Справа № 156/596/20
Провадження № 1-кс/931/251/20
У Х В А Л А
іменем України
27 жовтня 2020 року смт. Локачі
Слідчий суддя Локачинського районного суду Волинської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , слідчого - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Локачі скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Іваничівського ВП ГУНП у Волинській області
У судове засідання скаржник ОСОБА_4 не з`явився, 28.09.2020 року та 27.10.2020 року ним було подано до суду заяви про проведення судового розгляду скарги за його відсутності, зазначає, що особиста його участь в розгляді скарги неможлива, в зв`язку з незадовільним станом здоров`я, скаргу підтримує із зазначених у ній підстав. Крім того, пояснює, що в лютому 2020 року він звернувся до Іваничівського райвідділу з заявою про те, що машина, яка пропала у 2016 році з шахти "Бужанська" зробила аварію в Одеській області і просив прийняти міри по її затриманню. Під час виявлення обставин зникнення машини, він не знав хто і як забрав машину, тим більше не продавав і не підписував документів про її передачу, весь час шукав її своїми силами. Через дві неділі слідчі Іваничівського райвідділу приїхали до нього у м. Жовкву, де він проживає, привезли з цього району знайому йому людину ОСОБА_6 . Останній ті допити, які є у справі підтвердив, а саме, що він взяв і продав машину одеситам. Таким чином, ОСОБА_7 райвідділ прикриває той факт, що ОСОБА_8 викрав машину. Просить підняти матеріали справи та почати розслідування.
Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження слідчий суддя прийшов до таких висновків.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Щодо строку на звернення зі скаргою, то як вбачається з матеріалів скарги, копія оскаржуваної постанови від 30.03.2020 року скаржнику, як заявнику, всупереч ч. 6 ст. 284 КПК України, не направлялась, як на підставу пропуску звернення зі скаргою ОСОБА_4 посилається на те, що копії постанови не отримував, дізнався про прийняття постанови слідчим з поліції і відразу подав скаргу на постанову про закриття кримінальної справи. За відсутності підверджень у справі надсилання та отримання скаржником оскаржуваної постанови, суд вважає причини пропуску строку звернення зі скаргою поважними та приходить до висновку про необхідність поновлення строку.
Оскаржуваною постановою від 30.03.2020 року кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно ст.110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в 12.02.2020 року в Іваничівське ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що в період часу з 02.11.2016 року по 04.11.2016 року, невстановлена на даний час особа, незаконно заволоділа транспортним вантажним засобом білого кольору марки "Renault MagnumAE385ti" н.з. НОМЕР_1 та причепом чорного кольору марки "VanHool3B0050" н.з. НОМЕР_2 , які знаходились на стоянці шахги «Бужанська» Іваничівського району Волинської області та були орендовані гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно, і неупереджено, дослідити кримінальне провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно із вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, а сам процес доказування полягає доказування у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Статтею 94 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
- допит в якості потерпілого ОСОБА_4 , який вказав, що 14.09.2015 року він уклав договір оренди з підприємством ТзОВ «Агропромпостач». По даному договору він брав в оренду тягач марки "Renault MagnumAE385ti", білого кольору, р.н.з. НОМЕР_3 , номер шассі НОМЕР_4 , та напівпричепа тентованого марки "VanHool" моделі «ЗВ0050», р.н.з. НОМЕР_2 . Він відразу ж на території фірми зняв тент з автомобіля, оскільки він йому був не потрібний та залишив його на фірмі. Після укладання договору ОСОБА_4 надавав послуги по перевезенню різного роду товарів даним автомобілем, а саме цегли та вугілля. В жовтні 2016 року він почав перевозити вугілля з шахти «Бужанська» в м. Жовкву Львівської області 30.10.2016 року він разом з ОСОБА_9 , жителем м. Жовква, який працював на той час у нього водієм, приїхали на шахту «Бужанська» на автомобілі марки "Renault MagnumAE385ti", білого кольору, р.н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепом марки "VanHool" моделі «ЗВ0050», р.н.