Справа № 991/5484/20
Провадження №11-сс/991/600/20
суддя 1 інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2020 року м. Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 ,
власника майна ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08 липня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000102 від 01 квітня 2016 року в частині користування,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08 липня 2020 року ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Вищого антикорупційного суду від 12 травня 2020 року, в частині заборони користування автомобілями: Mercedes-Benz GL 400, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2014 року випуску та Mercedes-Benz GLS 400, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2016 року випуску. Підставами ухвалення рішення зазначено спільну сумісну власність арештованого майна підозрюваного та заявника, а також відсутність реального їх поділу в натурі.
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, посилаючись на її незаконність, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, представник власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_6 подав до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати. Підставами для скасування арешту зазначає, що власник майна, на яке накладено арешт, не є підозрюваною особою, майно придбане за її особисті кошти, є вагітною та має двох малолітних дітей, тому вважає, що арешт порушує право власника ОСОБА_7 на вільне володіння арештованим майном та суперечить принципу недоторканості права власності. Просив апеляційну скаргу задовільнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовільнити клопотання про скасування арешту на вищезазначене майно.
У судовому засіданні представник власника майна апеляційну скаргу підтримав.
Власник майна ОСОБА_7 просила апеляційну скаргу задовільнити, з підстав, зазначених в апеляційнійй скарзі. Також просить врахувати, що автомобіль 2014 року випуску придбаний до подій, які інкримінуються її чоловіку.
Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає, що рішення слідчого судді постановлено з врахуванням всіх обставин справи та у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, а тому просить залишити його без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався не в повній мірі зазначених вимог закону.
Так, згідно з абзацом 1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, в тому числі, підлягає конфіскації.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою, крім іншого, конфіскації майна як виду покарання (абз.2 ч.1, ч.2 ст.170 КПК України).
Ухвалою слідчого судді від 12 травня 2020 року заборонено розпорядження та користування автомобілями: Mercedes-Benz GL 400, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2014 року випуску та Mercedes-Benz GLS 400, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2016 року випуску, які зареєстровані на ОСОБА_7 , як на спільну сумісну власність підозрюваного ОСОБА_9 .
Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Спільна сумісна власність подружжя належить подружжю незалежно від того, на чиє ім`я видано та оформлено документи.
Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З огляду на положення ст.70 СК України щодо рівності часток майна дружини та чоловіка, колегія суддів вважає, що арешт на 1/2 частину майна, накладеного згідно ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12 травня 2020 року у справі № 991/3641/20 у кримінальному провадженні №0000102, а саме: на 1/2 частину автомобіля Mercedes-Benz GL 400, д.н.з. НОМЕР_1 , 2014 р.в. та на 1/2 частину автомобіля Mercedes-Benz GL 400, д.н.з. НОМЕР_3 , 2016 р.в., які зареєстровані на ОСОБА_7 постановлено без врахування цих обставин. Разом з тим, самим власником майна питання про скасування зазначеного рішення не ставилось та судом апеляційної інстанції з підстав порушення саме її прав не переглядалось.
Тому, колегія суддів вважає, що підстави для часткового задоволення клопотання про скасування арешту на 1/2 частину автомобілів щодо права користування своєю часткою ОСОБА_7 наявні. Разом з тим, постановлення рішення судом про часткове задоволення клопотання у такому виді робить неможливим його у виконанні, оскільки автомобілі є речами неподільними.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Колегія суддів вважає, що оскільки арешт накладено на два автомобілі, які є спільною сумісною власністю, співвласник ОСОБА_7 є власником 1/2 частини, є дружиною підозрюваного - власника іншої 1/2 частини автомобілів, вагітна, та забороною користування обидвох автомобілів порушуються її права на їх використання, а тому вважає, що необхідно в її інтересах скасувати арешт на право користування одним автомобілем. Колегія суддів вважає, що таке рішення буде відповідати інтересам власника та буде виконано завдання арешту частки майна, яке належить підозрюваному та яке може бути конфісковано як вид покарання. У зв`язку з чим апеляційна скарга та клопотання підлягають частковому задоволенню.
Згідно з ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
Керуючись ст.ст.24, 117, 170-173, 303, 304, 306, 307, 309, 376, 392, 395, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 задовільнити частково.
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08 липня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна скасувати.
Постановити нову ухвалу, згідно якої клопотання представника власника майна ОСОБА_6 , подане в інтересах ОСОБА_7 , задовільнити частково.
Скасувати арешт в частині заборони користування автомобілем Mercedes-Benz GL 400, д.н.з. НОМЕР_1 , 2014 р.в. ОСОБА_7 .
У задоволенні клопотання та апеляційної скарги в іншій частині відмовити.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4