Справа № 308/6125/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали контрольного провадження 11-кп/4806/38/21, за апеляційними скаргами: захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , захисника обвинуваченої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22. 12. 2020.
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_9 та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18. 02. 2021 включно, щодо:
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, не одруженої, з повною середньою освітою, не судимої обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України;
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Козарі, Рогатинського району, Івано-Франківської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, з повною середньою освітою, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України;
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки та мешканки АДРЕСА_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_3 , громадянки України, з повною середньою освітою, не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.
Із матеріалів контрольного провадження вбачається, що 30. 06. 2020 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 від 07. 06. 2019, про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

-2-

Згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23. 07. 2020 дане кримінальне провадження призначено до судового розгляду в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області.
Відмовляючи в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт та задовольняючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та розглядаючи питання доцільності збереження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченій, суд першої інстанції, беручи до уваги те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого та особливо тяжкого злочинів проти здоров`я населення, також прокурором в судовому засіданні доведено продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Також судом констатовано, що стороною захисту не надано жодних підтверджуючих документів щодо наявності у обвинуваченої ОСОБА_9 хронічних захворювань, які б унеможливлювали її подальше перебування під вартою.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , а також зміни запобіжного заходу на домашній арешт, суд першої інстанції, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна та позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна, відповідно, які у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжким кримінальними правопорушеннями проти здоров`я населення, а також те, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинення обвинуваченим спроб переховуватися від суду, незаконно впливати на інших обвинувачених та свідків злочинів, оскільки судом ці особи ще не допитувалися, вчинити інше кримінальне правопорушення. Окрім того, ОСОБА_5 не має постійного місця проживання на території Закарпатської області, не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та доходу.
Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку дії раніше обраного судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , а також відмовляючи у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, судом враховано тяжкість злочинів, у вчиненні яких ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення (ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 307 КК України), які у відповідності до ст. 12 КК України є нетяжким, тяжким та особливо тяжкими кримінальними правопорушеннями проти здоров`я населення, а також те, що встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, не відпали та продовжують існувати.
В апеляційній скарзі, поданій захисником - адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , порушено питання про скасування ухвали суду від 22. 12. 2020 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 та постановлення нової, якою просила обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово. В обґрунтування апеляційних вимог

-3-

захисник зазначає проте, що прокурором в клопотанні обґрунтовано не зазначено чому до обвинуваченого ОСОБА_5 не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, в тому числі домашній арешт. Стверджує, що підстави вважати, що відносно ОСОБА_5 існує хоча б один ризик, визначений ст. 177 КПК України, на сьогоднішній день є необґрунтованими та нічим не доведені. Вказує на те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, не має жодних намірів переховуватись від суду, здійснювати незаконний вплив на учасників кримінального провадження та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Захисник - адвокат ОСОБА_11 в апеляційній скарзі в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 просить ухвалу суду від 22. 12. 2020 скасувати та обрати ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою - домашній арешт в певну пору доби. В обгрунтування апеляційних вимог вказує на незаконність та необгрунтованість ухвали суду, оскільки вважає що ризики, зазначені прокурором не існують, просила також врахувати наявність у обвинуваченої п`яти дітей та незадовільний стан її стан здоров`я. Окрім того, захисником ОСОБА_11 зазначено, що нею було заявлене клопотання про виклик свідків: психолога ДУ «Закарпастька УВП № 9» ОСОБА_15 , завідувача медичної частини цієї установи ОСОБА_16 та мами обвинуваченої - ОСОБА_17 , які можуть надати суду відомості щодо психологічного стану та стану здоров`я обвинуваченої та її дітей, проте судом було відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання, оскільки зазначені факти мають бути підтверджені документально відповідними спеціалістами у своїй галузі знань, яке судом необґрунтовано відхилено, чим уникнув можливості отримати достатні та об`єктивні відомості, які могли стати підставою для зміни обвинуваченій ОСОБА_9 запобіжного заходу. Окрім тогог, просить врахувати, що в ОСОБА_9 виявлено ряд клінічних захворювань, в тому числі бронхіальну астму, емфізему легенів, дифузний пневмосклероз, легеневу недостатність І ступеню, яка потребує щоденної кваліфікованої медичної допомоги та постійного прийому медикаментів, чого в умовах утримання в Закарпатській УВП №9 їй забезпечено бути не може. Також зазначає про незадовільний стан як фізичного, такі і психічного здоров`я двох дітей обвинуваченої, які знаходяться під наглядом бабусі, яка вимушена відшуковувати засоби для їх існування. Також захисник зазначає про повну відсутність заявлених прокурором в судовому засіданні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також просить врахувати і те, що обвинувачена раніше не судима, була офіційно працевлаштована, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, має постійне місце проживання та в неї відсутні документи для виїзду за кордон.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 порушує питання про скасування ухвали суду від 22. 12. 2020 та обрання щодо обвинуваченої запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою. В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує на незаконність та необгрунтованість ухвали суду, оскільки вважає зазначені у клопотанні прокурора ризики передбачені ст. 177 КПК України не підтвердженими. Судом не враховано, що ОСОБА_7 не судима, позитивно характеризується, має місці соціальні зв`язки та неповнолітню дитину на утриманні.
У відповідності до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , здійснюється без участі сторін кримінального провадження, а саме захисників ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , оскільки останні не заявляли клопотань про розгляд апеляційної скарги за їх участю. Крім того апеляційний суд враховує про належне повідомлення захисника ОСОБА_11 , яка виявила бажання брати участь в розгляді апеляційної скарги, але в судове засідання не з`явилася, оскільки остання 08. 02. 2021 подала до суду електронною поштою клопотання про відкладення
-4-
розгляду апеляційної скарги, яке головуючим суддею отримано о 10 год. 39 хв. в залі судових засідань вже після проголошення резолютивної частини ухвали. Доказів поважності причин неявки до суду, захисник до клопотання не додала.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали контрольного провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги: захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , захисника обвинуваченої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , не підлягають до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання підвартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разіобрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися відслідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Прокурором доведено, що заявлені ним в клопотанні про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 ризики, передбачені ст. 177 КПК України є обгрунтованими, натомість обвинуваченими та їх захисниками не доведено, що вказані ризики відпали, зменшилися і є неактуальними.

