Справа №333/6149/20
Провадження №1-кп/333/659/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002285 за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Шпола, Черкаської області, не працюючої, яка має вищу освіту, незаміжньої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 02.09.2020 р. о 02 год.18 хв., перебуваючи в салоні автомобіля таксі, модель марки, номерні державні знаки автомобіля не встановлені, в Комунарському районі, точної адреси перебування не встановлено, маючи умисел на завідоме неправдиве повідомлення про загрозу безпеці громадян, знищення чи пошкодження об`єктів власності, діючи з метою грубого порушення громадської безпеки, достовірно знаючи про те, що потяг №84 «Київ-Маріуполь» не заміновано, використавши інформацію з посадочного документа 1 FF0-C269-0001, вагон №9 місце №45 про час відправлення потягу від Залізничної станції «Запоріжжя-1» по пр.. Соборному 6-Г о 02 годині 19 хвилин, з метою встигнути на поїзд, використовуючи мобільний телефон «Samsung A-50» в корпусі синього кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 з абонентського номеру НОМЕР_3 , здійснила дзвінок на номер оператора «102» та, після зєднання з оператором «102», в телефонному режимі здійснила завдомо неправдиве повідомлення про те, що потяг №84 сполученням «Київ-Маріуполь» заміновано, тим самим здійснила завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 скоїла злочин, передбачений ч. 1 ст. 259 КК України завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла угода від 22.09.2020 року про визнання винуватості між прокурором місцевої прокуратури №2 м. Запоріжжя ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 , відповідно до якої:підозрювана ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 259 КК України, за обставин, які викладено у п. 1 даної угоди. Сторони погоджуються на призначення покарання, яке повинна понести ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 259 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. На підставі п.1,2 ч.1, п. 2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_5 згодна.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку роз`яснені і є зрозумілими, згідно п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України та згідно п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження №0002285, проаналізувавши надану угоду, суд прийшов до висновку, що клопотання захисника підлягає задоволенню й можливе затвердити вказану угоду та ухвалити вирок на підставі угоди. До такого висновку суд прийшов з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди між прокурором та обвинуваченою про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 374, 475 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 22 вересня 2020 року між прокурором місцевої прокуратури №2 м. Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 про визнання винуватості за ч. 1 ст. 259 КК України і призначення обвинуваченої узгодженої сторонами міри покарання.

Визнати ОСОБА_5 винною у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного призначеного покарання, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.
Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

На вирок з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, може бути подана апеляція в Запорізький апеляційний суд через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1