з. НОМЕР_2 . Однак в цей день шахта не працювала і вони чекали на завантаження вугілля. 02.11.2016 року близько обідньої пори до них під`їхали працівники ГУНП у Львівській області та заарештували ОСОБА_4 разом з водієм ОСОБА_9 , оскільки, як вони пояснили, що ОСОБА_4 викрав масло у Вінницькій області. Коли їх заарештували, то ОСОБА_4 закрив тягач на ключ та забрав його з собою, а автомобіль залишився біля прохідної шахти «Бужанська», з лівої сторони перед в`їздом до шлагбаума, документи на транспортний засіб залишилися в автомобілі. Де в подальшому пропали ключі від тягача ОСОБА_4 не пам`ятає, можливо їх вилучили під час його арешту, а можливо він їх передав своєму брату ОСОБА_10 . Після проведення всіх дій ОСОБА_4 та ОСОБА_9 відвезли в ІТТ м. Пустомити. Перебуваючи в ІТТ,
- допит у кримінальному провадженні як потерпілого ОСОБА_5 , який показав, що він є директором фірми «Агропромпостач», що за адресою: м. Жовква, вул. Вокзальна, 14, яка займається внутрішніми та міжнародними вантажними перевезеннями. 05.10.2015 року між йодо фірмою та ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , був укладений договір оренди транспортного засобу марки "Renault MagnumAE385ti", білого кольору, р.н.з. НОМЕР_3 , номер шассі НОМЕР_4 , з напівпричепом марки "VanHool" моделі «ЗВ0050», р.н.з. НОМЕР_2 . Згідно договору ОСОБА_4 мав використовувати вказаний транспортний засіб з напівпричепом у власних цілях. Даний договір оренди був укладений з метою подальшого викупу ОСОБА_4 тягача і напівпричепа. 05.10.2015 року вказані тягач і напівпричіп актом прийому-передачі переданий ОСОБА_4 для користування. ОСОБА_4 жодного разу не виплатив за оренду транспортних засобів. Однак він частково виплатив за транспортні засоби 2000 доларів США., хоча всього мав виплатити за тягач 5000 доларів США, а за напівпричіп 3500 доларів США. Через деякий час ОСОБА_4 повідомив, що у листопаді 2016 року коли його затримали в СІЗО, то вказаний тягач і напівпричіп був викрадений неподалік шахти «Бужанська», що у Волинській області, де він його залишив. Весь цей час ОСОБА_4 займався самостійним пошуком тягача та напівпричепа. В кінці січня 2020 року на юридичну адресу фірми «Агропромпостач» надійшов лист з МТСБУ із зобов`язанням сплатити відшкодування при скоєнні ДТП за участю автомобіля, яке мало місце в серпні 2019 року в Одеській області. Про даний лист ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_4 , після чого останній звернувся у поліцію з повідомленням про незаконне заволодіння транспортним засобом.
- допит у кримінальному провадженні як свідка ОСОБА_9 , який показав, що в 2015 році він працював водієм на автомобілі фірми «Агропромпостач», Львівська область, м. Жовква, вул. Вокзальна, 14, яка займається внутрішніми та міжнародними вантажними перевезеннями. Даний автомобіль, на якому він працював, ОСОБА_4 , прописаний м. Жовква, вул. Сагайдачногго, 15А, Львівської області, орендував по договору оренди транспортного засобу марки "Renault MagnumAE385ti", білого кольору, р.н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепом марки "VanHool" моделі «ЗВ0050», р.н.з. НОМЕР_2 з вищевказаним підприємством. Приблизно в кінці жовтня 2015 року він разом із гр. ОСОБА_4 на вищевказаному автомобілі приїхали на шахту «Бужанську», де мали завантажитись на ній вугіллям. Однак на той час шахта не працювала, а тому вони даний автомобіль з напівпричепом залишили на території вказаної шахти і після цього поїхали додому в
м. Жовкву Львівської області. Більше ОСОБА_9 особисто взагалі на дану шахту «Бужанську» не приїжджав, крім цього ніхто його разом з гр. ОСОБА_4 , коли вони повертались додому, з працівників поліції не затримував. Будь-яких телефонних дзвінків з проханням поїхати та забрати даний автомобіль від ОСОБА_4 , після того, як вони залишили вищевказаний автомобіль на шахті «Бужанська», ОСОБА_9 не отримував. В березні 2020 року до ОСОБА_9 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_4 та просив його підтвердити дані ним свідчення працівникам Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області з приводу того, що ніби то ОСОБА_9 їздив особисто на шахту «Бужанська» на початку листопада 2016 року, для того щоб забрати вищевказаний автомобіль і підтвердити те, що даний автомобіль вже був відсутній, при цьому
ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_4 , що ніяких неправдивих показів давати не буде.
