Справа № 172/723/19
Провадження № 1-кп/191/251/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000016 від 14 січня 2019 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимого:

- 23.12.2011 року Димитрівським міським судом Донецької області за ч.3 ст. 185 ч.2 ст. 185 КК України до 5 років позбалення волі,-

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , в період не знятої та непогашеної судимості, маючи намір на з`ясування неприязних стосунків з ОСОБА_5 , які складися з приводу ревнощів ОСОБА_3 своєї співмешканки ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , 11 січня 2019 року приблизно о 23.00 годин зустрівши неподалік будинку АДРЕСА_3 свою співмешканку ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 став з`ясовувати вищезазначені неприязні стосунки, в ході чого у ОСОБА_3 раптово виник протиправний умисел, направлений на спричинення останньому тілесних ушкоджень. Так, реалізуючи свій раптово виниклий намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 у зазначений час та у тому самому місці, стоячи обличчям до обличчя ОСОБА_5 , достовірно усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи при цьому його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, правою рукою стиснутою в кулак наніс ОСОБА_5 два удари в ділянку обличчя ліворуч, внаслідок чого ОСОБА_5 впав спиною на сніг, а ОСОБА_3 присівши біля нього кулаком своєї лівої руки спричинив ще три удари один за одним по обличчі ОСОБА_5 . Після цього, ОСОБА_3 продовжуючи свої протиправні дії вихопив з рук ОСОБА_6 (яка перебувала поруч під час бійки) гумовий молоток та тримаючи його в правій руці спричинив один удар по лівому коліну ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому, згідно висновку експерта № 67- 2019р. Е від 20.06.2019 року тілесне ушкодження у вигляді перелому наколінника ліворуч, які відносяться до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я (строк повного зростання кісткової тканини зазвичай перевищує 21 добу), внаслідок не менш однієї травмуючої дії у ділянці проекції лівого колінного суглобу.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив обставини вчиненого ним злочину.
В судовому засіданні пояснив, що 11 січня 2019 року о 23.00 годині перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 , зустрів свою співмешканку та з мотивів ревнощів побив ОСОБА_5 , який йшов по вулиці разом з потерпілою.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що в день вчинення злочину він вживав алкогольні напої та пиляв дрова у обвинуваченого, співмешканка обвинуваченого ОСОБА_6 сказала йому що в неї немає чим годувати дітей і вона не бажає повертатися додому і він разом з нею та її дітьми пішов до себе додому, потім обвинувачений спричинив йому тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_8 суду повідомила, що їй від сусідки потерпілого стало відомо, що ОСОБА_5 побив ОСОБА_3 . Коли вона прийшла до потерпілого у нього було синє обличчя, синяки під очима і було дуже пухле коліно і голінастоп. ОСОБА_9 їй повідомила, що ОСОБА_5 привезли на санках, викликати швидку 11.01.2019 року потерпілий відмовився, але через два дні йому зробили операцію у лікарні.
Свідок ОСОБА_6 суду повідомила, що вона є співмешканкою обвинуваченого, 11.01.2019 року потерпілий разом з ОСОБА_10 пиляв дрова у них дома, потім вони всі разом вживали алкогольні напої. ОСОБА_5 запросив її та ОСОБА_3 підти до нього додому, але ОСОБА_3 відмовився, а вона пішла разом з ОСОБА_5 та дітьми пішли в магазин за алкоголем. Коли повертались додому до ОСОБА_5 , їх зустрів ОСОБА_3 , вона тримала в рухах гумовий молоток, за який держала та тягла санки з дітьми. Обвинувачений вихватив у неї з рук молоток та вдарив потерпілого по обличчю кулаком, внаслідок чого потерпілий впав на землю та обвинувачений наніс йому удар молотком по коліну. Вона злякалась та сховалась за будинок разом з дітьми. Сусіди потягли ОСОБА_5 на санках додому, через деякий час вона зайшла до потерпілого додому, він лежав на підлозі і вона допомогла йому піднятися та лягти на диван.
Суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю на підставі досліджених судом доказів.
Обставин, які відповідно до ст. 87 КПК України могли свідчити про недопустимість досліджених судом доказів, судом встановлено не було.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні.
Так вина обвинуваченого підтверджується дослідженими судом письмовими доказами:
-витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000016 від 14.01.2019 року згідно якого 13.01.2019 року надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про спричинення йому тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості ОСОБА_3 , що підтверджує факт вчинення злочину о 23.00 годині 11.01.2019 року (т.2 а.с.1);
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 13 січня 2019 року від ОСОБА_5 , згідно якого 11.01.2019 року у вечірній час, останньому були спричинені тілесні ушкодження (т.2 а.с. 6);
-висновком експерта № 67- 2019р. Е від 20.06.2019 року згідно якого тілесне ушкодження у вигляді перелому наколінника ліворуч, які відносяться до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я (строк повного зростання кісткової тканини зазвичай перевищує 21 добу), утворилося внаслідок не менш однієї травмуючої дії у ділянці проекції лівого колінного суглобу, також були встановлені крововиливи в області обличчя ( т.2 а.с. 21-23).

-протоколом огляду місця події від 13.01.2019 року та фото таблицею до нього під час якого ОСОБА_11 вказала на місце, а саме: неподалік будинку АДРЕСА_3 , де невідома особа спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_5 , та вказала що знайшла гумовий молоток, яким добровільно видала, під час огляду місця полії були виявлені сліди бурого кольору ( т.2 а.с.24-25);
-постановою про визнання речовим доказом гумового молотка з дерев`яною рукояткою, який був добровільно виданий свідком ОСОБА_11 ( т.2 а.с. 26);
-протоколом огляду садиби ОСОБА_5 від 13.01.2019 року та фототаблицею до нього де предметом огляду була садиби ОСОБА_5 , розташована за адресою АДРЕСА_3 ( т.2 а.с. 28-34);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_6 від 20.06.2019 року та фототаблицею, під час якого остання в присутності понятих, зазначила місце вчинення та механізм спричинення обвинуваченим ОСОБА_3 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 ( т.2 а.с. 49-52);
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 від 20.06.2019 року та фототаблицею, під час якого останній в присутності понятих, зазначив місце вчинення та механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 ( т.2 а.с. 77-80).
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Суд вважає, що таке доведення випливає із сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою та відповідає критерію доведеності вини «поза розумним сумнівом». Вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушень в судовому засіданні доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Він діяв з прямим умислом, з мотивів ревнощів. Обвинувачений є суб`єктом цього злочину, оскільки є осудним та досяг відповідного віку. Кваліфікуючими ознаками пред`явленого в обвинуваченні злочину є умисне спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено - щире каяття.
Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є нетяжким, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий, але за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має тимчасові заробітки, а також обставини, що пом`якшують покарання і відсутність обтяжуючих обставин.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Суд, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку можливе без його ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.
З урахуванням обставин справи, що пом`якшують покарання: обвинувачений повністю визнав свою вину, має намір дотримуватися законослухняної поведінки, що свідчить про щире каяття обвинуваченого, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_12 покарання у вигляді позбавлення волі, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування покарання з випробуванням, оскільки призначенням саме такого виду покарання враховуючи особу обвинуваченого, буде досягнуто мету покарання, що передбачена ст. 50 КК України.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази - гумовий молоток з дерев`яною рукояткою, який зберігається в камері схову Васильківського ВП СВП ГУНП України, квитанція №94 знищити (Т.2 а.с. 26-27).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1