-5-

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про продовження щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом першої інстанції встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Висновок суду першої інстанції про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_9 ,Ю ОСОБА_7 та ОСОБА_5 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними доказами, яким дана належна оцінка.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що є всі підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_9 може незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона обвинувачується, переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини, які відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких, що свідчить про необхідність продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити її належної процесуальної поведінки.
Наведені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_11 доводи на захист обвинуваченої були предметом перевірки та розгляду судом першої інстанції і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені у апеляційній скарзі мотиви також не дають підстав для зміни чи скасування ухвали суду і застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Колегія суддів вважає, що матеріали контрольного провадження не містять переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування обвинуваченої ОСОБА_9 під вартою. Не були вони надані й стороною захисту і під час судового та апеляційного розгляду.

З урахуванням вищенаведеного, як такі, що не спростовують висновку суду про необхідність продовження обвинуваченій ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і в свою чергу не можуть визнаватися підставами для скасування законного та обґрунтованого судового рішення, постановленого на стадії судового розгляду кримінального провадження, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції не з`ясував та не навів переконливі аргументи на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченої.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та про задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_9 є обґрунтованою, законною, постановлена з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

-6-

Колегія суддів погоджується також із висновком суду першої інстанції про те, що є всі підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_7 може незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона обвинувачується, переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини, які у відповідності до ст. 12 КК України є нетяжким, тяжким та особливо тяжкими кримінальними правопорушеннями проти здоров`я населення, що свідчить про необхідність продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити її належної процесуальної поведінки.
Наведені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 доводи на захист обвинуваченої ОСОБА_7 були предметом перевірки та розгляду судом першої інстанції і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені у апеляційній скарзі мотиви також не дають підстав для зміни чи скасування ухвали суду і застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Також, матеріали контрольного провадження не містять переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування обвинуваченої ОСОБА_7 під вартою.

З урахуванням вищенаведеного, як такі, що не спростовують висновку суду про необхідність обрання обвинуваченій ОСОБА_7 заходу у вигляді тримання під вартою, і в свою чергу не можуть визнаватися підставами для скасування законного та обґрунтованого судового рішення, постановленого на стадії судового розгляду кримінального провадження, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції не з`ясував та не навів переконливі аргументи на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити його належної процесуальної поведінки обвиноваченої. Таким чином, ухвала суду про задоволення клопотання прокурора та продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 є обґрунтованою, законною, постановлена з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується також із висновком суду першої інстанції про те, що є всі підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини, санкція яких передбачає покарання у вигляді: позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна та позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна, відповідно, які у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжким кримінальними правопорушеннями проти здоров`я населення, що свідчить про необхідність продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити її належної процесуальної поведінки.
Наведені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 доводи на захист обвинуваченого ОСОБА_5 в тому числі дані про його особу, були предметом перевірки та розгляду судом першої інстанції і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені у апеляційній скарзі мотиви також не дають підстав для зміни чи скасування ухвали суду і застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

-7-

Викладені захисником ОСОБА_6 в апеляційній скарзі доводи на захист обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема, щодо відсутності намірів обвинуваченого вчиняти тиск на свідків та інших співучасників кримінального правопорушення чи перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином за умови застосування до нього цілодобового домашнього арешту, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.Таким чином, ухвала суду про задоволення клопотання прокурора та продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 є обґрунтованою, законною, постановлена з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На інші нові доводи, які б слугували підставою для скасування ухвали суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання підвартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 захисники в апеляційних скаргах не посилалються.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т АН О В И В:

апеляційні скарги: захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , захисника обвинуваченої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22. 12. 2020, якою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18. 02. 2021 включно - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: