11.11.20№ 336/4434/20
пр.1-кс/336/787/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 з участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора,

В С Т А Н О В И Л А:

Заявник і потерпіла в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під номером 0000092 від 27.07.2020 року за ознаками ч. 1 ст. 355 КК України, звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених прокурорів при розслідуванні зазначеного кримінального провадження.

В заяві зазначила, що за її заявою за фактом вчинення щодо неї кримінально караних діянь, які передбачені ст. ст. 146 ч. 1, 187 ч. 1, 296 ч. 1 та 3641 ч. 1 КК України, уповноваженими особами Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області 27 липня 2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками ч. 1 ст. 355 КК України. Під час розслідування вказаного кримінального провадження вона звернулась до Запорізької місцевої прокуратури № 1 зі скаргою на здійснення невірної правової кваліфікації кримінально караного діяння в цьому провадженні, безпідставного здійснення досудового розслідування у формі дізнання, а не досудового слідства, неефективного дізнання, недотримання розумних строків та просила надати дізнавачу письмові вказівки з приводу неефективного дізнання, недотримання розумних строків, а за наявності підстав ініціювати відсторонення дізнавача з призначенням нового. 29 вересня 2020 року вона отримала відповідь заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1, в якій, окрім іншого, зазначено, що у вказаному кримінальному провадженні дізнавачу прокуратурою надано обов`язкові для виконання письмові вказівки, тому 1 жовтня 2020 року вона звернулась до посадових осіб Запорізької місцевої прокуратури № 1 з проханням надати їй копії письмових вказівок, посилання на які наявне у відповіді заступника керівника прокуратури. Між тим її клопотання від 01.10.2020 року до її звернення до суду з цією скаргою, яке співпало з 16 жовтня 2020 року, всупереч вимог ст. 220 КПК України не розглянуто.

Вважаючи зазначену бездіяльність уповноважених службових осіб Запорізької місцевої прокуратури № 1 такою, що порушує право потерпілої на отримання захисту держави від кримінальних правопорушень, на охорону прав, свобод та законних інтересів, а також вимоги про забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, просить зобов`язати уповноваженого прокурора вручити їй копію письмових вказівок прокурора в кримінальному провадженні, згадування про які наявне в листі заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1 від 10.09.2020 року.

В суді заявниця підтримала вимоги скарги, просить про її задоволення.

Представник суб`єкта оскарження, належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення скарги, до суду не з`явився, що в силу ст. 306 КПК України не перешкоджає її розгляду.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані ними фактичні дані, слідчий суддя знаходить скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

З наведеного положення закону випливає, що лише невчинення тих процесуальних дій, які зобов`язаний вчинити прокурор у певний процесуальний строк, може бути предметом оскарження під час здійснення досудового розслідування.

Повноваження прокурора щодо надання органу досудового розслідування письмових вказівок про проведення процесуальних дій, які (вказівки) в силу ч. 4 ст. 40 КПК України є обов`язковими для виконання слідчим, внормовані п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України.

За змістом листа заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1від 10.09.2020 року дізнавачу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під номером 0000092 від 27.07.2020 року за ознаками ч. 1 ст. 355 КК України, надано обов`язкові для виконання письмові вказівки.

Письмові вказівки прокурора є частиною матеріалів досудового розслідування, обов`язок надати які за клопотанням потерпілого закон покладає на орган досудового розслідування, за виключенням певних матеріалів, що становлять предмет охоронюваної законом таємниці.

Аналіз згаданих положень кримінального процесуального законодавства свідчить про те, що обов`язок надати потерпілому матеріали досудового розслідування, в тому числі і письмові вказівки прокурора, закон покладає на особу, в розпорядження якої перебувають ці матеріали, тобто на орган досудового розслідування.

Між тим прокурор не здійснює досудове розслідування в цьому провадженні, тому на нього не розповсюджуються вимога, що міститься в статті 221 КПК України.

Що стосується згадування прокурора в контексті обов`язку надати означені матеріали, цей обов`язок стосується випадків здійснення прокурором досудового розслідування та володіння у зв`язку з цим його матеріалами.

Повноваження прокурора на вчинення певних процесуальних дій встановлено статтею 36 КПК України, і в ній не передбачено такого повноваження, як надання копій матеріалів досудового розслідування, що здійснюється у формі дізнання уповноваженою особою сектору дізнання органу Національної поліції.

В силу ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так як прокурор в означеному провадженні не втілює орган досудового розслідування, закон не покладає на нього обв`язок надавати матеріали досудового розслідування, до яких відносяться і письмові вказівки прокурора, слідчий суддя не вбачає в бездіяльності уповноважених посадових осіб Запорізької місцевої прокуратури № 1 ознак порушення права потерпілої, що не дає підстав для вирішення скарги ОСОБА_3 на її користь.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 401, 303, 306, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1