Справа № 201/8909/20
Провадження № 1-кп/0203/505/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 січня 2021 року колегія суддів Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ;
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;
при секретарі ОСОБА_4 ;
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ;
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 ;
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000611 14 березня 2020 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієво Донецької області, громадянина України, з базовою середньою освітою, перебуває у цивільному шлюбі, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.ч. 3,5 ст. 27, п.п.1,5,6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Синельникове, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, п.п.1,5,6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на розгляді знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку тримання під вартою, посилаючись на те, що обвинувачені вчинили особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, у зв`язку з чим, останні можуть переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків, зокрема на допитаних в ході досудового розслідування, а також, на потерпілих та свідків, які ще не допитані. Також, прокурор додав, що відносно ОСОБА_7 складено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 263 КК України, який було направлено до суду. Вказаний злочин є тяжким, що може свідчити, у разі зміни йому міри запобіжного заходу на більш м`який, про можливість уникнути кримінальної відповідальності за його вчинення.
Захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , просив відмовити в задоволенні клопотання та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки надані прокурором докази є сумнівними, ризики не доведені. Продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою покликані лише для спонукання останнього для самообмови, шляхом незаконного тиску на нього. Крім того, ОСОБА_7 має дружину та двох дітей, постійно проживає в одному і тому населеному пункті, що вказує на міцність соціальних зв`язків. Адвокат вказав, що обвинувачений має захворювання, що потребують медичного обстеження, однак в умовах Державної установи Дніпровська установа виконання покарань (№4) належне обстеження не проведене. Тому, саме такий запобіжний захід, на думку захисника, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку та покращити стан здоров`я ОСОБА_7 .
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку захисника ОСОБА_9 , надав суду заяву, що не заперечує слухати справу без участі його захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які до суду не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 та сам обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на його необґрунтованість, недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просили застосувати цілодобовий домашній арешт, оскільки його стан здоров`я в умовах тримання під вартою значно погіршується.
Потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також, їх представник - адвокат ОСОБА_14 в судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надходило, причин про неявку суду не повідомили.
Заслухавши клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченим, думку учасників судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2020 року відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було застосовано запобіжні заходи у виді тримання під вартою, які в подальшому було неодноразово продовжено. Останній раз ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2020 року строк запобіжних заходів відносно обвинувачених було продовжено до 09 січня 2021 року включно.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим, колегія суддів враховує дані, які характеризують особу ОСОБА_7 , який має професійно-технічну освіту, одружений, позитивно характеризується за місцем проживання.
Також, враховано дані, які характеризують особу ОСОБА_6 , який має базову середню освіту, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні дитину 2006 року народження.
Крім зазначеного, колегією суддів приймається до уваги, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено довічне позбавлення волі із конфіскацією майна, направленого проти життя осіб та вчиненого способом небезпечним для життя багатьох осіб, з корисливих мотивів, судове дослідження доказів по справі не проведене, а отже, перебуваючи на волі обвинувачені зможуть переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, та інших учасників кримінального провадження, з метою уникнення відповідальності.
Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також, приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, судом враховується характер кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Отже, на теперішній час не зникли ризики, які існували на час обрання обвинуваченим міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані ризики є обґрунтованими та виправдовують необхідність продовження відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 строку тримання під вартою.
Крім того, суд враховує обставини, визначені ст.178 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються, а також, відсутність протипоказань за станом здоров`я утримуватись під вартою, підтверджених відповідними медичними висновками, на час розгляду клопотання.
Суд не приймає до уваги, надані захисником ОСОБА_9 копії документів з приводу стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки вони датовані травнем 2020 року, та, на думку суду, втратили свою актуальність на наданий час.
Крім того, ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2020 року було зобов`язано відповідний медичний підрозділ Державної установи Дніпровська установа виконання покарань (№4) провести необхідне медичне обстеження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Доводи захисників та обвинувачених про наявність у обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 постійного місця проживання, а також, сім`ї, хоча і мають місце, але вони не є безумовними підставами для зміни запобіжного заходу на більш м`який, та самі по собі не можуть слугувати підтвердженням їх належної процесуальної поведінки та відсутності ризиків, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає недоцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідним продовжити строк тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 199, 314 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.ч. 3,5 ст. 27, п.п.1,5,6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України, та ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, п.п.1,5,6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України, задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 06 березня 2021 року включно.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 06 березня 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.
Судді:
______________ ______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3