ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.09.2020 Справа №607/13765/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001360 від 08 травня 2019 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ходорів Жидачівського району Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , несудимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України (в редакції статті згідно Закону № 270-VI від 15.04.2008 року), ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції статті згідно Закону № 270-VI від 15.04.2008 року).

за участі прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

На початку 2020 року, точних дати і часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вирішили залучити у свою злочинну діяльність ОСОБА_3 , довівши до відома останньому деталі злочинного плану, переслідуючи мету збагачення та незаконного отримання прибутків, попередньо домовились про незаконне заволодіння шляхом обману грошовими коштами жителів м. Тернополя під приводом відшкодування заподіяної потерпілим матеріальної шкоди та не притягнення до кримінальної відповідальності близьких родичів за ніби то вчинення останніми дорожньо-транспортної пригоди із потерпілими, а тому з метою виконання умов зазначеної домовленості та за вказівкою ОСОБА_7 23 січня 2020 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 на автомобілі марки Skoda Superb RZ0349R, який заздалегідь, за вказівкою ОСОБА_7 , підготував ОСОБА_3 як засіб пересування, приїхали в м. Тернопіль.

Надалі, цього дня близько 12.00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном та спільного збагачення, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_3 на виконання умов вищезазначеної домовленості, визначив стаціонарний номер телефону НОМЕР_1 в помешкання ОСОБА_9 , що проживає по АДРЕСА_2 для подальшого здійснення до неї дзвінка з метою повідомлення їй неправдивої інформації відносно її племінника ОСОБА_10 та незаконного заволодіння коштами ОСОБА_9 шляхом шахрайства.

ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний намір, 23 січня 2020 року близько 12.00 год., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці спільно із ОСОБА_3 та, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, використовуючи мобільний телефон, здійснив дзвінок на стаціонарний номер телефону НОМЕР_1 , на який відповіла ОСОБА_9 .

В ході телефонної розмови з потерпілою ОСОБА_7 , використовуючи ефект несподіваності, скориставшись хвилюванням та розгубленим станом ОСОБА_9 , діючи з метою завуальованості своїх злочинних дій, не маючи на те наданого йому права, не будучи працівником Державної пенітенціарної служби, видав себе за працівника пенітенціарної служби, при цьому реалізував злочинний намір на самовільне присвоєння владних повноважень та повідомив завідомо неправдиву інформацію про те, що її племінник ОСОБА_10 скоїв дорожньо-транспортну пригоду та на даний час перебуває у СІЗО. Надалі, використовуючи розгублений стан ОСОБА_9 та її родинні зв`язки, ОСОБА_7 , представляючись працівником пенітенціарної служби, висунув вимогу добровільно передати грошові кошти у сумі 5 000 доларів США за не притягнення її племінника ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності за нібито вчинену останнім дорожньо-транспортну пригоду, а також щоб її племінника випустили з СІЗО.

В свою чергу, ОСОБА_9 , будучи введеною в оману та впевненою, що ОСОБА_7 дійсно являється працівником пенітенціарної служби, реально сприймаючи слова останнього та, будучи переконаною в тому, що діє в своїх інтересах та в інтересах свого племінника ОСОБА_10 , оцінивши характер негативних наслідків, які можуть в подальшому настати відносно її племінника у випадку, якщо вона не виконає вищезазначеної вимоги, погодилася передати грошові кошти. Отримавши згоду ОСОБА_9 на передачу грошових коштів, ОСОБА_7 повідомив про приїзд до неї додому кур`єра, якому вона повинна передати грошові кошти та при цьому наказав постійно знаходитись із ним на телефонному зв`язку, тим самим не даючи можливості ОСОБА_9 усвідомити події, які з нею відбуваються з метою недопущення здійснення останньою телефонних дзвінків до близьких родичів та виявлення факту вчинення відносно неї шахрайських дій.