- допит як свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що в 2007-2008 роках він познайомився з ОСОБА_4 , оскільки даний чоловік купував у нього вугілля, іноді брав його по бартеру, тобто обмінював на інші матеріальні цінності. ОСОБА_4 інколи брав у ОСОБА_13 гроші в борг, всього заборгував за вугілля та коштами близько 8000 доларів США. В 2015 році ОСОБА_13 сказав ОСОБА_4 , щоб він повернув заборговані кошти, на що останній повідомив, що на шахті «Бужанська» стоїть належний йому автомобіль марки "Renault MagnumAE385ti", білого кольору, р.н.з. НОМЕР_3 , і ОСОБА_13 може забрати даний автомобіль в якості повернення боргу. Коли ОСОБА_13 приїхав на шахту «Бужанська», то автомобіль стояв на території шахти за шлагбаумом вже близько одного місяця. Там він зустрівся з ОСОБА_4 , останній передав ключі від тягача і документи. Ще перед цим ОСОБА_13 запитав як можна переоформити документи, на що ОСОБА_4 сказав, що це неможливо зробити, оскільки фірма, на яку був зареєстрований транспортний засіб, розпалася. З території шахти «Бужанська» тягач з причепом забирав водій разом з ОСОБА_14 . Це все відбувалося в присутності ОСОБА_4 . Далі вони поїхали на робочу територію ОСОБА_14 в с. Будятичі Іваничівського р-ну, де він відчепив напівпричіп, а ОСОБА_13 забрав тягача до себе додому в с. Грибовиця Іваничівського району. Близько одного року тягач стояв у ОСОБА_13 поблизу будинку, після чого він виставив його на продаж в інтернет-сайт «Авто-Ріа» і через деякий час продав вказаний вище гягач ОСОБА_15 в Одеську область. Після того як ОСОБА_13 продав тягач, то зустрічався неодноразово з ОСОБА_4 і повідомив йому про продаж тягача.
- допит як свідка ОСОБА_15 , який показав, що у вересні 2016 року на інтернет-сайті «Авто-Ріа» він знайшов повідомлення про продаж автомобіль марки «Renault» моделі «Magnum» 1997 року випуску, при цьому продавцем даного автомобіля була особа на ім`я ОСОБА_16 ( ОСОБА_13 ). Зідзвонившись з продавцем, ОСОБА_15 було повідомлено, що автомобіль знаходиться в м. Луцьку за адресою проживання ОСОБА_16 . Домовившись про всі деталі, ОСОБА_15 приїхав до
ОСОБА_13 і після огляду купив тягач марки «Renault» моделі «Magnum» р.н.з. НОМЕР_5 OТА за 3000 доларів США. При продажу ОСОБА_13 повідомив, що автомобіль неможливо зняти з реєстрації, оскільки він зареєстрований на фірму «Агропромпостач», яка вже не існує. Після оплати ОСОБА_15 поїхав даним автомобілем додому в Одеську область. Через деякий час він все ж таки хотів перереєструвати вказаний тягач, однак коли телефонував на номер фірми «Агропромпостач», то там на дзвінки ніхто не відповідав.
