Ухвала

Іменем України
14 січня 2021 року
м. Київ
Справа № 204/7242/18
Провадження № 51-149 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року щодо останнього,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, встановивши йому строк для усунення недоліків, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Проте, захисник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону. Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність просить вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Проте на обґрунтування своїх вимог наводить доводи, що за своїм змістом стосуються лише неповноти судового розгляду, що відповідно до вимог ст. 438 КПК України, не є підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Зокрема, при обґрунтуванні незаконності оскаржуваних судових рішень, захисник наводить суперечливі доводи, оскільки вказуючи на недоведеність винуватості засудженого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, захисник одночасно посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, оскільки вважає, що при призначенні покарання засудженому суд не в повній мірі врахував всі обставини, що пом`якшують покарання.
Також, захисник не вказує у чому полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду постановленої при розгляді даного кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, з огляду на ст. 419 КПК України.

Отже, враховуючи зазначене та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів касаційного суду вважає, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, надавши йому п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

При повторному зверненні до суду касаційної інстанції захисником має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2020 року та ухвалу Дніпровського
апеляційного суду від 30 листопада 2020 року щодо останнього, залишити без руху, надавши йому п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3