Після цього, ОСОБА_7 , використовуючи стільниковий зв`язок, відомості про місце проживання ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_8 , який діючи відповідно до розробленого плану за вказівкою ОСОБА_7 , у невстановлений слідством спосіб, направився до місця проживання ОСОБА_9 , що по АДРЕСА_2 . Надалі, ОСОБА_8 , діючи умисно та керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном та спільного збагачення, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , на виконання умов вищезазначеної домовленості, прибув до місця проживання ОСОБА_9 , що по АДРЕСА_2 , де представився працівником пенітенціарної служби та з дозволу потерпілої зайшов у квартиру. Перебуваючи у квартирі потерпілої, ОСОБА_8 , видаючи себе за працівника пенітенціарної служби, отримав від ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 2 000 доларів США начебто за не притягнення її племінника ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності за нібито вчинену останнім дорожньо-транспортну пригоду та негайне звільнення останнього із СІЗО.

Отримавши від ОСОБА_9 шляхом обману грошові кошти, ОСОБА_8 , залишив житло потерпілої та надалі, діючи до попередньої змови, направився до невстановленого органом досудового розслідування місця, де його очікували в салоні автомобіля марки Skoda Superb RZ0349R ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .

Сівши у салон вищевказаного автомобіля, ОСОБА_8 , отримані у ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 2 000 доларів США, передав ОСОБА_7 , який розподілив їх у рівних частках між учасниками групи.

Отже, своїми протиправними діями ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , заволоділи грошовими коштами ОСОБА_9 у сумі 2 000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного Банку України, який був встановлений на момент вчинення злочину, становило 48 662 гривні, спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність, переслідуючи мету збагачення та незаконного отримання прибутків, попередньо домовились про незаконне заволодіння шляхом обману грошовими коштами жителів Тернопільської області під приводом відшкодування заподіяної постраждалим матеріальної шкоди та не притягнення до кримінальної відповідальності близьких родичів за ніби то вчинення останніми дорожньо-транспортної пригоди із потерпілими, а тому з метою виконання умов зазначеної домовленості та за вказівкою ОСОБА_7 19 лютого 2020 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 на автомобілі марки Skoda Superb RZ0349R, який заздалегідь, за вказівкою ОСОБА_7 , підготував ОСОБА_3 як засіб пересування, приїхали в м. Чортків Тернопільської області.

Надалі, цього ж дня близько 15.30 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном та спільного збагачення, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_3 на виконання умов вищезазначеної домовленості, визначив стаціонарний номер телефону ( НОМЕР_2 в помешкання ОСОБА_11 , що проживає по АДРЕСА_3 , для подальшого здійснення до неї дзвінка з метою повідомлення їй неправдивої інформації відносно чоловіка її доньки ОСОБА_12 та незаконного заволодіння коштами ОСОБА_11 шляхом шахрайства.

ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний намір, 19 лютого 2020 року близько 15.30 год., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, спільно із ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, використовуючи мобільний телефон, здійснив телефонний дзвінок на стаціонарний телефонний номер НОМЕР_2 на який відповіла ОСОБА_11 .

В ході телефонної розмови з ОСОБА_11 , використовуючи ефект несподіваності, скориставшись хвилюванням та розгубленим станом останньої, ОСОБА_7 , діючи з метою завуальованості своїх злочинних дій, не маючи на те наданого йому права, не будучи працівником правоохоронних органів, видав себе за працівника поліції, при цьому реалізував злочинний намір на самовільне присвоєння владних повноважень та повідомив завідомо неправдиву інформацію про те, що чоловік її доньки ОСОБА_12 скоїв дорожньо-транспортну пригоду із потерпілим в результаті якої потерпілий від його дій перебуває в лікарні. Надалі, використовуючи розгублений стан ОСОБА_11 та її родинні зв`язки, ОСОБА_7 висунув вимогу добровільно передати грошові кошти у сумі 4 000 доларів США за не притягнення ОСОБА_12 до для кримінальної відповідальності за нібито вчинену останнім дорожньо-транспортну пригоду.

