Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/712/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2020 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду ОСОБА_2 ,
за участі секретаря ОСОБА_3 ,

під час підготовки до апеляційного розгляду кримінального провадження № 0000263 від 25.04.2017, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_8 в його інтересах на вирок Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16 липня 2020 року.

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Березники Ємільчинського району Житомирської області, українець, громадянин України, освіта середня, який одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнаний винуватим та засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Застосовано щодо ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалено строк відбування покарання обчислювати з 16.07.2020, тобто з моменту проголошення вироку та взяття під варту.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6183 гривні 79 копійок та в рахунок відшкодування моральної шкоди 30000,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні у розмірі 2512 гривень 00 копійок.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був уродженцем с. Ясинове Олександрівського району Кіровоградської області, українцем, громадянином України, не одруженим, не працював, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України вважався таким, який раніше не судимий, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а кримінальне провадження № 0000263 по обвинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в частині висунутого обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із смертю обвинуваченого ОСОБА_9 .

За участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_10 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Захисником-адвокатом ОСОБА_8 заявлено клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .

Свої вимоги апелянт обгрунтовує тим, що до закінчення апеляційного розгляду запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований щодо ОСОБА_7 , підлягає скасуванню, оскільки майже три роки обвинувачений без застосування будь-якого запобіжного заходу завжди з`являвся у судові засідання, із потерпілим та свідками не спілкувався.
На протязі судового розгляду прокурор не ставив питання про застосування стосовно ОСОБА_7 будь-якого запобіжного заходу.
Вказує, що судом першої інстанції при ухваленні обвинувального вироку та застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не врахувано що обвинувачений позитивно характеризується, одружений, має трьох дітей, двоє з яких малолітні, має міцні соціальні зв`язки та працює не офіційно.
Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_8 в його інтересах, які підтримали клопотання, прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає враховуючи наступне.

Частиною 2 статті 29 Конституції України регламентовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 401 КПК України, суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції:

1) надсилає копії ухвали про відкриття апеляційного провадження учасникам судового провадження разом з копіями апеляційних скарг, інформацією про їхні права та обов`язки і встановлює строк, протягом якого можуть бути подані заперечення на апеляційну скаргу;

2) пропонує учасникам судового провадження подати нові докази, на які вони посилаються, або витребовує їх за клопотанням особи, яка подала апеляційну скаргу;

3) вирішує інші клопотання, в тому числі щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу;

4) вирішує інші питання, необхідні для апеляційного розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 401 КПК України усі судові рішення судді-доповідача під час підготовки до апеляційного розгляду викладаються у формі ухвали.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено, що «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16 липня 2020 року, ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Застосовано щодо ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду.
Доводи викладені у клопотанні сторони захисту щодо скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 є необгрунтованими.

Зокрема, перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що вироком

Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16 липня 2020 року, обвинуваченому ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі до відбуття реального покарання, тому наявні ризики того, що обвинувачений може вжити заходів для перешкоджання здійснення апеляційного розгляду та вжити заходів уникнення ним відбування призначеного покарання місцевим судом.
Обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду, а ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження не зменшились.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України», визначено що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.
Отже, обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду кримінального провадження.

Враховуючи викладене, вважаю що клопотання захисника-адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, оскільки метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує дію саме такого запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 331, 401, 418, 419, 424 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_8 про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Застосований до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного Суду ОСОБА_2