Єдиний унікальний № 500/776/14-к
Провадження № 1-в/946/139/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у звільненні засудженого від відбування покарання
у зв`язку із закінченням іспитового строку

26 серпня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі Одеської області подання Ізмаїльського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області (далі орган з питань пробації) у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №0003165 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Ізмаїл Одеської області, громадянина України, одруженого, працюючого за наймем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2014р. за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі КК) до чотирьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на два роки,
учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_3 , представник персоналу органу пробації ОСОБА_5 .

Суть питання, що вирішується
1.Орган з питань пробації просить суд звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання за зазначеним вироком суду, посилаючись на закінчення іспитового строку та те, що під час іспитового строку 26 листопада 2015 року ОСОБА_3 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК. На розгляді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК, яке не розглянуте. Орган з питань пробації зазначає, що, враховуючи презумпцію невинуватості, а також закінчення іспитового строку ОСОБА_3 має бути звільнений від покарання.

Встановлені судом обставини
2.Представник персоналу органу пробації ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 подання підтримали та просили звільнити ОСОБА_3 від призначеного судом покарання.

3.Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2014 р. ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК до чотирьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на два роки. (а.о.с. 2 3).

4.В період іспитового строку відносно ОСОБА_3 складений та затверджений обвинувальний акт, за яким він обвинувачується у вчиненні 20 листопада 2015 року, тобто в період встановленого йому іспитового строку, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК (а.о.с. 79 80).

5.Зазначене кримінальне провадження під № 500/5539/16-к про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні 20 листопада 2015 року, тобто в період встановленого йому іспитового строку, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК знаходиться на розгляді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, та судовий розгляд призначений на 29 вересня 2020 року, що підтверджується листом Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.08.2020 р. (а.о.с. 195).

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
6.Звільнення засудженого від призначеного йому покарання можливе лише за наявності сукупності таких обставин: закінчення іспитового строку, засуджений виконав покладені на нього обов`язки, засуджений не вчинив нове кримінальне правопорушення (ч. 1 ст. 78 КК).

7.Презумпція невинуватості полягає в тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили (ч. 1 ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК)).

8.В даному ж випадку не вирішується питання про визнання засудженого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення і призначення йому кримінального покарання, оскільки він вже був визнаний таким вироком суду від 25.02.2014 р, та цим же вироком був підданий кримінальному покаранню зі звільненням від його відбування за умови не вчинення ним нового кримінального правопорушення під час іспитового строку. Крім того, в поданні не ставиться і питання про призначення засудженому кримінального покарання, а лише про звільнення від його відбування. Тому при розгляді цього подання слід вирішити питання чи не вчинив засуджений нове кримінальне правопорушення під час іспитового строку.

9.Але питання про те, чи не вчинив ОСОБА_3 нове кримінальне првопорушення винесене на розгляд Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області в межах розгляду іншого кримінального провадження за його обвинуваченням, яке ще не розглянуте. Саме в межах розгляду вказаного кримінального провадження суд уповноважений робити висновки про вчинення чи не вчинення засудженим нового кримінального правопорушення, а з урахуванням наявності вказаного кримінального провадження в межах розгляду цього подання суд не уповноважений робити такі висновки. Саме тому на даний час суд позбавлений можливості зробити висновок про не вчинення засудженим нового кримінального правопорушення під час іспитового строку, та застосувати положення ч. 1 ст. 78 КК до завершення зазначеного кримінального провадження, під час якого і має бути вирішене питання про його винуватість чи невинуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення під час іспитового строку.

10.Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 78 КК, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

11.Це положення закону також вказує на те, що питання про вчинення чи не вчинення засудженим нового кримінального правопорушення протягом іспитового строку віднесене до компетенції суду, який розглядає кримінальне провадження відносно нього по суті, а не суду в межах розгляду наявного подання органу з питань пробації. В силу ч. 3 ст. 78 КК наявність у ОСОБА_3 іспитового строку має правове значення для розгляду вказаного кримінального провадження по суті за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, під час якого має бути вирішено питання застосування правил, передбачених в статтях 71, 72 КК.

12.У зв`язку з викладеним, у задоволенні подання про звільнення засудженого ОСОБА_3 від покарання необхідно відмовити.

Керуючись ч. 1 ст. 78 КК, ст. ст. 537, 539 КПК, суд

постановив:
1.У задоволенні подання Ізмаїльського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про звільнення ОСОБА_3 , засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2014 р. за ч. 2 ст. 186 КК до чотирьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на два роки, відмовити.

2.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

3.Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1