В свою чергу, ОСОБА_11 , будучи введеною в оману та впевненою, що ОСОБА_7 дійсно являється працівником поліції, реально сприймаючи слова ОСОБА_7 та, будучи переконаною в тому, що діє в своїх інтересах та в інтересах свого зятя ОСОБА_12 , оцінивши характер негативних наслідків, які можуть в подальшому настати відносно останнього у випадку якщо вона не виконає вищезазначеної вимоги, погодилася передати грошові кошти у сумі 2000 доларів США та перед цим попросила ОСОБА_7 передати слухавку безпосередньо ОСОБА_12 , проте, ОСОБА_7 продовжив особисто розмову із ОСОБА_11 , представившись при цьому ОСОБА_12 . В ході розмови ОСОБА_11 викрила ОСОБА_7 у вчиненні обману щодо неї, тим самим позбавила можливості заволодіти шахрайським шляхом належними їй грошовими коштами. Після чого ОСОБА_7 припинив телефонну розмову із ОСОБА_11 .

Отже, своїми протиправними діями ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , намагалися заволодіти заволоділи грошовими коштами ОСОБА_11 у сумі 2 000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного Банку України, який був встановлений на момент вчинення злочину, становило 48 886,2 гривні, однак, не вчинивши усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчили з причин, що не залежали від волі останніх.

Крім цього, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність, переслідуючи мету збагачення та незаконного отримання прибутків, попередньо домовились про незаконне заволодіння шляхом обману грошовими коштами жителів м.Тернополя під приводом відшкодування заподіяної постраждалим матеріальної шкоди та не притягнення до кримінальної відповідальності близьких родичів за ніби то вчинення останніми дорожньо-транспортної пригоди із потерпілими, а тому з метою виконання умов зазначеної домовленості та за вказівкою ОСОБА_7 19 лютого 2020 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 на автомобілі марки Skoda Superb RZ0349R, який заздалегідь, за вказівкою ОСОБА_7 , підготував ОСОБА_3 як засіб пересування, приїхали в м. Тернопіль.

Надалі, цього ж дня близько 19.30 год., ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном та спільного збагачення, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_3 на виконання умов вищезазначеної домовленості, визначив стаціонарний номер телефону НОМЕР_3 в помешкання ОСОБА_13 , що проживає по АДРЕСА_4 для подальшого здійснення до неї дзвінка з метою повідомлення їй неправдивої інформації відносно чоловіка її доньки та незаконного заволодіння коштами ОСОБА_13 шляхом шахрайства.

ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний намір, 19 лютого 2020 року близько 19.30 год., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном та спільного збагачення, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , використовуючи мобільний телефон, здійснив дзвінок на стаціонарний телефонний номер НОМЕР_3 , на який відповіла ОСОБА_13 .

В ході телефонної розмови із потерпілою ОСОБА_7 , використовуючи ефект несподіваності, скориставшись хвилюванням та розгубленим станом ОСОБА_13 , діючи з метою завуальованості своїх злочинних дій, видав себе за її зятя та повідомив завідомо неправдиву інформацію про те, він нібито скоїв дорожньо-транспортну пригоду із потерпілим в результаті якої потерпілий від його дій перебуває в лікарні. Надалі, використовуючи розгублений стан ОСОБА_13 та її родинні зв`язки, ОСОБА_7 висунув вимогу добровільно передати грошові кошти у сумі 10 000 доларів США за не притягнення чоловіка її доньки до кримінальної відповідальності за нібито вчинену останнім дорожньо-транспортну пригоду, а також відшкодування постраждалим від ДТП заподіяної шкоди та витрат на лікування.

В свою чергу, ОСОБА_13 , будучи введеною в оману та впевненою, що ОСОБА_7 дійсно являється чоловіком її доньки, реально сприймаючи слова останнього та, будучи переконаною в тому, що діє в своїх інтересах та в інтересах свого зятя, оцінивши характер негативних наслідків, які можуть в подальшому настати відносно нього у випадку, якщо вона не виконає вищезазначеної вимоги, погодилася передати грошові кошти. Отримавши згоду ОСОБА_13 на передачу грошових коштів, ОСОБА_7 повідомив про приїзд до неї додому свого товариша, якому вона повинна передати грошові кошти, при цьому наказав постійно знаходитись із ним на телефонному зв`язку, тим самим не даючи можливості ОСОБА_13 усвідомити події, які з нею відбуваються з метою недопущення здійснення останньою телефонних дзвінків до близьких родичів та виявлення факту вчинення відносно неї шахрайських дій.

