Справа № 372/2696/20
Провадження № 1-кс-1170/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю власника майна ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Володілець майна ОСОБА_3 звернулися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, яке обґрунтовує тим, що 13.08.2020 року, приблизно о 12 годині 45 хвилин на головній дорозі вул. Київська поблизу будівлі № 144 в м. Обухів Київської області сталась дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої мотоцикліст отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до травматологічного відділення Обухівської ЦРЛ. Так ОСОБА_4 , який є її сином керуючи автомобілем марки "Hyundai", модель "Accent", реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи виїзд на головну дорогу не надав переваги в русі мотоциклісту ОСОБА_5 , який керував мотоциклом марки "Honda", модель "CBR 125RS6", реєстраційний номер НОМЕР_2 , та який рухався по головній дорозі з ліва на право відносно руху автомобіля. Відомості за фактом ДТП до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001240 від 13.08.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Під час огляду місця події і період часу з 13 год. 00 хв. по 14 год. 40 хв. слідчим СВ Обухівського ВП ГУНП в Київській області було оглянуто та вилучено автомобіль марки "Hyundai", модель "Accent", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який в подальшому спрямовано на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що розташований за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, с. Борисів, вул. Боженка, 23, також на цей же майданчик тимчасового утримання транспортних засобів був направлений мотоцикл марки "Honda", модель "CBR 125RS6", реєстраційний номер НОМЕР_2 . Необхідністю накладення арешту на транспортні засоби, які були учасниками дорожньо-транспортної пригоди, блідий обґрунтував, необхідністю проведення в рамках кримінального провадження рядку експертиз для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження. Крім того слідчий послався на те, що для експертного дослідження транспортні засоби причетні до ДТП необхідно зберігати в тому стані, в якому вони знаходились після події до тих пір поки їх не огляне експерт, а також забезпечити йому можливість проведення огляду пошкоджених транспортних засобів. Також, для дослідження експертам необхідно надавати транспортні засоби без внесення в їх конструкцію будь-яких змін та без здійснення будь-яких ремонтно-відновлювальних робіт. Вказані транспортні засоби було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Після ДТП слідчий звернувся до Обухівського районного суду Київської області з клопотанням про арешт майна. Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_6 від 14.08.2020 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на автомобіль марки «Hyundai», модель «Accent», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 та мотоцикл марки «Honda», модель «CBR 125RS6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_5 , який направлено на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що розташований за адресою: Київська обл., Васильківський р-н., с. Бориси, пров. Боженка, 23. Ухвала суду про накладення арешту обґрунтована метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження до скасування у встановленому порядку, позбавлення ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом вчинення злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. На даний час вказаний автомобіль з механічними пошкодженнями зберігається на майданчику та вартість зберігання автомобіля вже склала біля 7000 гривень. Також станом на час звернення до суду з даним клопотанням вказаний автомобіль був оглянутий експертами та було проведено всі необхідні слідчі дії, призначена експертиза завершена, а тому не відпала необхідність у його зберіганні на спеціальному майданчику утримання транспортних засобів. За таких обставин вона просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді.

В судовому засіданні володілець майна ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримала в повному обсязі посилаючись на обставини викладенні в клопотанні та просила його задовольнити. Просила скасувати арешт з транспортного засобу, який належить її на праві власності.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, хоч про день час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили.

При наданні правової оцінки вимогам клопотання приймаю до уваги наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Обґрунтовуючи клопотання володілець майна ОСОБА_3 посилається на те, що вона є власником вилученого автомобіля марки «Hyundai», модель «Accent», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , на який ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 14.08.2020 року в рамках досудового розслідування було накладено арешт, просить скасувати наявний арешт, оскільки необхідность існування такого арешту не має, власник автомобіля не має будь-якого процесуального статусу в рамках кримінального провадження.

З наданих слідчому судді матеріалів, пояснень учасників процесу вбачається, що:

В провадженні СВ Обухівського ВП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0001240 від 13.08.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в рамках розслідування якого на автомобіль марки «Hyundai», модель «Accent», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області було накладено арешт.

Станом на день подачі та розгляду клопотання про скасування арешту досудове розслідування кримінального провадження проводиться СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 2 п. п. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпеченнязбереження речових доказів.

Відповідно до п. 3 ст. 170 КПК Україниарешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, встановлено наступне.

Арешт на майно було накладено в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0001240, ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 14.08.2020 року, на даний час проведення досудового розслідування здійснюється СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області.

Однак, слідчому судді не подано переконливих доказів, які б об`єктивно підтверджували вказані обставини. Таким чином, належних і допустимих доказів, які б підтверджували обставини, покладені в основу клопотання слідчому судді не подано.

За таких обставин, доводи клопотання не знайшли об`єктивного підтвердження під час судового розгляду, тому залишились недоведеними.

З пояснень учасників процесу та досліджених документів вбачається, що зазначене у клопотанні майно має правовий статус речового доказу, його збереження до закінчення досудового розслідування має суттєве значення для досягнення мети кримінального провадження, висновок експертизи у кримінальному провадженні не наданий слідчому, отже експертиза не завершена, тому продовжує існувати об`єктивна потреба у збереженні вжитих заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене, вважаю, що фактичних підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна не має.

Аналізуючи правові підстави клопотання слід прийняти до уваги, що з його змісту вбачається, що станом на час розгляду клопотання досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В межах цього судового розгляду не доведено обставини, які б вказували на те, що в подальшому застосуванні такого заходу кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба.

Доводи клопотання про те, що вказаний транспортний засіб вже було оглянуто експертами і з ним проведено всі необхідні слідчі дії, є непереконливими, а також частково виходять за межі цього судового розгляду, не стосуються предмету доказування у даній категорії справ, оскільки не свідчать про настання правових підстав для скасування арешту майна. Зокрема, слід врахувати, що питання про зміну місця збереження речового доказу відноситься до дискреційних повноважень слідчого, тому з огляду на відсутність заперечень слідчого, про що він повідомив під час розгляду клопотання, може ним вирішуватись без застосування повноважень слідчого судді самостійно.

Вимоги про покладання на слідчого певних зобов`язань, зокрема щодо врегулювання питань оплати за зберігання речового доказу, не містять правового обґрунтування, належно не вмотивовані, тому вважаю їх такими що не підлягають задоволенню в межах розгляду цієї категорії справ та в межах повноважень слідчого судді.

Доводи про відсутність у ОСОБА_3 будь-якого процесуального статусу у кримінальному провадженні, не мають правового значення у цій справі, оскільки у межах цього судового розгляду ОСОБА_3 захищає свої права як власник майна, тому має саме такий процесуальний статус.

З огляду на викладене, скасування арешту з майна до закінчення проведення досудового розслідування може зашкодити досягненню мети кримінального провадження.

Відповідно до п.п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Факт наявності порушень прав чи законних інтересів особи, що звернулась із цим клопотання і які б підлягали судовому захисту, під час судового розгляду не доведено. Вимоги клопотання не ґрунтуються на законі.

Враховуючи викладене, у судовому засіданні не встановлено достатніх правових і фактичних підстав для задоволення вимог клопотання, доводи клопотання не були підтверджені належними і допустимими доказами, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 7-9, 98, 131, 167, 170, 173, 174, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1