УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 071 37 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 071 37 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 КК України про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 57,5 кв. м., яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 та квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 40,6 кв. м., реєстраційний номер об`єкту: 00, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 .
На обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що у провадженні слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007137 від 08.11.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, надійшла заява від ОСОБА_3 , про те, що 08.11.2020, у невстановлений час та невстановленому місці, група невстановлених осіб, намагається заволодіти чужим майном, шахрайським шляхом, а саме: квартирами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , які на праві власності належить ОСОБА_3 , використовуючи при цьому завідомо підроблені документи на вказане майно.

З метою запобігання випадку незаконного відчуження майна, до моменту з`ясування всіх подій та обставин розслідуваного кримінального провадження за фактом шахрайських дій з боку невстановлених осіб, а також з метою забезпечення збереження речових доказів слідчий просив накласти арешт на квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 .
В судовому засідання прокурор підтримав доводи викладенні у клопотанні, просив клопотання задовольнити з наведених у ньому підстав.

Власник майна в судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки слідчий суддя, враховуючи обставини, зазначені слідчим у клопотанні, дійшов висновку, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих суду матеріалів СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 120 201 001 000 071 37 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 КК України.

В рамках даного провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 57,5 кв. м., яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 та квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 40,6 кв. м., реєстраційний номер об`єкту: 00, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 з метою забезпечення збереження цього майна, як речового доказу.
Постановою слідчого від 09.11.2020 про визнання речовим доказом вищевказаного нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 57,5 кв. м., та квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 40,6 кв. м., реєстраційний номер об`єкту: 00.

Згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки, як встановлено з матеріалів клопотання, що вказане майноє предметом кримінального правопорушення, а відтак вважаю, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речового доказу.
Аналізуючи наведене, вважаю, що надані прокурором матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Керуючись вимогами ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_2 - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 57,5 кв. м., яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 та квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 40,6 кв. м., реєстраційний номер об`єкту: 00, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 .
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: