Справа № 461/7964/20
Провадження № 1-кс/461/6623/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020 м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
за участі:
секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Автоматизованою системою документообігу суду судді ОСОБА_1 розподілена для розгляду заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 . В заяві ОСОБА_3 посилається на те, що в провадженні слідчого судді Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_4 знаходиласть кримінальне провадження №0000132 від 24.05.2016, в якому він виніс ухвалу про закриття кримінального провадження відносно колишнього слідчого ОСОБА_5 . Також призначене судове засідання з 02.10.2020 року переніс на 09.10.2020 року необгрунтовано та безпідставно. Просить відвести слідчого суддю ОСОБА_4 від розгляду його скарги.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи телефонограмою. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися. Належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід.
Розглядаючи заяву про відвід суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини 1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом (ст.ст. 126, 129 Конституції України).
Згідно із зазначеними положеннями Конституції України рішення судді і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (пов`язані з підготовкою, розглядом справ в судових інстанціях, перевіркою справ в апеляційному і касаційному порядку, звернення рішення до виконання, тощо) можуть оскаржуватися в чинному в даний час порядку, а не шляхом оскарження їх в інший суд першої інстанції. Таке оскарження порушувало б і принцип незалежності суддів, і заборону втручання у вирішенні справ належним судом.
Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23 травня 2001 №6-рп/2001 судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.
В п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 13.06.2007 р. «Про незалежність судової влади» зазначено наступне.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.
З суті заяви про відвід вбачається незгода ОСОБА_3 з прийнятим рішеннями слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_4 . Проте КПК України передбачає порядок перевірки законності процесуальних дій судді і постановлених ним процесуальних рішень, а також порядок їх оскарження у передбачених законодавством випадках. До компетенції судді суду першої інстанції не відноситься вирішення питання щодо законності процесуальних дій і процесуальних рішень іншого судді тієї ж судової інстанції.
Тому суддя Галицького районного суду міста Львова, який розглядає заяву про відвід, не має повноважень вирішувати законність процесуальних дій і процесуальних рішень слідчого судді ОСОБА_4 .
Крім цього, доводи ОСОБА_3 щодо необгрунтованості та безпідставності відкладення розгляду справи 02.10.2020 не находять свого підтвердження, оскільки слідчий суддя ОСОБА_4 відклав розгляд справи у зв`язку з відсутністю матеріалів кримінального провадження, які сам заявник просив витребувати при подачі скарги від 28.09.2020 року.
Приписами статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід (ч.1 ст.80 КПК України).
Таким чином, слідчим суддею ОСОБА_4 не допускались порушення чи зловживання при розгляді справи, які б могли свідчити про очевидність майбутнього судового рішення, про його упередженість.
Заява про відвід слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_4 не містить передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України правових підстав для відводу. Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 не виявлено.
Тому заява про відвід не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 75, 76, 81 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1