Справа № 211/6877/20
Провадження № 1-кп/211/848/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 грудня 2020 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000146 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо технічною освітою, не одруженого, який має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до судового наказу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу № 211/3020/18 від 04.07.2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний до виплати аліментів на користь ОСОБА_5 , на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму, починаючи стягнення з 03.07.2018 року до досягнення повноліття дитини, про що 07.08.2018 року видано виконавчий лист № 56937447.

На підставі судового наказу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу № 211/3020/18 від 04.07.2018 року державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_7 07.08.2018 року відкрито виконавче провадження № 56937447, відносно боржника ОСОБА_4 на користь стягувача ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 про стягнення аліментів.

Однак, ОСОБА_4 знаючи про свій обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, оскільки з вересня 2018 року по квітень 2019 року з його заробітної плати, яку останній отримував перебуваючи на посаді електромонтера у філії «Дніпроліфт» ПрАТ ВО «Стальканат-Сілур» стягувались аліменти на утримання малолітньої дитини, достеменно знаючи, що згідно вище вказаного судового наказу він зобов`язаний до виплати аліментів на утримання дитини, в період часу з 01.05.2019 року по 01.11.2020 року злісно ухилявся від сплати аліментів.

Так, ОСОБА_4 в квітні місяці 2020 року був звільнений з вищевказаного місця роботи та в період з 26.04.2019 року по 02.12.2019 року та з 18.12.2019 року по 20.01.2020 року перебував на обліку у центрі зайнятості де отримував допомогу по безробіттю, про те, всупереч вимогам ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» про свій дохід державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби не повідомляв, оскільки розумів, що із даної допомоги державним виконавцем буде звернено стягнення на утримання дитини ОСОБА_6 .

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно довідки-розрахунку, наданої державним виконавцем Довгинцівського ВДВС м. Кривого Рогу, загальна сума заборгованості за виконавчим листом №56937447 станом на 01.11.2020 року становить 57087 гривень 00 копійки.

В результаті злісного ухилення від сплати аліментів, встановлених вищевказаним судовим наказом, у ОСОБА_4 в період з 01.05.2019 року до 01.11.2020 року перед потерпілою ОСОБА_5 утворилась заборгованість в сумі 57 087гривень 00 копійок, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та підтвердив фактичні обставини вчинення вказаного вище кримінального правопорушення, викладені вище. У вчиненому розкаявся.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила те, що обвинувачений дійсно в період, зазначений в обвинувальному акті, злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання їх спільного сина, заборгованість не сплачував.
Суд, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому судом, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України встановлено, що учасники судового процесу правильно розуміють значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, позиції обвинуваченого, суд приходить висновку про доведеність обвинувачення та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 164 КК України за ознаками злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Керуючись вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, що він вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, раніше не судимий, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
З врахуванням викладеного, суд приходить висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначено у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень і суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 80 (восьмидесяти) годин громадських робіт.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Згідно ч.6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1