УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2021 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001133 від 28 вересня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рівне, українки, гр.-ки України, працюючої фахівцем з обслуговування населення в «Рівнеобленерго», не судимої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, суд-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України.
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона 29 травня 2018 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в приміщенні Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, розташованому за адресою м.Рівне, вул.Соборна, 12, діючи умисно, будучи попередженою про те, що у разі подання нею в неповному обсязі або недостовірних відомостей про осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку, їх доходи і витрати, їй може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання, подала до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради завідомо підроблений документ - Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 29 травня 2018 року, у якій зазначила відомості, що не відповідають дійсності, а саме: в розділі ІV «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку і з дати випуску яких минуло менше ніж 5 років (крім мопеда), що перебувають у власності або володінні осіб, які входять до складу домогосподарства, а також членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання)» поставлено відмітку «не має», чим підтверджено відсутність транспортних засобів за 2018 рік, в той час, коли насправді ОСОБА_4 , будучи обізнаною про те, що 05.04.2018 її чоловік ОСОБА_6 набув у власність транспортний засіб автомобіль марки Citroen C4 Picasso, номерний знак НОМЕР_1 .
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, використала, подавши до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради завідомо підроблений документ Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 29 травня 2018 року, яка містить завідомо неправдиві відомості про майно, що вплинуло на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру, чим порушено вимоги п.п.5 п.5, абз.4 п.13 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 та призвело до надміру виплаченої житлової субсидії за рахунок коштів бюджету у загальному розмірі 13 599 гривень 16 копійок.
Своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документу, ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст. 358 КК України.
Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона 29 травня 2018 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в приміщенні Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, розташованому за адресою: м.Рівне, вул.Соборна, 12, діючи умисно, будучи попередженою про те, що у разі подання нею в неповному обсязі або недостовірних відомостей про осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку, їх доходи і витрати, їй може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, звернулася до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради використавши підроблений документ - декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 29 травня 2018 року із неправдивими відомостями про відсутність придбаного майна, що вплинуло на встановлення права на призначення субсидії, чим порушено вимоги п.5, п.13 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848.
Зокрема в розділі ІV «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку і з дати випуску яких минуло менше ніж 5 років (крім мопеда), що перебувають у власності або володінні осіб, які входять до складу домогосподарства, а також членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання)» поставлено відмітку «не має», чим підтверджено відсутність витрат на придбання транспортних засобів за 2018 рік, в той час, коли насправді ОСОБА_4 , будучи обізнаною про те, що 05.04.2018 її чоловік ОСОБА_6 набув у власність транспортний засіб автомобіль марки Citroen C4 Picasso, номерний знак НОМЕР_1 .
В результаті ОСОБА_4 заволоділа чужим майном, а саме бюджетними коштами в розмірі 13 599 гривень 16 копійок, які Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради надмірно виплатило для неї в якості житлової субсидії за період з 01.05.2018 по 30.04.2019.
Своїми умисними діями, які виразились в заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України
До початку судового розгляду справи обвинувачена ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про її звільнення від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.
Клопотання обвинувачена ОСОБА_4 мотивує тим, що вона вперше вчинила кримінальні проступки, після вчинення яких щиро розкаялася, активно сприяла їх розкриттю і повністю відшкодувала потерпілій стороні завдані її діями збитки.
05 січня 2021 року в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтримала клопотання, просила суд звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та провадження у справі закрити.
Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні, 05 січня 2021 року, не заперечив проти закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_4 на підставі ст. 45 КК України, пояснив суду, що збитки обвинуваченою відшкодовані потерпілій стороні повністю.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення її від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, на підставі ст. 45 КК України, посилаючись на те, що наявні підстави та умови для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження, оскільки кримінальні правопорушення, які інкримінуються обвинуваченій, згідно ст. 12 КК України, відносяться до кримінальних проступків, вчинені вперше, обвинувачена щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінальних проступків, і повністю відшкодувала потерпілій стороні завдані нею збитки.
Суд, розглянувши клопотання обвинуваченої, заслухавши представника потерпілого, вислухавши думку прокурора, вважає що клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 підлягає до задоволення з наступних підстав:
За змістом ст.ст.44,45,46 КК України за наявності підстав, передбачених ст.45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", за наявності підстав, передбачених у ст. 45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.
Шляхом опитування учасників кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого їй обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.4 ст.385, ч.1 ст.190 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої її позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченій у провину, дійсно мало місце, вчинене нею, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самою обвинуваченою.
Крім того, судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підстави звільнення від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України, а також наслідки закриття провадження з цих підстав і після роз`яснення цих положень наполягала на закритті провадження з цих підстав, передбачених ст.45 КК України.
Відповідно до ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим кодексом.
Ст. 45 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до ст.12 КК України, кримінальні правопорушення, які інкримінуються обвинуваченій ОСОБА_4 за ч.4 ст.385, ч.1 ст.190 КК України,- належать до категорії кримінальних проступків.
Також в судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, кримінальні проступки вчинила вперше, після вчинення кримінальних проступків щиро покаялась, активно сприяла розкриттю кримінальних проступків і повністю відшкодувала потерпілій стороні завдані нею збитки.
Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою ст. 284 КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання обвинуваченої і вважає, що обвинувачена ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.385, ч.1 ст.190 КК України, відповідно до вимог ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження відносно неї слід закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України та у відповідності до положень п.2 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Відповідно до положень ч.9 ст.100 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду.
Згідно матеріалів досудового розслідування, речовими доказами у кримінальному провадженню є документи, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження, які необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. 45 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 288, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України,суд -
У Х В А Л И В:
Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 задоволити.
Звільнити обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Рівне, українку, гр.-ку України, працюючу фахівцем з обслуговування населення в «Рівнеобленерго», не судиму, зареєстровану та проживаючу в АДРЕСА_1 , від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.
Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Речові докази у кримінальному провадженні-документи, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського
міського суду ОСОБА_1