбавлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Прокурор вважає, що вилучений в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді, автомобіль марки audi моделі а4, 2002 року випуску, сріблястого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , виданого ВРЕР №1 м. Донецьк, має реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору, має номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 має значення речових доказів, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування виникає необхідність у накладенні арешту на зазначене майно на підставі ст. 170 КПК України.

ОСОБА_3 до початку судового засідання надав заперечення на клопотання, мотивуючи його тим, що вважає, що клопотання про арешт на вилучений автомобіль не підлягає задоволенню з наступних підстав. При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України необхідно враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб. Вилучений автомобіль він придбав у ОСОБА_1 в листопаді-грудні 2018 року. Після оплати він передав йому ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що дало йому правові підстави користуватися автомобілем. В подальшому свідоцтво про реєстрацію було втрачено та до теперішнього часу він не встиг перереєструвати автомобіль у зв`язку з відсутністю зв`язку з ОСОБА_1 . Відтак, він не має відношення до злочину, за фактом якого відкрите кримінальне провадження, не є підозрюваним і навіть не був допитаним слідчим за обставинами, відомості щодо яких внесені до ЄРДР. З огляду на предмет кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України, яким є документ, посвідчення...та об`єктивну сторону - їх підроблення, використання...не зрозуміло, на підставі яких даних слідчий вирішив, що вилучений автомобіль має ознаки речового доказу, в той час як оригінал свідоцтва про реєстрацію стороною обвинувачення вилучено не було. Крім того, до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області тим же слідчим в межах кримінального провадження № 0000458 від 25.10.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, вже подавалося клопотання про накладення арешту вилученого у його автомобілю, в той час як відомості за ст. 358 КК України, вже було внесено до ЄРДР. Слідчим суддею було відмовлено у задоволенні клопотання, проте всупереч п.2 ст.1 ст. 169 КПК України вилучене майно йому повернуто не було. Як зазначалося, автомобіль «AUDI», модель А4, д/н НОМЕР_2 було вилучено у нього в ході обшуку 21.09.2020 року. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено. Всупереч вказаним нормам, клопотання про арешт автомобілю «AUDI», модель А4, д/н НОМЕР_2 , яке було вилучено у мене в ході обшуку 21.09.2020 року, подане до суду 12.10.2020 року, відтак, не підлягає задоволенню. Просить у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль «АUDI», модель А4, д/н НОМЕР_5 , який вилучено у нього в ході обшуку 21.09.2020 відмовити.

Прокурор до початку судового засідання надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

ОСОБА_3 надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Розглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.94 КПК України, ст.132 КПК України, ст.173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, а також для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ може зберігатися у сторони кримінального провадження, якщо він добровільно наданий, або на підставі судового рішення. Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, речі, вилучені в ході проведення огляду, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.5 ст.171 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що автомобіль марки «АUDI» моделі а4, 2002 року випуску, сріблястого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , виданого ВРЕР №1 м. Донецьк, має реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору, має номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , має значення речового доказу, який 21.09.2020 був вилучений під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді, та, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування,суд вважає необхідним клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, оскільки жодного доказу належності ОСОБА_3 вказано автомобіля не надано, натомість при обшуку встановлено, що даний автомобіль мав невідповідний реєстраційний номерний знак.

Керуючись ст.ст.170-172 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Панкеєва А.О. про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 21 вересня 2020 року в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого суддіавтомобіль марки «АUDI» моделі а4, 2002 року випуску, сріблястого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , виданого ВРЕР №1 м. Донецьк, має реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору, має номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Панкеєва А.О.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: Ю. В. Гречко