Справа №212/1543/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження та відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України без фіксування судового провадження технічними засобами кримінальне провадження № 0000110 від 14 січня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, не працюючої, незаміжньої, на утримані неповнолітніх дітей не має, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачена ОСОБА_3 на початку першої декади грудня 2019 року, не будучи зареєстрованою, як суб`єкт господарської діяльності, та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, маючи намір, спрямований на організацію незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, на систематичне здійснення діяльності з прийому брухту чорних металів від фізичних осіб, діючи з корисливих мотивів з метою отримання незаконного доходу, в порушення встановленого чинним законодавством України порядку здійснення операцій з металобрухтом в гаражі за адресою: АДРЕСА_3 , організувала незаконно діючий пункт прийому, схову та збуту брухту чорних металів у населення.

Так, ОСОБА_3 в порушення положень ст. 4 Закону України «Про металобрухт» від 05 травня 1999 року (в редакції від 15 вересня 2016 року), відповідно до якої операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами, а збирання, заготівля, переробка, реалізація промислового металобрухту фізичними особами забороняються, не маючи державної реєстрації, та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, в період часу з початку першої декади грудня 2019 року по 13 січня 2020 року в приміщенні гаражу за адресою: АДРЕСА_3 , з метою подальшого збуту систематично здійснювала незаконне приймання від фізичних осіб брухту чорних металів за ціною 02 гривні 80 копійок за 1 кг.

13 січня 2020 року працівниками поліції в період часу з 15 години 20 хвилин до 17 годин 29 хвилин при проведенні обшуку в приміщенні гаражу за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено брухт чорних металів, загальна вага якого склала 1030 кг., який ОСОБА_3 незаконно прийняла від фізичних осіб за готівковий розрахунок та зберігала з метою подальшого збуту.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченої, що складена у присутності захисника ОСОБА_4 відповідно до якої вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку за ч.1 ст.213 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі, та ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження відповідно до ч.2 ст. 302 КПК України.

На підставі вищевикладеного, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до положень ч.2 ст. 382 КПК України.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені судом докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні зазначених вище дій, та кваліфікує її дії за ч.1 ст.213 КК України за ознаками здійснення прийому брухту чорних металів фізичними особами, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.

Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 згідно з вимогами ст. 65-67 КК України, суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, що вчинений умисно, особу винної, яка є не судимою, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебувала та не перебуває, не працює, незаміжня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, обставинами що пом`якшують покарання є щире каяття, обставин що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 67 КК України судом не виявлено.

З врахуванням зазначених вище обставин, суд прийшов до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для її виправлення та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень, у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.213 КК України та беручи до уваги вищенаведені обставини, застосувати до обвинуваченої ст.75 КК України та звільнити її від відбування покарання з випробуванням, оскільки на думку суду її виправлення можливе без реального відбування покарання.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 і попередження вчинення нею нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На досудовому розслідуванні щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373-376, 381-382 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.213 КК України і призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік.

У відповідності зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 рахувати з дня ухвалення вироку.

Речові докази: записну книжку та ваги електронні вилучені в ході проведення обшуку 13 січня 2020 року, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Покровського ВІТ КВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити, брухт чорних металів, загальна вага якого склала 1030 кг, що переданий на відповідальне зберігання до ТОВ «Нова Грейн» ЄДРПОУ (35006006) звернути в дохід держави, грошові кошти в сумі 1106 гривень вилучені в ході обшуку 13 січня 2020 року передані до УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області звернути в дохід державного бюджету України.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1