№ 336/7480/2018
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, з неповною середньою освітою (9 класів), учениці другого курсу державного навчального закладу «Мода і стиль», незаміжньої, непрацевлаштованої, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимої вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2019 року за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, від відбування покарання звільненої з випробуванням тривалістю один рік,

- обвинуваченої за ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена до її засудження вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2019 року за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України вчинила два епізоди злочинних посягань проти чужої власності за таких обставин.

Приблизно о 13 годині 40 хвилин 7 листопада 2018 року обвинувачена, керуючись умислом на крадіжку, в коридорі першого поверху Запорізької загальноосвітньої школи № 65 в будинку № 26 по проспекту Моторобудівників в м. Запоріжжі, де вона опинилась шляхом вільного доступу, таємно викрала належний потерпілому ОСОБА_6 мобільний телефон «Samsung Galaxy J3», імей 1 НОМЕР_1 , імей 2 НОМЕР_2 , в корпусі золотистого кольору вартістю відповідно до висновку експертного дослідження 1950 грн., який знаходився в рюкзаку малолітньої ОСОБА_7 .

Продовжуючи вчинення кримінально караних діянь, приблизно о 20-00 годині 4 грудня 2018 року обвинувачена, керуючись умислом на крадіжку, в приміщенні кафе «Баракуда» в будинку № 236 по вул. Шевченка в м. Запоріжжі, де вона опинилась шляхом вільного доступу, таємно викрала належний потерпілому ОСОБА_8 мобільний телефон «Samsung Galaxy А5», імей 1 НОМЕР_3 , імей 2 НОМЕР_4 , в корпусі чорного кольору вартістю відповідно до висновку експертного дослідження 3400 грн. з музичною колонкою марки «JBL CLIP 2 AN» в корпусі чорного кольору вартістю відповідно до висновку експертного дослідження 630 грн.

Сукупна вартість спричиненої потерпілому ОСОБА_8 шкоди становить 4030 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена повністю визнала винуватість у вчиненні таємного заволодіння чужим майном за вказаних в обвинуваченні обставин і дала показання про мотиви і фактичні обставини вчинення кримінально караних діянь.

Пояснила, що вчинила крадіжку в школі, де в той час навчалась, керуючись корисливими міркуваннями про звернення на свою користь чужої речі, яку вона бачила раніше і яка їй сподобалась, будучи обізнаною про місце зберігання малолітньою потерпілою телефону.

Наступного дня співробітники поліції, вилучили за місцем її проживання майно, яким вона протиправно заволоділа.

Тими ж самими мотивами керувалась вона, коли вчинила таємне викрадення належних потерпілому телефону та музичної колонки.

У вчиненні злочинів щиро розкаялася. Пояснила, що повністю усвідомила протиправність вчиненого і жалкує про те, що сталося, оскільки твердо стоїть на шляху виправлення, оволодіваючи омріяною спеціальністю перукаря у середньому спеціальному закладі, де робить певні успіхи.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися, при цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої:

- за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

- за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого діяння, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

За змістом роз`яснення п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України випливає, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання. а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

Тому призначення покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, якою, як зазначено є не лише кара, а й виправлення засудженого.

З урахуванням наведених положень законодавства при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачена до її засудження вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2019 року за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України вчинила два епізоди злочинних посягань проти чужої власності, що свідчить про певний ступінь її соціальної небезпеки та схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Разом з цим суд бере до уваги і ту обставину, що вчинені ОСОБА_5 правопорушення не є тяжкими в розумінні ст. 12 КК України, а також спосіб вчинення зазначених крадіжок, які не поєднані із псуванням запорів, пошкодженням майна для досягнення мети доступу до нього, а вчинені шляхом вільного доступу до матеріальних цінностей, а також ту обставину, що предмети викрадення, визнані речовими доказами, передані потерпілим на зберігання і в силу ст. ст. 100, 374 КПК України будуть повернені їм за належністю.

У вчиненому обвинувачена щиро покаялася, активно сприяла суду у встановленні фактичних обставин справи, через повернення потерпілим викрадених речей частково усунено спричинено шкоду.

Перелічені обставини, а також вчинення злочинів до досягнення повноліття, суд визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченої, і не вбачає обставин, які обтяжують її покарання.

Сукупність згаданих пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, відомості про особу винної, яка має постійне місце проживання, навчається в середньому спеціальному закладі, що свідчить про достатній рівень її соціалізації, дають суду підстави для призначення покарання у виді позбавлення волі, яке передбачене санкцією найбільш суворої частини статті звинувачення, а також для призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим менш суворого.

З описаних міркувань виходить суд, застосовуючи принцип поглинення покарання при призначенні покарання за сукупністю злочинів у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, а також, постановляючи про звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням, що на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання, якими, як зазначено, є не лише кара, а й виправлення засудженої.

Визнані речовими доказами викрадені речі підлягають поверненню потерпілим.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Витрати з проведення судових товарознавчих експертиз у загальній сумі 360 грн. (170 грн. + 190 грн.) у відповідності до ст. 124 КПК України належить покласти на обвинувачену, яка має самостійний дохід у вигляді стипендії, стягнувши їх у дохід держави.

У відсутність ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, про що свідчить належна процесуальна поведінка обвинуваченої, суд не вбачає процесуальних підстав для застосування до особи запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, що передбачені ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді трьох місяців арешту;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 72 КК України три місяці арешту перевести у відповідні їм три місяці позбавлення волі.

Згідно із ч. 1 ст. 70 КК України покарання за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, визначивши строк покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. ст. 70 КК України покарання за сукупністю злочинів призначити поглинення більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, менш суворого, призначеного Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2019 року, визначивши строк, що підлягає відбуванню в два роки позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України від відбування покарання звільнити, якщо обвинувачена протягом іспитового строку тривалістю в один рік не скоїть нового злочину і виконає покладені на неї в силу ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Речовий доказ мобільний телефон «Samsung Galaxy J3», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - повернути потерпілому за належністю.

Речовий доказ музичну колонку марки «JBL CLIP 2 AN», передану на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , - повернути потерпілому за належністю.

Стягнути з ОСОБА_5 у доход держави 360 грн. витрат з проведення судових експертиз.

На вирок суду може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1