Справа № 201/1236/16-к
1-кп/206/17/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до ЄРДР під № 0000522 від 19.12.2012 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

за участю сторін заявленого клопотання:

прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
захисника-адвоката ОСОБА_8
ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська із Апеляційного суду Дніпропетровської області, в порядку ст. 34 КПК України, 23.04.2018 року надійшли матеріали кримінального провадження під № 0000522 від 19.12.2012 року відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

07.08.2020 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Ухвалою суду 07.09.2020 поновлено розгляд зупиненого кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР під № 0000522 від 19.12.2012 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України в частині розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .
В судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до ЄРДР під № 0000522 від 19.12.2012 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та просив його задовольнити. В обґрунтування клопотання зазначив, що відповідно до інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України та проведення оперативно - розшукових заходів, в рамках оперативно - розшукової справи категорії «Розшук», №16219002 від 07.02.2019, ОСОБА_5 - 18.01.2019 перетнув державний кордон України в напрямку тимчасово окупованої території АР Крим у пункті пропуску «Каланчак», 17.02.2019 користувався автобусним сполученням Російської Федерації «Бєлгород Москва», 21.04.2019 здійснював переліт літаком «Москва - Сімферополь» та «Бєлгород - Москва» та до теперішнього часу на територію України не повертався. Крім того, останній був тимчасово зареєстрований на території Російської Федерації в м. Бєлгород, по вул. Єсеніна, 93. Місце перебування ОСОБА_5 за межами території України підтверджується отриманими поясненнями ОСОБА_9 . Обвинувачений у судове засідання не прибув, перетнув державний кордон, порушив раніше обраний запобіжний захід, за місцем мешкання відсутній та на даний час перебуває за межами держави. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2019 останнього оголошено у міжнародний розшук. Разом з тим зазначив, що КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міжнародного) має бути винесена судом відповідно ухвала в порядку ст.335 КПК України, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору. Фактично дата винесення судом ухвали про оголошення обвинуваченого в міжнародний про розшук і є початком перебування особи в міжнародному розшуку в розумінні вимог ст. 335 КПК України. На підставі викладеного, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 193 КПК України просив задовольнити вказане клопотання.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.
Захисник адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив відмовити в його задоволенні клопотання, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_5 можливо захворів та перебуває на лікуванні, а також зазначив, що поважність причин його неявки до суду не встановлена.
Колегія суддів, вивчивши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників процесу приходить до наступного.
У відповідності з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Згідно вимогам ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Відповідно до вимог ч.1 ст.193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Частиною шостою цієї статті передбачено, що слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Змістовний аналіз наведених статей кримінального процесуального кодексу України дозволяє зробити висновок, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може бути розглянуто без участі підозрюваного, крім випадку оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук. Обов`язок доведення факту перебування підозрюваного, обвинуваченого у міжнародному розшуку покладається на слідчого, прокурора, який подав клопотання про застосування запобіжного заходу, та підтверджується відповідними документами.
При цьому після затримання особи, яка перебувала у міжнародному розшуку, слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, юрисдикція якого поширюється на місце вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.
Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч.6 ст.193 КПК України можливе після затримання особи, яка перебувала у міжнародному розшуку, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу, доставки такої особи до органу досудового розслідування, юрисдикція якого поширюється на місце вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.
Ухвалою суду від 18.12.2019, обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено у міжнародний розшук, а кримінальне провадження зупинено до його розшуку.

Разом з тим в матеріалах справи містяться лист № 45,7/1-2819 від 16.06.2020 начальника Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 та лист від 15.06.2020 під № 10/20/015/364/922 відділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Дніпропетровській області, стосовно міжнародного розшуку обвинуваченого ОСОБА_5 , які стосуються саме обрання останньому запобіжного заходу, а у разі відсутності такого рішення попереджено про автоматичне видалення відомостей про міжнародний розшук ОСОБА_5 з обліків Генерального секретаріату Інтерполу.
За таких обставин, враховуючи наявність листування між відділом міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Дніпропетровській області Шевченківськім ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо міжнародного розшуку ОСОБА_5 колегія суддів вважає, про достатність підстав для задоволення клопотання прокурора.
Між тим, обов`язковою умовою здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначена вимога міститься у ч.2 ст.58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатися завірена копія постанови про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.
Крім цього, неприйнятними для екстрадиції процесуальним рішенням є ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу, що за своєю природою не є рішенням про обрання або застосування запобіжного заходу, відповідно до вищевказаних нормативних актів, які мають вищу юридичну силу ніж чинне кримінально процесуальне законодавство.
Крім цього колегія суддів зазначає, що згідно рішення ухваленого Комісією з контролю файлів Інтерполу на дев`яностодев`ятій сесії (27 лютого по 3 березня цього року) - запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного (обвинуваченого) з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст. 83.2(Ь,іі) Правил Організації. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зокрема Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК України), який набрав чинності 20.11.2012 та яким визначено порядок кримінального провадження на території України. Окрім того, зазначений КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міжнародного) має бути винесена судом відповідна ухвала (ст. 335 КПК України), організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору. Фактично дата винесення судом ухвали про оголошення обвинуваченого в міжнародний розшук і є початком перебування особи в міжнародному розшуку в розумінні вимог ст. 335 КПК України. Крім того, колегія суддів перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, та вчинити інший злочин, встановила, що такі доводи є обґрунтованими, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення. Так, враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та який оголошений у міждержавний розшук, а тому з урахуванням ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, ч. 6 ст. 193 КПК України, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що ВС дійшов висновку, що чіткого розмежування між поняттями «застосування запобіжного заходу» та «обрання запобіжного заходу», яке би мало різні процесуальні наслідки, кримінальний процесуальний закон не містить (постанова від 13.12.2018 у справі № 483/1186/16-к). ВС зазначив, що, виходячи зі змісту диспозицій статей 177, 178, 194, 196 КПК України терміни «застосування запобіжного заходу» та «обрання запобіжного заходу» використовуються як синонімічні (тотожні за своїм правовим значенням). З урахуванням викладеного, колегія суддів враховуючи наявність належним чином завірених письмових доказів про перебування обвинуваченого у міжнародному розшуку та строк дії ухвали суду від 18.12.2019, яка вже втратила законну силу в частині дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_5 в розумінні вимог п. 2 ч. 3 ст. 190 КПК України, а також наявність обґрунтованих ризиків зазначених в ст. 177 КПК України, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 . На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,178,183,186,193,194,372 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до ЄРДР під № 0000522 від 19.12.2012 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженцю міста Перещепино, Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , оголошеному у міжнародний розшук, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою: до вирішення питання про його застосування, в порядку передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України.
При затриманні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, його необхідно доставити до суду не пізніше сорока восьми годин з моменту доставки в населений пункт, де здійснюється судове провадження, для участі в судовому засіданні для розгляду питання застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміни на більш м`який запобіжний захід.
Кримінальне провадження під № 0000522, внесене до ЄРДР від 19.12.2012 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, зупинити до його розшуку.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів на підставі рішення Конституційного суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 року з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3