Справа № 136/2121/19
Провадження №11-кп/801/1455/2020
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження

18 грудня 2020 року м. Вінниця

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Вінницького апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 26.11.2020 у кримінальному провадженні за №0000235 від 05.10.2019, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про зменшення розміру застави відмовлено,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 26 листопада 2020 року строк тримання під вартою обвинуваченому продовжено на 60 діб , а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , - по 21-00 годин до 24.01.2021 року.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про зменшення розміру застави - відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Немирівського районного суду від 26.11.2020 скасувати та ухвалити нову, якою клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково, а клопотання захисника ОСОБА_3 в його інтересах про зменшення альтернативного запобіжного заходу у виді застави задовольнити. Зменшити застосований до нього розмір альтернативного запобіжного заходу у виді застави, застосований до нього ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 07.10.2019 року, встановивши заставу у розмірі 20-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у розмірі 42040 грн., в разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.
Дослідивши зміст апеляційної скарги, приходжу до висновку, що у відкритті провадження за даною апеляційною скаргою слід відмовити, виходячи з наступного.
Так, стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, тож Кримінальний процесуальний кодекс України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Статтею 392 КПК України визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбаченим цим Кодексом.

Ухвали, поставлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених КПК України. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 цієї статті.
Виключенням з цього правила є ухвали суду про продовження строку тримання особи під вартою згідно Рішення Конституційного Суду України №4-р/2019 від 13 червня 2019 року щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 КПК України.
Проте, зі змісту та прохальної частини апеляційної скарги обвинуваченого вбачається, що він погоджується з клопотання прокурора щодо продовження йому строку тримання під вартою, фактично просить скасувати ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 26.11.2020 року лише в частині відмови в задоволенні клопотання його захисника, щодо зменшення визначеного йому розміру застави ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 07.10.2020.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

Разом з тим, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а тому не є обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.
Частина 4 статті 399 КПК України визначає, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження.
Таким чином оскаржувана ухвала Немирівського районного суду Вінницької області від 26 листопада 2020 року в частині відмови задоволення клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2 не підлягає окремому оскарженню в порядку апеляційної процедури, а тому у відкритті вказаного апеляційного провадження слід відмовити.
Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 26.11.2020 у кримінальному провадженні за №0000235 від 05.10.2019, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про зменшення розміру застави відмовлено.
Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Дана ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя ОСОБА_1