Після цього, ОСОБА_7 відомості про місце проживання ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_8 який, дотримуючись вищезазначеної домовленості, автомобілем марки Skoda Superb RZ0349R спільно із ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , направився до місця проживання ОСОБА_13 , що по АДРЕСА_4 , де поряд із сусіднім будинком припаркували автомобіль в якому очікували ОСОБА_8 . Надалі ОСОБА_8 , діючи умисно та керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном та спільного збагачення, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , на виконання умов вищезазначеної домовленості, прибув до місця проживання ОСОБА_13 , що по АДРЕСА_4 , де представився товаришем її зятя та з дозволу потерпілої зайшов у квартиру. Перебуваючи у квартирі, ОСОБА_8 , видаючи себе за товариша чоловіка її доньки, отримав від ОСОБА_13 грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США, начебто за не притягнення до кримінальної відповідальності чоловіка її доньки за нібито вчинену останнім дорожньо-транспортну пригоду, а також відшкодування потерпілим від ДТП заподіяної шкоди та витрат на лікування.

Отримавши від ОСОБА_13 грошові кошти, ОСОБА_8 , залишив житло потерпілої та надалі направився до місця, а саме на вул. Деповська в м.Тернопіль, де був припаркований автомобіль марки Skoda Superb RZ0349R поряд з яким знаходились ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

Сівши у салон вищевказаного автомобіля, ОСОБА_8 , отримані шляхом обману в ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, передав ОСОБА_7 , який розподілив їх у рівних частках між учасниками групи.

Отже, своїми протиправними діями ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , заволоділи грошовими коштами ОСОБА_13 у сумі 10000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного Банку України, який був встановлений на момент вчинення злочину, становило 244 431 гривень, спричинивши ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив кримінальні правопорушення передбачені: ч.2 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008 року), тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб; ч.3 ст.15 ч.2 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008 року), тобто незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинений за попередньою змовою групою осіб; ч.3 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008 року), тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.

10 серпня 2020 року між прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008 року), ч.3 ст.15 ч.2 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008 року), ч.3 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008 року) за встановлених у висунутій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях, щиро розкаявся, відшкодував завдану шкоду та активно сприяв розкриттю злочинів. Обвинувачений ОСОБА_3 за умовами угоди зобов`язався сприяти органу досудового розслідування у викритті кримінальних правопорушень проти власності та проти авторитету органів державної влади вчинених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 шляхом надання на стадії судового розгляду правдивих показань у межах кримінального провадження № 0001360 від 08 травня 2020 року за фактами заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, організованою групою, у великих розмірах та самовільного присвоєння владних повноважень службової особи.
Вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч.2 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008 року) у виді 2 років обмеження волі, ч.3 ст.15 ч.2 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008 року) у виді штрафу в дохід держави в розмірі 4000 (чотири тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень, ч.3 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008 року) у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Також, угодою визначено можливість застосування ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. При цьому враховано, що обвинувачений щиро розкаявся, відшкодував завдану ним шкоду, сприяв у викритті кримінальних правопорушень щодо нього та інших осіб, а також визнання ОСОБА_3 вини у вчиненні правопорушень, його позитивні характеристики, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, його особу, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, думку потерпілих, відсутність у них майнових претензій до обвинуваченого, відсутність майнових претензій та наявність суспільного інтересу у забезпеченні швидкого судового провадження, викритті кримінальних правопорушень та осіб, що їх вчинили, відсутність тяжких наслідків.

Сторонами також передбачено в угоді застосування, на підставі ст. 96-1 КК України, з урахуванням положень ст. 96-2 КК України спеціальної конфіскації до автомобіля марки Skoda Superb RZ0349R, який був використаний як засіб вчинення злочину та який зберігається на арешт майданчику у с. Байківці, Тернопільського району, Тернопільської області, на який накладено арешт згідно ухвали слідчого судді від 20 березня 2020 року

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України (в редакції статті згідно Закону № 270-VI від 15.04.2008 року), ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції статті згідно Закону № 270-VI від 15.04.2008 року), які згідно ст. 12 КК України (в редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011) відноситься до злочинів середньої тяжкості та за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції статті згідно Закону № 270-VI від 15.04.2008 року) до тяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_13 надала письмову згоду на укладення між прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості, та застосування щодо нього ст. 75 КК України.

