Справа № 461/8633/17
Провадження № 1-кп/461/57/20
УХВАЛА

13.07.2020 року

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 .
Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з насильством. Ризики, що були встановлені судом під час обрання запобіжного заходу не зменшились. А відтак, на думку прокурора, інші запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора заперечив, просив суд змінити йому збіжний захід на заставу або визначити таку у якості альтернативного заходу.
Захисник обвинуваченого категорично заперечила проти продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою. Пояснила, що прокурором у клопотання про продовження заходу забезпечення провадження наводяться одні й ті самі ризики, що були озвучені у попередньому аналогічному клопотанні. Просила суд змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на непов`язаний з триманням під вартою, оскільки він не несе суспільної небезпеки, має досить міцні соціальні зв`язки. Просила врахувати, що ОСОБА_5 брав участь у проведенні антитерористичної операції.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання прокурора з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч. ч. 1 і 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
У пунктах 1-5 ч. 1 ст. 176 КПК України визначено, що запобіжними заходами є: особисте зобов`язання (1); особиста порука (2); застава (3); домашній арешт (4); тримання під вартою (5).
Запобіжні заходи під час судового провадження застосовуються судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 176 КПК України).
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання, а так само і продовження строку дії запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (1); тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується (2); вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого (3); міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців (4); наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання (5); репутацію підозрюваного, обвинуваченого (6); майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (7); наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого (8); дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше (9); наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення (10); розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини (11); ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (12) (п. п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України).
Положеннями ст. 199 КПК України передбачено, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, ураховуються обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Враховуючи неможливість до спливу строку обраного раніше (продовженого) обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення суд, керуючись зазначеним нормами процесуального права, зобов`язаний розглянути та вирішити заявлене прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, які відносяться до злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину відповідно до вимог ст. 12 КК України.
Кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, метою якого відповідно до глави 28 КПК України є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначених прокурором в обвинувальному акті кримінальних правопорушеннях за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом. Враховуючи стадію судового розгляду, суд не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду клопотання, вважає, що підозра є обґрунтованою у розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України.
Разом з тим, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ризики, які були встановлені судом на момент обрання запобіжного заходу, продовжують існування і на момент розгляду цього клопотання.
Суд оцінює наявність ризику можливості переховування обвинуваченого від суду (продовження існування цього ризику) як цілком ймовірний. Крім того, при оцінці продовження існування ризику переховування обвинуваченого від суду, враховується також тяжкість можливого покарання у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що може спонукати його до вчинення спроби ухилитися від суду. Цей ризик, враховуючи доводи прокурора, є досить вірогідним. Про це свідчить також його неналежна процесуальна поведінка. Так, раніше у цьому ж провадженні обвинувачений до суду не прибував, у зв`язку із чим був оголошений у розшук з 2017 по 2020 роки.
Судом враховується, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , був вчинений ним під час іспитового строку призначеного вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 грудня 2014 року.
Суд не виключає також можливість впливу підозрюваного на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні з метою зміни їх показів під час досудового розслідування чи судового провадження з метою уникнення відповідальності чи пом`якшення покарання.
Ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій обвинуваченого, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.
За таких обставин, враховуючи існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та неможливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а також враховуючи вік та стан здоров`я обвинуваченого; його репутацію, майновий стан, розмір майнової шкоди, у завданні якої він обвинувачується; відсутність доказів на підтвердження наявності у нього міцних соціальних зв`язків, утриманців і постійного місця роботи, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 можливо продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.
Суд вважає, що наведені обвинуваченим спростування позиції прокурора щодо недоцільності його тримання під вартою та необхідності обрання більш м`якого запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження під час розгляду та не є визначеними законом підставами для скасування або зміни запобіжного заходу.
Ухвалою суду від 10 червня 2020 року обвинуваченому було визначено заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 63060 грн. Виходячи з наведеного, необхідно вважати продовженим право ОСОБА_5 на внесення визначеної судом застави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 в державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на 02 (два) місяці по 11 вересня 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_1