Справа №523/3691/20
Провадження №1-кп/523/983/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2020 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , у присутності потерпілої ОСОБА_7 , заявника ОСОБА_8 , обвинувачених, розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні за №0004525 від 24.09.2018р. за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України,-

Встановив:

З Одеської місцевої прокуратури №4 до Суворовського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України.

28.07.2020 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_8 , яка відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування визнана свідком у даному кримінальному провадженні, про визнання її потерпілою, мотивуючи тим, що внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 23.09.2018 року на перехресті вул. Сахарова та вулиці Заболотного у м. Одесі, де відбулося зіткнення автомобілю марки «BMW 320i» державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_9 , де вона була пасажиркою, з автомобілем марки «Toyota Avensis» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , внаслідок якого вона отримала тілесні ушкодження у вигляді забійної рани ока справа, також посилаючись на те, що у ході досудового розслідування вона зверталася до слідчого з аналогічним клопотанням, навіть наявна ухвала слідчого судді про проведення судово-медичної експертизи щодо встановлення ступеню тяжкості спричинених тілесних ушкоджень, однак в визнанні потерпілою було відмовлено, експертиза не проведена.

Вислухавши думку сторін, приймаючих участь у підготовчому судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 , який в спростування доводів заявника пояснив, що дійсно особа зверталася з заявою про визнання її потерплою, була консультована спеціалістом, проведене амбулаторне лікування, окрім забійної рани віка інших тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 не було виявлено, оригіналів медичної документації слідчому не було надано, тому за відсутності необхідних документів експертиза не проведена, є запит слідчого до «ООКЛ», отримана медична довідка, тому через півтори роки згадувати про тілесні ушкодження не доцільно, статус особи визначений, вона є свідком, томі підстав для задоволення клопотання про визнання потерпілої не вбачається;

- захисника ОСОБА_4 , яка підтримала клопотання, вважаючи за необхідне залучити ОСОБА_8 в якості потерпілої, тим самим захистити її права щодо відшкодування завданої шкоди;

- захисника ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що доказів підтвердження заподіяних тілесних ушкоджень, необхідних для проведення експертизи слідчому не було надано, рана біля ока не є ушкодженням середньої тяжкості, досудове слідство закінчене, тому клопотання не підлягає задоволенню;

- представника потерпілого ОСОБА_6 , який також заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_8 , мотивуючи тим, що досудове слідство тривало півтори роки, особа мала право та час долучити медичні документи, але не скористалася наданою їй можливістю, щодо доводів захисника ОСОБА_4 , то ЦК України передбачено відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства після ухвалення вироку, тому порушення процесуальних прав не вбачається, вважаючи, що не має підстав для визнання особи потерпілою, оскільки не має доказів щодо тяжкості тілесних ушкоджень; потерпіла ОСОБА_7 приєдналася до думки свого представника; обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтримали позицію своїх захисників, суд дійшов до висновку, що клопотання ОСОБА_8 не підлягає задоволенню за наступними підставами.

Дійсно, за змістом ст.55 ч.1 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Відповідно до положень ч.3 ст.55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з чим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Також ст.55 ч.7 КПК України передбачено, якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. Положення цієї частини не поширюються на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення), однак кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.1 КК України згідно ст.477 КПК України не відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Разом з цим кваліфікуючими ознаками ст.286 ч.1 КК України є: «порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження».
Приймаючи до уваги, що під час досудового розслідування щодо ОСОБА_11 не встановлена ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, оскільки особа не виявила бажання співпрацювати зі слідством щодо надання оригіналів медичної документації, необхідних для проведення судово медичної експертизи на підставі ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим органом досудового слідства був визначений її процесуальний статус в якості свідка, що відображено в реєстрі матеріалів досудового розслідування, також залишається не зрозумілою вибрана позиція особою, яка на теперішній час також не надала суду будь-яких доказів щодо завдання майнової шкоди, як такі матеріали відсутні, позовні вимоги до обвинувачених не пред`явлені, внаслідок чого не вбачається необхідності в визнанні ОСОБА_11 потерпілою у даному кримінальному провадженні за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано суттєвої шкоди.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 55, 128, 314, 369-372, 392 КПК України, суд, -

Постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про визнання потерпілою у кримінальному провадженні за №0004525 від 24.09.2018р. за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Суддя: