Справа № 495/7639/20
Номер провадження 1-кп/495/672/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт (у кримінальному провадженні, внесеного в ЄРДР № 0000370 від 27.02.2020) за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солдатське, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, громадянина України, працює за наймом, освіта середня, відповідно до ст. 89 КК України, є таким що немає судимості, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 08.02.2020 близько 07:00 год, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем проживання потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в квартирі АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, користуючись відсутністю уваги потерпілої ОСОБА_4 , на ім`я якої був відкритий банківський рахунок та була наявна банківська універсальна картка АТ КБ «ПриватБанк», скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає шляхом вільного доступу, таємно викрав із приміщення зазначеної квартири банківську універсальну картку АТ КБ «ПриватБанк».

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, а саме в той же день 08.02.2020, приблизно о 08:00 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, скориставшись цією банківською карткою в банкоматі АТ КБ «ПриватБанк» по вул. Ізмаїльській, 58 «г» в м. Білгород-Дністровський, зняв грошові кошти у сумі 5200 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 5200 гривень.

Далі, 08.02.2020, перебуваючи за місцем проживання потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в квартирі АДРЕСА_2 , виник умисел на таємне і з корисливих мотивів викрадення офіційного документа банківської універсальної картки з відкритим банківським рахунком на ім`я потерпілої ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадання банківської картки, що є офіційним документом, з корисливих мотивів, з метою подальшого зняття за допомогою банківської картки з рахунку грошових коштів потерпілої, розуміючи та переконавшись, що його дії не будуть помічені, користуючись відсутністю уваги потерпілої ОСОБА_4 , на ім`я якої був відкритий банківський рахунок та була наявна банківська універсальна картка АТ КБ «ПриватБанк», шляхом вільного доступу, таємно викрав офіційний документ з корисливих мотивів із приміщення даної квартири, а саме банківську універсальну картку, що є власністю АТ КБ «ПриватБанк».

Надалі, реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне викрадення офіційного документу з корисливих мотивів, а саме пластикової банківської картки, з якої 08.02.2020 о 07 годині 53 хвилин з банкомату банку АТ КБ «ПриватБанк», що розташований по вул. Ізмаїльській, 58 «г» в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, ОСОБА_3 шляхом введення паролю, який був записаний на вказаній банківській картці, здійснив 4 (чотири) транзакції по зняттю грошових коштів в сумі 5200 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 5200 гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів або інших особистих інтересів та ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В обвинувальному акті прокурор зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час дізнання підозрюваним ОСОБА_3 подано письмову заяву, яку додано до обвинувального акта, і яка складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі.

Потерпілою ОСОБА_4 під час дізнання подано письмову заяву, яку додано до обвинувального акта, про згоду щодо розгляду обвинувального акта у спрощеному провадження без її участі, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України.

Стаття 381 КПК України передбачає, що після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи - у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд.

Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Стаття 382 КПК України передбачає, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

З урахуванням викладеного, та того, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта в спрощеному порядку, суд вважає необхідним провести судовий розгляд обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 185 ч.1, ст. 357 ч. 1 КК України за відсутності учасників судового провадження.

Судом досліджені додані до обвинувального акта докази, встановлені органом досудового розслідування, а саме:

-витяги з ЄРДР від 27.02.2020 та від 22.04.2020, згідно з яким до чергової частини Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що в ніч на 08.02.2020 невстановлена особа, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , таємно викрала банківську карту ПриватБанку, з котрої в подальшому зняла грошові кошти на суму 5200 гривень. В ході досудового розслідування встановлено, що у вищезазначеної особи, яка перебувала в даній квартирі, де побачивши банківську карту ПАТ «ПриватБанк», видану на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є власністю АТ КБ «ПриватБанку», виник умисел, направлений на незаконне викрадення вказаного офіційного документу з корисливих мотивів та надалі здійснивши транзакцію по зняттю грошових коштів в сумі 5200 гривень, тим самим було виявлено факт за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України в ЖЕО Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, що втілилося у викраденні вищезазначеного офіційного документу банківської картки АТ КБ «ПриватБанк».;

-протокол допиту потерпілої ОСОБА_4 від 27.02.2020;

-протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 20.03.2020;

-протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 24.04.2020;

-повідомлення про підозру від 04.05.2020 ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України;

-протокол допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 04.05.2020;

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_4 від 27.02.2020;

-постанова про визнання і долучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 09.04.2020;

-постанова про визнання і долучення речових доказів до кримінального провадження від 24.04.2020.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінальних проступків, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів або інших особистих інтересів та за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує, відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, а саме: їх класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; її поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в межах санкції частини статті та покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в межах санкції частини статті.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів суд визначає ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальних витрат не понесено.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов та судові витрати у даному кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази, визнані такими відповідно до постанови про визнання і долучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 09.04.2020 (а.к.п. 72) та постанови про визнання і долучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 24.04.2020 (а.к.п. 87), а саме: відеозапис на оптичному носії інформації (CD-диск) з маркуванням «Verbatim» 08.02.2020 з камери відеоспостереження банкомату АТ КБ «Приватбанк» по вул. Ізмаїльській, 58 «г» в м. Білгород-Дністровський та DVD-диск з відеозаписом за 08.02.2020 з камер внутрішнього відеоспостереження магазину «Кактус» по вул. Московській, 29 в м. Білгород-Дністровський залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1