ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у справі № 1-кс/381/614/20,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2020 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 03.09.2020 року, для розгляду справи було визначено слідчого суддю ОСОБА_3 .

03.09.2020 року слідчим суддею Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_3 було заявлено заяву про самовідвід у справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Заява про самовідвід обґрунтовується тим, що 21.05.2020 року в її провадження вже надходила скарга ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Фастівської місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей в ЄРДР. В цей же день постановлена ухвала про повернення скарги заявнику. 03.06.2020 року нею, як слідчим суддею, було заявлено самовідвід від розгляду аналогічної скарги ОСОБА_4 (справи № 1-кс/381/406/20 та 1-кс/381/408/20). При розгляді зазначеної заяви, судом заслухано думку заявника ОСОБА_4 , який висловив недовіру слідчому судді ОСОБА_3 та категорично заперечував проти того, щоб саме слідча суддя ОСОБА_3 розглядала його скаргу, а тому вважає, що вказані обставини можуть викликати сумнів в учасників кримінального провадження, щодо справедливого його розгляду, незалежним і безстороннім судом та постановлення справедливого та виваженого судового рішення у справі. Також, зазначила, що зі змісту поданої скарги на бездіяльність прокурора, вбачається, що скаржник оскаржує бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою, в якій він повідомляє про дії судді ОСОБА_5 , яка обіймає в суді адміністративну посаду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2020 року, заява слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, надійшла в провадження судді ОСОБА_1 .
В судове засідання по розгляду заяви про самовідвід судді, особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, не з`явились, про розгляд заяви були повідомлені, що не перешкоджає її розгляду.

Судом з урахуванням положень ст. 81 КПК України, визнано можливим проводити розгляд справи за відсутності осіб, що у судове засідання не з`явились.

Вивчивши заяву про самовідвід слідчого судді, суд дійшов наступного висновку.

Ст. 124 Конституції України регламентовано, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

В ст. 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

З аналізу змісту п.4 ч.1 ст.75 КПК України, слідує, що саме наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді є підставою для його відводу.

В Україні діє прецедентне право, як складова національної правої системи.

Так, в положеннях ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначаються завдання суду. Зокрема, вказаною статтею передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та Законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Виходячи зі змісту поданої заяви про самовідвід, в ній наведені достатні підстави, які унеможливлюють розгляд слідчим суддею ОСОБА_3 скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора та з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення сумніву щодо неупередженості судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи, суд приходить до переконання, що заява слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід підлягає до задоволення.

Керуючись ст.75-76,80 КПК України, Конвенцією "Про захист прав людини і основоположних свобод", Конституцією України та Законом України «Про судоустрій та статус суддів", суд

УХВАЛИВ:

Заяву слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у справі № 1-кс/381/614/20 задовольнити.

Справу № 1-кс/381/614/20 за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передати до канцелярії суду для подальшого розподілу відповідно до ч.3 ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1