1Справа № 335/2588/20 1-кп/335/587/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя питання про продовження строків тримання під вартою по кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження щодо відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою колегії суддів від 27.03.2020 року відносно ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 25 травня 2020 року включно, без визначення розміру застави. Ухвалою колегії суддів від 21.05.2020 року, 08.07.2020 року, 05.08.2020 року,17.09.2020 року обвинуваченому ОСОБА_10 строк тримання під вартою було продовжено, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 спливає 13.11.2020 року, однак до спливу строку тримання під вартою завершити кримінальне провадження не можливо з незалежних від суду причин.

В судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 331 КПК України, колегією суддів поставлено на обговорення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 .

Прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не змінились, а обвинувачений зможе ухилятись від суду, впливати на потерпілих та свідків, перешкодити кримінальному провадженню.

Захисник та обвинувачений ОСОБА_10 заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурор не надав доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст.177 КПК України, захисник просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Потерплі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтримали прокурора та також просили продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу положень ч. 2 ст. 331 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд, ЄСПЛ), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини на які посилається захисник обвинуваченого, будь-яких нових доводів та обставин, які не були б відомі і враховані при обранні щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і які б свідчили про необхідність його зміни, суду надано не було. Отже, підстав для зміни міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 колегією суддів не вбачається.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_10 судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Підставами продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення в якому він звинувачується.
Крім того, наявність ризиків перешкоджання обвинуваченим встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, вчинення ним нових правопорушень, що він може переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків, виключає підстави для скасування чи зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції не винуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням викладеного, та враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, колегія суддів доходить висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, з огляду на що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо останнього слід продовжити строком на 60 днів, без визначення розміру застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства, що передбачено п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 199, 369, 372 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и ла:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою в Запорізькому слідчому ізоляторі на 60 днів до 25 лютого 2021 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати начальнику Запорізького слідчого ізолятора.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3