Провадження № 1-в/638/606/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі :

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського райсуду м. Харкова подання начальника Державної установи « Олексіївська виправна колонія (25) » «Про вирішення питання про приведення вироків у відповідність до вимог закону щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання » відносно засудженого ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В :

24.07.2020 адміністрація ДУ « Олексіївська виправна колонія (25) » звернулася до Дзержинського райсуду м. Харкова з поданням про приведення вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 06.03.2016, з урахуванням вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 05.02.2015 у відношенні ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII.

В поданні ДУ « Олексіївська виправна колонія (25) » зазначено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває в установі кримінальне покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 06.04.2016 яким він був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України до 2 років обмеження волі, з застосуванням ст. 71 ч. 1 КК України, з частковим приєднанням до призначеного покарання, невідбутої частини покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 05.02.2015 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України та засудженого до 5 років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням відповідних обов`язків, з визначенням остаточно до відбуття кримінального покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

У зв`язку з тим, що 01.07.2020 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018, яким було внесено зміни, зокрема, до санкції ст. 309 ч. 2 КК України, на підставі ст.ст. 5 ч.ч.1, 3, 74 ч. 3 КК України, ст.ст. 537 ч. 1 п. 13, 539 ч. 2 п. 2 КПК України установа виконання покарань просить суд вирішити питання зниження покарання засудженому ОСОБА_4 до максимальної межі, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшити призначене покарання.

Представник ДУ « Олексіївська виправна колонія (25) » у судове засідання не прибув, про день час та місце розгляду подання був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд подання за його відсутності та просив його задовольнити з підстав, які в ньому викладені.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду подання був повідомлений належним чином, в письмовій заяві просив суд розглядати подання за його відсутності, просив його задовольнити.
При таких обставинах, суд вважає можливим розглянути вказане подання за відсутністю зазначених осіб, так як відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України, їх неявка не є перешкодою для розгляду подання по суті за наявними матеріалами.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення вказаного подання просив суд його задовольнити у зв`язку з доведеністю та обґрунтованістю.

Суд, заслухавши думку прокурора та дослідивши додані до подання матеріали, вважає подання ДУ « Олексіївська виправна колонія (25) » обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 06.04.2016 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України до 2 років обмеження волі, з застосуванням ст. 71 ч. 1 КК України, з частковим приєднанням до призначеного покарання, невідбутої частини покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 05.02.2015 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України та засудженого до 5 років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням відповідних обов`язків, з визначенням остаточно до відбуття кримінального покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, з рахуванням строку відбуття покарання з 06.04.2016.

Засуджений ОСОБА_4 в теперішній час відбуває призначене вироком суду покарання в ДУ « Олексіївська виправна колонія (25) ».

Відповідно до ст. 5 ч.ч. 1, 3 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно до ст. 537 ч. 1 п. 13 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі : про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України (усунення караності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу).

Приписи ст. 539 ч. 2 п. 2 КПК України передбачають, що клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 01.07.2020 ( далі Закон України № 2617-VIII від 22.11.2018 ), частину 1 та частину 2 статті 309 КК України викладено у наступній редакції:

- ч. 1 «Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту», - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років»;

- ч. 2 «Ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років».

Відповідно до ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою 72 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_4 було засуджено вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 05.02.2015 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, за фактом незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту за ознакою вчинення зазначених дій повторно, в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018, яким скасована в ч. 2 ст. 309 КК України кваліфікуюча ознака «повторно», наявні підстави для кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, викладеної в новій редакції, а саме як : незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, з визначенням ОСОБА_4 міри кримінального покарання у виді обмеження волі на максимальний строк, відповідно до вимог зазначеного Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018.

При визначені строку покарання нового виду суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

З урахуванням вищенаведеного, приводячи вироки у відповідність до приписів ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» та враховуючи що обставини, які б унеможливлювали застосування до ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, передбачені ст. 61 КК України відсутні, слід вважати ОСОБА_4 засудженим :

- вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 05.02.2015 за ст. 309 ч. 1 КК України до кримінального покарання у виді 5 років обмеження волі. В іншій частині вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 05.02.2015 у відношенні ОСОБА_4 підлягає залишенню без змін.

- вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 06.04.2016 на підставі ст. 71 ч. 1 КК України, за сукупністю вироків, шляхом поглинення новопризначеного покарання ОСОБА_4 , невідбутим ним покаранням за попереднім вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 05.02.2015, призначеним у максимальному розмірі у виді 5 років обмеження волі, остаточно ОСОБА_4 визначити до відбуття покарання у виді 5 років обмеження волі, з відбуттям покарання у кримінально виконавчої установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці. В іншій частині вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 06.04.2016 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до приписів ст. 72 ч. 1 УК України, суд вважає за необхідне в строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 зарахувати час в який він фактично відбував покарання у виді позбавлення волі за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 06.04.2016 в період з 06.04.2016 з розрахунку відповідності одного дня позбавлення волі двом дням обмеження волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 61, 71, 72, 74, 185 КК України, ст.ст. 537, 539, КПК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VІІІ,суд, -

У Х В А Л И В :

Подання начальника Державної установи « Олексіївська виправна колонія (25) » «Про вирішення питання про приведення вироків у відповідність до вимог закону щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання » відносно засудженого ОСОБА_4 , - задовольнити.

Привести вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 05.02.2015 у відношенні ОСОБА_4 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 та вважати ОСОБА_4 засудженим за ст. 309 ч. 1 КК України до кримінального покарання у виді 5 років обмеження волі.

В іншій частині вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 05.02.2015 у відношенні ОСОБА_4 залишити без змін.

Привести вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 06.04.2016 у відношенні ОСОБА_4 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018, в частині застосування приписів ст. 71 ч. 1 КК України та вважати ОСОБА_4 засудженим на підставі ст. 71 ч. 1 КК України, за сукупністю вироків, а саме шляхом поглинення новопризначеного покарання ОСОБА_4 , невідбутим ним покаранням за попереднім вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 05.02.2015, призначеним у максимальному розмірі у виді 5 років обмеження волі, остаточно ОСОБА_4 визначити до відбуття покарання у виді 5 років обмеження волі, з відбуттям покарання у кримінально виконавчої установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

В іншій частині вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 06.04.2016 залишити без змін.

Відповідно до приписів ст. 72 ч. 1 УК України в строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 зарахувати час в який він фактично відбував покарання у виді позбавлення волі за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 06.04.2016 в період з 06.04.2016 з розрахунку відповідності одного дня позбавлення волі двом дням обмеження волі.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала надрукована в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1