Єд. унік. № 243/7572/20
Провадження № 1-кп/243/842/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000282 від 05.02.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, не працюючого, розлученого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до судового наказу № 2-н-878-10 від 21.10.2010 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 жовтня 2010 року, і до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 , опікуном неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рішенням суду від 20.11.2017 призначено ОСОБА_8 та змінено стягувача у виконавчому провадженні на підставі ухвали Слов`янського міськрайонного суду від 10.01.2018.

Знаючи про необхідність сплати аліментів, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, ОСОБА_4 , будучи фізично здоровим та працездатним, всупереч вимогам ст.21, ч.3 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, в період з 07.02.2020 по 25.08.2020 ніде не працевлаштувався, заходів до пошуку роботи та працевлаштування не вживав, до центру зайнятості населення не звертався, отримуючи певний дохід від тимчасових (неофіційних) робіт, добровільно матеріальну та будь-яку іншу допомогу своєму синові не надавав. Незважаючи на попередження державного виконавця Слов`янського міськрайонного управління Міністерства юстиції про необхідність виконання свого обов`язку та можливості настання кримінальної відповідальності, аліменти не виплачував, що призвело до виникнення заборгованості по виплаті аліментів у період з 07.02.2020 по 25.08.2020 у розмірі 15529,00 грн., що сукупно складає суму виплат більше ніж за три місяці відповідних платежів, а загальний розмір заборгованості по сплаті аліментів за весь період нарахування, тобто з 18.10.2010 до 25.08.2020 складає 128561,00 грн., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, винним себе визнав повністю, не заперечував, що при зазначених у обвинувальному акту обставинах вчинив кримінальний проступок та суду пояснив, що у період з 07.02.2020 року по 25.08.2020 року не сплачував встановлені рішенням суду аліменти на утримання свого сина ОСОБА_7 . Несплату аліментів пояснив неможливістю офіційного працевлаштування через пандемію коронавірусу, декілька разів його попереджали про кримінальну відповідальність. Розмір заборгованості не оспорює, однак у серпні та вересні 2020 р. здійснив два платежі у сумі 250 грн. та 300 грн.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьком є ОСОБА_4 .

Судовим наказом Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2010 року справа № 2-н-878-10, з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 18.10.2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного управління юстиції від 25.05.2011 р. було відкрито виконавче провадження № 26459038 на виконання судового наказу № 2-н-878 від 14.12.2010 про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_6 .

Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 20.11.2017 р. ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_7 .

Рішенням виконавчого комітету Слов`янської міської ради № 2/5 від 03.01.2018 ОСОБА_7 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, оскільки мати дитини ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , а батько дитини ОСОБА_9 позбавлений батьківських прав рішенням суду від 20.11.2017 р.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду від 10.01.2018 р. замінено сторону у виконавчому провадженні (ВП № 26459038 від 25.05.2011 р.), а саме стягувача ОСОБА_6 на її правонаступника - ОСОБА_8 .

09.01.2020 р. ОСОБА_4 зобов`язався працевлаштуватися, а в разі не працевлаштування зобов`язався щомісячно надавати квитанції до ВДВС про сплату аліментів, про що власноруч розписався.

З довідки розрахунку розміру заборгованості, наданого Слов`янським ВДВС по аліментам № АСВП 26459038 від 25.08.2020 року, а також матеріалів виконавчого провадження вбачається, що за період з 18.10.2010 року по 25.08.2020 року нараховано заборгованість по сплаті аліментів в сумі 129262,00 грн., було сплачено 701,00 грн., заборгованість станом на 25.08.2020 року складає 128561,00 грн. ОСОБА_4 у вересні 2012 п. сплачено 501,00 грн., у червні 2013 р. - 200,00 грн., з липня 2013 р. до теперішнього часу жодного платежу здійснено не було.

За відомостями Слов`янського МРВ ДВС у виконавчому провадженні № 26459038 за період з 07.02.2010 р. по 25.08.2020 р. аліменти нараховані, але ОСОБА_4 не сплачені у сумі 15529,00 грн.

Вироком Слов`янського міськрайонного суду від 26.02.2020 р. ОСОБА_4 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, а саме злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), що призвело до виникнення заборгованості за період з 18.10.2010 р. по 06.02.2020 р. в сумі 113032 грн. до покарання у виді 100 годин громадських робіт. З довідки ДУ Центр пробації вбачається, що строк покарання у виді громадських робіт відбутий ОСОБА_4 19.05.2020 р.

За відомостями Слов`янського міського центру зайнятості від 11.08.2020 р., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за сприянням у працевлаштуванні не звертався, на обліку безробітних не перебував.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази перебувають між собою у взаємозв`язку, доповнюють один одного, не містять суперечностей у своїй сукупності, тобто подія кримінального проступку мала місце, провина обвинуваченого повністю доведена, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 Про практику призначення судами кримінального покарання від 24 жовтня 2003 року, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.
При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (вчинений злочин віднесений до кримінальних проступків), сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки; розмір завданої матеріальної шкоди (на суму 15529,00 грн.), ступінь негативної майнової шкоди і наслідків, відомості про особу обвинуваченого (характеризується за місцем проживання посередньо, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває під профілактичним наглядом у лікаря нарколога з лютого 2008 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, зловживання зі шкідливими наслідками; з червня 2015 року перебуває з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, раніше не судимий в силу п.21 ст.89 КК України, положення якого згідно ч.1 ст.5 КК мають зворотню дію в часі відносно засудженого ОСОБА_4 , як такі, що поліпшують становище особи). Окрім того, суд зважає на ту обставину, що ОСОБА_4 став на шлях виправлення, протягом серпня - вересня 2020 року сплатив аліменти в сумі 550 грн.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд не приймає як обставину, щире каяття, оскільки спричинена кримінальним правопорушенням матеріальна шкода до теперішнього часу не відшкодована. Так, розкаяння передбачає окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Зазначена обставина вказує на відсутність дій обвинуваченого, спрямованих на усунення негативних наслідків свого протиправного діяння, тобто не може свідчити, що обвинувачений дійсно розкаявся у вчиненому.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт. Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у вигляді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Заходи забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України, стосовно ОСОБА_4 не обиралися та не застосовувалися.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Вирок ухвалено та підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1