- допит у кримінальному провадженні як свідка ОСОБА_17 , який повідомив, що він працює старшим бригадиром охорони шахта «Бужанська» на протязі довготривалого часу. Так, у період з 28.10.2016 року до по 10.11.2016 року автомобіль марки "Renault MagnumAE385ti", білого кольору, р.н.з. НОМЕР_3 , номер шассі НОМЕР_4 , з напівпричепом марки "VanHool" моделі «ЗВ0050», р.н.з. НОМЕР_2 , через охоронний пост шахти «Бужанська» не проїжджав, що підтверджено копіями з «Книги 5 обліку ввозу і вивозу матеріальних цінностей ДП «Волиньвугілля» ВП «Шахта «Бужанська». Крім цього ОСОБА_17 вказав, що 02.11.2016 року на території стоянки шахти «Бужанська» вказаний автомобіль з причепом не перебував, також ніяких затримувань працівниками поліції він не бачив.
- проведено одночасний допит ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , одночасний допит ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , неодноразово надавались доручення про проведення слідчих (розшукових) дій, проведено ряд слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій по висунутих версіях у даному кримінальному провадженні, залучено спеціаліста для проведення радіотехнічного обстеження.
Встановлено, що 05.11.2016 року працівниками Франківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя
АДРЕСА_3 , було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. Затримання вказаних громадян проводилось працівниками Франківського ВП ГУНП у Львівській області у м. Жовква Львівської області, а саме ОСОБА_4 затримано о 17:30 05.11.2016 року, а ОСОБА_9 затримано о 20:00 05.11.2016 року.
Враховуючи вищенаведене, а також покази в якості свідка ОСОБА_9 встановлено, що покази ОСОБА_4 про те, що його і водія було затримано працівниками ГУНП у Львівській області 02.11.2016 року в обідню пору біля шахти «Бужанська» не відповідають дійсності.
Під незаконним заволодінням транспортним засобом (ст. 289 КК) слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.
Об`єктивна сторона злочину полягає у незаконному заволодінні транспортним засобом.
Основні ознаки діяння при вчиненні цього злочину:
1) воно полягає лише в активній поведінці-дії;
2) дія проявляється в отриманні можливості керувати таким транспортним засобом;
3) поведінка винного є незаконною, він не має ані дійсного, ані уявного права на транспортний засіб, заволодіння яким здійснює;
4) заволодіння транспортним засобом здійснюється без чітко вираженого і дійсного волевиявлення власника або законного користувача транспортного засобу.
Суб`єктом злочину є особа, яка не має права на користування транспортним засобом, щодо якого здійснюється незаконне заволодіння.
За результатами проведеного досудового розслідування, дослідження та аналізу зібраних у встановленому кримінально процесуальному порядку доказів, виходячи із обставин кримінального провадження, слідчий дійшов висновку про відсутність доказів вибуття транспортного засобу із законного володіння ОСОБА_4 внаслідок протиправного вилучення всупереч його волі і, як наслідок, закрив кримінальне провадження.
З доданих до матеріалів скарги слідчим витягу з ЄРДР від 28.04.2020 року встановлено, що до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 , передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, а саме завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, вчиненого з корисливих мотивів, за завідомо неправдиве показання, вчинене з корисливих мотивів. За результатами розслідування вказаних кримінальних правопорушень до суду направлено обвинувальний акт 26.10.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.
З постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчим встановлено відсутність складу злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України. При цьому зміст постанови про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст. 110 КПК України, рішення слідчого є належним чином мотивованим та обґрунтованим, а підстав стверджувати, що в ході нового розслідування можуть бути встановлені дані для висновку про наявність в описаних заявником обставинах складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, слідчим суддею при розгляді скарги не встановлено.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст.303-307, 309,372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 30 жовтня 2020 року в 15.00 годин в приміщенні Локачинського районного суду Волинської області.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1