Справа № 755/5525/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001909 від 07 березня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, розлученої, маючої на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
1. 07 червня 2005 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 15 і ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, із змінами внесеними ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 вересня 2005 року, на 5 років позбавлення волі;
2. 06 листопада 2008 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 4 ст. 187 КК України на 5 років позбавлення волі;
3. 23 вересня 2010 року вирком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, з випробуванням та встановленим іспитовим строком на 3 роки;
4. 23 вересня 2011 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі;
5. 11 грудня 2016 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, з випробуванням та встановленим іспитовим строком на 2 роки;
6. 26 квітня 2016 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень;
7. 28 березня 2019 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 187 КК України на 7 років 1 місяць позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є її власністю.
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю учасників судового провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2019 року близько 20 години ОСОБА_3 з метою придбання продуктів прийшла до супермаркету «Сільпо», який розташований за адресою: м. Київ, пр-т Тичини, 1-в.
Перебуваючи у приміщенні супермаркету, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , проходячи по торгівельним рядам з продукцією взяла з полиць чотири пляшки вина: одну пляшку марки «М. Chapoutier Eleivera Douro Tinto», об`ємом 0,75 л., вартістю 207 гривень 50 копійок, одну пляшку «Beau-Rivage Bordeaux Moelleux», об`ємом 0,75 л., вартістю 83 гривні 28 копійок та дві пляшки «Riunite Trebbiano Moscato Emilia», об`ємом 0,75 л. кожна, вартістю 211 гривень 67 копійок, 2 пачки цукерок «Рафаелло» вагою 150 г., вартістю 148 гривень 32 копійки, напій слабоалкогольний «Лонгер» об`ємом 0, 33 л., вартістю 19 гривень 24 копійки та банани вагові, вагою 1,018 кг, вартістю 27 гривень 14 копійок.
Продовжуючи свою злочинну діяльність на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 поклала вищевказаний товар, загальною вартістю 697 гривень 15 копійок, без ПДВ, до рюкзака, який був у неї, та, не маючи наміру розраховуватись за нього, пройшла через касову зону та вийшла з приміщення супермаркету через антикрадіжні рамки разом з викраденим товаром, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд. Згодом ОСОБА_3 була затримана охоронцями супермаркету.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому їй обвинувачені повністю визнала, щиро розкаялась, повністю підтвердила обставини, встановлені під час досудового слідства. Підтвердила, що перебуваючи 06 березня 2019 року у приміщенні супермаркету «Сільпо», який розташований за адресою: м. Київ, пр-т Тичини, 1-в, вона вчинила крадіжку продуктів та спиртних напоїв. Після чого, з викраденим майном пройшла через каси та вийшла з приміщення магазину, однак, згодом була затримана. Вона щиро кається та просить її суворо не карати.
Дані обвинуваченою ОСОБА_3 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.
Винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повністю підтверджується її показаннями та щирим каяттям.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_3 тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів.
Як вбачається з даних, що містяться:
- у довідці про вартість викрадених продуктів, яка видана ТОВ «Сільпо-ФУД», магазин «Сільпо» № 58; загальна вартість викраденого товару, без урахування ПДВ, становить 697 гривень 15 копійок;
- у постанові визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 14 березня 2019 року: викрадені речі, чотири пляшки вина: марки «М. Chapoutier Eleivera Douro Tinto», , «Beau-Rivage Bordeaux Moelleux», дві пляшки вина «Riunite Trebbiano Moscato Emilia», 2 пачки цукерок «Рафаелло», напій слабоалкогольний «Лонгер», банани вагові, - визнані речовими доказами та передані на зберігання представнику ОСОБА_7 ;

-розписка про отримання представником товару на зберігання;

-розписка представника про відмову у заявлені цивільного позову.

Крім того, винність ОСОБА_3 , яка не оспорювала фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого їй злочину знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, дані про особу обвинуваченої, яка щиро розкаялась у вчиненому злочині, активно сприяла органам досудового слідства у розкритті злочину, не працює, має на утриманні малолітню дитину, на час винесення судового рішення судима 28 березня 2019 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченої.
Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , - судом не встановлено.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства і їй необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.
Підстав для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, відповідно до вимог ст. 75 КК України, судом не встановлено.
Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими ст. 72 КПК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 злочин, за який вона засуджується цим вироком, вчинила до постановлення щодо неї вироку Дніпровського районного суд м. Києва від 28 березня 2019 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 187 КК України, яким вона засуджена до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць з конфіскацією майна, яке є її власністю, то остаточне покарання їй необхідно призначити, відповідно до вимог ч.1, ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням.
У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.
Строк відбування покарання за цим вироком рахувати ОСОБА_3 з часу набрання цим вироком законної сили.
Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання, строк покарання, яке вона відбувала за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28 березня 2019 року.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ч.4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28 березня 2019 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 7 (семи ) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є її власністю.
У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.
Строк відбування покарання за цим вироком рахувати ОСОБА_3 з часу набрання цим вироком законної сили.
Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання за цим вироком, строк покарання, яке вона відбувала за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28 березня 2019 року.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази у справі: чотири пляшки вина: марки «М. Chapoutier Eleivera Douro Tinto», , «Beau-Rivage Bordeaux Moelleux», дві пляшки вина «Riunite Trebbiano Moscato Emilia», 2 пачки цукерок «Рафаелло», напій слабоалкогольний «Лонгер», банани вагові, -які під зберігальну розписку передані представнику потерпілого залишити власнику, ТОВ «Сільпо-ФУД», магазин «Сільпо» № 58;

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій ОСОБА_3 та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженою, яка знаходиться під вартою, в той же термін з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1