1Справа № 335/8608/20 1-кс/335/4702/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миро-Любовка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, без місця реєстрації, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-19.12.2019 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України. Призначено покарання у вигляді штрафу розміром 850 гривень;

-13.07.2020 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України. Призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло вказане клопотання клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В порядку передбаченому п. 20-5 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України, в порядку, передбаченому ч.3 ст.35 КПК в порядку автоматизованого розподілу клопотання прокурора передано у провадження судді ОСОБА_1 .

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що ОСОБА_4 , будучи особою раніше засудженою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які у встановленому порядку не знята і не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин: 13.09.2020 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись біля магазину «Ням-Ням», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Яценко 10-А, помітив сидячого на сходах потерпілого ОСОБА_6 , поряд з яким лежав мобільний телефон «Samsung Galaxy J7» в корпусі золотистого кольору, вартістю 10 000 гривень, в якому знаходилась сім картка мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_1 , сім картка мобільного оператора ТОВ «лайфселл» з номером НОМЕР_2 та флеш накопичувач «SP micro SD» ємкістю 16 GB, які матеріальної цінності не мають.

Далі, ОСОБА_4 маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та схопив з підлоги мобільний телефон «Samsung Galaxy J7» в корпусі золотистого кольору. Утримуючи при собі мобільний телефон «Samsung Galaxy J7» ОСОБА_4 почав тікати з місця скоєння кримінального правопорушення, при цьому потерпілий ОСОБА_6 побіг за останнім. ОСОБА_4 розуміючи протиправний характер своїх діянь та те, що за ним женеться потерпілий ОСОБА_6 , з метою доведення злочину до кінці, скрився у прилегла дворах від місця скоєння кримінального правопорушення, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 , матеріальний збиток у розмірі 10 000 гривень.

Згідно клопотання вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а сторона обвинування вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також посилається на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, тому просить клопотання задовольнити, застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вказуючи на конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, встановив, що ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002141 від 13 вересня 2020 року пред`явлено обвинувачення за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання.

Обґрунтовуючи пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 сторона обвинувачення послалася на наступні докази: протокол затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину; протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 ; протокол допиту свідка ОСОБА_7 ; протокол допиту свідка ОСОБА_8 ; протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол пред`явлення особи для впізнання; протокол огляду мобільного телефону; протоколи огляду кофти.

Аналізуючи наведені стороною обвинувачення обставини можливо дійти висновку, що вони містять відомості про ймовірну причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину.

Враховуючи наведене, суд, не вирішуючи наперед питання про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості, та вважає, що зміст клопотання підтверджують існування фактів і інформації, які можуть свідчать про ймовірну причетність ОСОБА_4 до інкримінованому йому діяння.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Вирішуючи питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу судом враховує не тільки положення, які передбачені Кримінального процесуального кодексу України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» («Cloot v. Belgium», § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Обвинувачений ОСОБА_4 , не працевлаштований, соціальні зв`язки відсутні, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років, що свідчить наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду.

ОСОБА_4 обізнаний про місце роботи свідка, який своїми показаннями підтверджує причетність до скоєного кримінального правопорушення, з метою уникнути від відповідальності може незаконно впливати на свідка шляхом вмов або залякування, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

До того, згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 , на час скоєння інкримінованого правопорушення перебував у стані алкогольного сп`яніння, офіційно не працевлаштований, 13.07.2020 року був засуджений за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком на 2 роки, що дає підстави вважати, що систематичне скоєння корисних кримінальних правопорушень є єдиним його джерелом прибутку, дані підстави вказують на те, що ОСОБА_4 залишаючись на волі, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 не одружений, не має на утриманні дітей, офіційно не працевлаштований, без постійного місця реєстрації, має фактичне місце проживання, раніше судимий.

Суд також враховує, що стан здоров`я ОСОБА_4 , не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, суду не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України.

Інші запобіжні заходи, на думку суду, не змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому наявна необхідність у застосуванні запобіжного заходу із визначенням конкретного строку на 60 днів до 09 січня 2021 року, оскільки раніше закінчити судовий розгляд даного кримінального провадження не надається можливим.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 вчинений без застосування насильства чи погрози його застосування, не спричинив загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави раніше не обирався, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Ураховуючи тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , зважаючи на дані про особу обвинуваченого, враховуючи обставини справи, суд у межах, визначених ст. 182 КПК України, вважає, за необхідне визначити обвинуваченому, як альтернативу, розмір застави - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42 040 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09 січня 2021 року включно.

Встановити розмір застави ОСОБА_4 у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 42 040 гривень, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок (Отримувач: ТУ ДСАУ в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу застава ОСОБА_4 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа).

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на строк до двох місяців з моменту звільнення з-під варти.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.

Роз`яснити ОСОБА_4 чи іншому заставодавцю відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Визначити строк дії ухвали до 09.01.2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Суддя: ОСОБА_1