Потерпіла ОСОБА_9 надала письмову згоду на укладення між прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості, та застосування щодо нього ст. 75 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Суд, при вирішенні питання про можливість призначення покарання узгодженого сторонами угоди враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, сімейний стан та стан здоров`я, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність у потерпілих майнових претензій. Також, суд приймає до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, оцінки ОСОБА_3 негативно своїх дій, прагнення стати на шлях виправлення та обіцянки не допускати в майбутньому вчинення правопорушень, міркування потерпілих з приводу вчиненого.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання та звільнення від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді застави застосованого щодо ОСОБА_3 та повернення заставодавцю ОСОБА_15 коштів в сумі 126120 грн. внесених ним згідно квитанції № 0.0..1 від 01.04.2020 року АТ КБ «Приватбанк»

Суд, вважає, що у зв`язку з укладенням сторонами угоди про визнання винуватості та затвердженням її судом, клопотання адвоката ОСОБА_5 слід задовольнити та скасувати застосований згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 березня 2020 року (справа 607/4398/20) щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у виді застави, повернути заставодавцю ОСОБА_15 внесені ним кошти в сумі 126120 згідно дублікату квитанції № 0.0..1 від 01.04.2020 року АТ КБ «Приватбанк», після набрання вироком законної сили.

У даному кримінальному провадженні накладено арешт ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 20 березня 2020 року (справа № 607/4492/20) зокрема на майно: на автомобіль марки Skoda Superb RZ0349R, ключ запалювання які належить ОСОБА_3 ; золоті сережки, два ланцюжки, три пари сережок, два кулони, один хрестик. Враховуючи те, що на даний час відпала необхідність у вжитих заходах забезпечення кримінального провадження, суд вважає, що арешт накладений згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 20.03.2020 року слід скасувати частково, на вказане майно.

Речові докази золоті вироби: сережки, два ланцюжки, три пари сережок, два кулони, один хрестик, які передані на зберігання до ТФ ПАТ КБ «Приват Банк» (квитанція № 246 від 19 червня 2020 року), суд вважає, слід повернути ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити укладену між прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за часті захисника адвоката ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України (в редакції статті згідно Закону № 270-VI від 15.04.2008 року), ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції статті згідно Закону № 270-VI від 15.04.2008 року) та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями узгоджене сторонами покарання:

-ч.2 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008 року) - у виді 2 (двох) років обмеження волі;

-ч.3 ст.15 ч.2 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008 року) - у виді штрафу в дохід держави в розмірі 4000 (чотири тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень;

-ч.3 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008 року) - у виді 5

років позбавлення волі

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно п.п. 1,2 ч. 1, п.2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Застосований щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у виді застави після набрання вироком законної сили - скасувати.

Повернути заставодавцю ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 126120 (сто двадцять шість тисяч сто двадцять) гривень внесені ним згідно квитанції № 0.0..1 від 01.04.2020 року АТ КБ «Приватбанк» в якості застави за ОСОБА_3 на рахунок ТУ ДСА в Тернопільській області.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 20 березня 2020 року (справа № 607/4492/20) скасувати частково, зокрема на майно: автомобіль марки Skoda Superb RZ0349R, ключ запалювання, золоті вироби: сережки, два ланцюжки, три пари сережок, два кулони, один хрестик.

Речові докази золоті вироби: сережки, два ланцюжки, три пари сережок, два кулони, один хрестик, які передані на зберігання до ТФ ПАТ КБ «Приват Банк» (квитанція № 246 від 19 червня 2020 року) - повернути ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили.

На підставі ст. 96-1 КК України, з урахуванням положень ст. 96-2 КК України застосовувати заходи кримінально правового характеру у виді спеціальної конфіскації до автомобіля належного ОСОБА_3 марки Skoda Superb RZ0349R, який був використаний як засіб вчинення злочину та зберігається на арешт майданчику у с. Байківці, Тернопільського району, Тернопільської області.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1