Справа № 700/323/18
Провадження № 1-кп/700/6/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 р. Лисянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка Черкаської області кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Будище Лисянського району Черкаської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
13 квітня 2018 року, в невстановлений слідством час, перебуваючи на території домоволодіння в АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , маючи умисел на збагачення, таємно, умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи в будинку останнього, виявив схованку грошей, в сумі 1000 гривень, що на праві приватної власності належать ОСОБА_5 . Звідти він здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 500 гривень однією купюрою, чим спричинив матеріальних збитків ОСОБА_5 на вказану суму. Викрадені 500 гривень він витратив у смт. Лисянка того ж дня на власні потреби.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину визнав повністю і пояснив, що дійсно скоїв злочин при обставинах і з наслідками, вказаними в обвинувальному акті. Дійсно він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння прийшов до свого односельця ОСОБА_5 . Коли останній вийшов з будинку в магазин, то він взяв зі схованки у шафі 500 гривень, які витратив на власні потреби. На даний час усвідомив скоєне, жалкує, що вчинив нерозсудливо і запевняє, що подібного більше не повториться.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі.
Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, характеризуючі дані на винну особу та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
ОСОБА_4 характеризується за місцем проживання негативно. На обліку у лікаря психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності.
Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено, оскільки вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 не інкримінувалось.
Враховуючи наведені обставини та особу обвинуваченого, який виявляє схильність до вчинення злочинів, про що свідчать його попередні судимості та вчинення нового корисливого злочину під час судового провадження у цій справі, за місцем проживання характеризується як особа, що зловживає алкогольними напоями, порушує громадський порядок, веде аморальний спосіб життя, тому суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.185 КК України.

В той же час, у суду відсутні підстави для призначення покарання з іспитовим строком, оскільки дані про особу обвинуваченого, наявність іншого вироку, що набрав законної сили, свідчать про схильність ОСОБА_4 до вчинення нових злочинів, в тому числі проти власності, а тому його виховання без ізоляції від суспільства є неможливим.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 07 травня 2020 року за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі та до постановлення вироку вчинив інше кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.185 КК України, а тому покарання ОСОБА_4 необхідно призначити за правилами ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При постановленні даного вироку судом не враховується вирок Дарницького районного суду м.Києва від 01.11.2019 (справа №753/17160/19, провадження 1-кп/753/1730/19) відносно ОСОБА_4 , оскільки наразі він не набрав законної сили.
Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Речових доказів немає.
Запобіжні заходи не обиралися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.05.2020 року у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Лисянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, направити потерпілому в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя - ОСОБА_1