Справа № 739/909/20
Провадження № 1-кп/739/96/20
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу

14 вересня 2020 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинувачених - ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000107 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 296 Кримінального кодексу України (далі КК України) клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту,

В С Т А Н О В И В:

У ході судового розгляду кримінального провадження №0000107 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 296 КК України прокурором подано клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладення обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , був вчинений ним після засудження двома вироками за вчинення злочинів, передбачених частиною, третьою статті 185, частиною другою статті 186, частиною другою статті 289 КК України у період призначених судами іспитових строків, за місцем проживання обвинувачений характеризується негативно, перебував на обліку дітей, що опинилися у складних життєвих обставинах у зв`язку з систематичним залишенням місця проживання, після закінчення навчання у загальноосвітній школі ніде не працює і не навчається, проживає у достатній близькості до державного кордону з Російською Федерацією і неодноразово висловлював намір виїхати до Росії на заробітки з вітчимом, який працює там тривалий час, що свідчить про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті177 КПК України. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 не виконує свої процесуальні обов`язки, зокрема не з`явився до суду у підготовче судове засідання, хоча був повідомлений про його проведення належним чином, відповідно існує необхідність в обранні запобіжного заходу для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків. При цьому інший, більш м`який запобіжний захід, не здатен запобігти настанню вказаних ризиків.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила задовольнити його повністю з підстав, вказаних у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні просив не обирати йому вказаний запобіжний захід, визнав, що один раз не з`явився до суду за викликом, при цьому зазначив, що у подальшому з`явився на виклик, пояснив, що на даний час він має намір влаштуватися на навчання до професійно-технічного училища в м. Шостка, його вітчим дійсно проживає і працює в Російській Федерації та пропонував йому виїхати до нього, але він не планує цього робити.

Захисник обвинуваченого висловився проти задоволення клопотання прокурора та заявив, що на даний час обвинувачений виконує процесуальні обов`язки, а посилання прокурора на інші ризики є необґрунтованими.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також їхній захисник просили у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Потерпілий у вирішенні вказаного клопотання поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника, думку прокурора, інших обвинувачених, їх захисника та потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Частиною першою статті 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно частини другої статті 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 1, 5 частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Частиною першою статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно частини другої статті 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною першою статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 296 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років. За місцем навчання у Новгород-Сіверській ЗОШ №2 обвинувачений ОСОБА_6 характеризувався негативно, перебуває на обліку служби у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області яка дитина, що опинилася у складних життєвих обставинах у зв`язку з систематичним самовільним залишенням місця постійного проживання, не працює, його вітчим проживає та працює на території Російської Федерації і пропонував обвинуваченому переїхати до нього, що визнано самим обвинуваченим, який проживає в достатній близькості до державного кордону з Російською Федерацією.

Вказане свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, тобто вказує на наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України.

З доданих до клопотання прокурором матеріалів вбачається, що на час вчинення злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_6 , останній був засуджений вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 07 травня 2019 року за частиною третьою статті 185, частиною другою статті 186 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільнення від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік та вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 03 червня 2019 року, яким був засуджений за частиною другою статті 289 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Також, 05 серпня 2019 року він притягувався до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 121, частиною другою статті 122, статтею 122-2 КУпАП, 15 серпня 2019 року притягувався до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 178 КУпАП, а 26 лютого 2020 року притягувався до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП.

Вказане свідчить про наявність передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень.

Крім того, обвинувачений допустив у даному кримінальному провадженні невиконання процесуального обов`язку з`являтися за викликом до суду, оскільки 20 серпня 2020 року не з`явився до суду для участі у проведенні підготовчого судового засідання, хоча своєчасно отримав повістку про виклик до суду, у зв`язку з чим до нього було застосовано привід.

Таким чином, в ході судового розгляду прокурором доведено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 296 КК України за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років, також доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, на які вказує прокурор у своєму клопотанні про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, крім того, доведено необхідність забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього процесуальним законодавством обов`язків, пов`язаних з розглядом справи, а також недостатність застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання та застави для запобігання вказаним вище ризикам.

Відповідно суд приходить до висновку про необхідність обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, строком на 60 днів, до 13 листопада 2020 року, заборонивши йому залишати місце свого фактичного проживання будинок АДРЕСА_1 у період часу з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин без дозволу суду, що здатне запобігти настанню вказаних вище ризиків та не створить на час судового розгляду перешкод для обвинуваченого у влаштуванні на роботу чи навчання. При цьому необхідності застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_6 цілодобового домашнього арешту суд не вбачає.

Також відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України на обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно додатково покласти такі обов`язки: не відлучатися за межі Новгород-Сіверського району Чернігівської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Таким чином, клопотання прокурора підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 181 КПК України дану ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту надіслати для виконання Новгород-Сіверського ВП ГУ НП в Чернігівській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 181, 184, 194, 196, 197, 331, 395 Кримінального процесуального кодексу України суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого фактичного проживання будинок АДРЕСА_1 у період часу з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин без дозволу суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 додатково такі обов`язки:

1)не відлучатися за межі Новгород-Сіверського району Чернігівської області без дозволу суду;

2)повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту встановити тривалістю 60 днів до 13 листопада 2020 року.

Обов`язки по контролю за поведінкою обвинуваченого покласти на працівників Новгород-Сіверського ВП ГУ НП в Чернігівській області.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом 7 днів з дня її проголошення

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено о 08 год. 00 хв. 18 вересня 2020 року.