Справа № 639/510/21
Провадження № 1-кс/639/237/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань скаргу адвоката ОСОБА_4 на повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 27.11.2020 у кримінальному провадженні № 0000321 від 02.09.2020,

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2021 року в провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , в якій вона просила:
1) скасувати повідомлення про підозру від 27 листопада 2020 року слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000321 від 02 вересня 2020 року, ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України;

2) зобов`язати уповноважену посадову особу Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000321 від 02.09.2020 та №0001769 від 09.12.2020 вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей у кримінальних провадженнях № 0000321 від 02.09.2020 та №0001769 від 09.12.2020 про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України
Мотивована скарга тим, що 26.11.2020 співробітниками УБН в Харківській області ДБН НП України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 близько 20-00 години фактично було затримано ОСОБА_5 та ОСОБА_9 та після прибуття прокурора та слідчого, після проведення обшуку в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , було складено протокол затримання 27.11.2020 ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .

Заявник зазначає, що у повідомленні про підозру від 27.11.2020 стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_9 зазначено обставини, які не відповідають дійсності та є суцільним припущенням з боку органу досудового розслідування. Всі ці припущення протягом двох місяців при участі 9 слідчих не знайшли свого підтвердження, що виключає обґрунтованість повідомлення про підозру.

Крім того, стороною захисту протягом двох місяців здійснювались заходи щодо отримання інформації від органу досудового розслідування про зазначених свідком та співробітником поліції ОСОБА_10 осіб ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте, з посиланням на таємницю слідства, інформацію про зазначених осіб надано не було. Також прокурором ОСОБА_3 в Харківському апеляційному суді при розгляді апеляційної скарги на тримання під вартою, було зазначено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 нібито представлялись зазначеними вище особами.

Також заявник зазначає, що ознайомившись із постановою про продовження строку досудового розслідування та клопотаннями про продовження строку тримання під вартою підозрюваних, можна дійти висновку про те, що 9 слідчих та прокурор протягом двох місяців здобули тільки протокол обшуку, один висновок експертизи та більше жодного доказу, в тому числі і на підтвердження обґрунтування підозри ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . Єдина підстава повідомлення про підозру це затримання вищевказаних осіб у дворі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене, заявник - адвокат ОСОБА_4 вважає, що у разі встановлення органом досудового розслідування місця перебування та ідентифікації зазначених свідками осіб та наділення їх будь-яким процесуальним статусом, свідчило б про здійснення розшукових дій; відсутність таких дій свідчить про неповноту досудового розслідування та бажання притягти невинних осіб до відповідальності за правопорушення, якого вони не вчиняли.

Також адвокат ОСОБА_4 вказує на те, що зміст підозри є неконкретним та не відповідає вимогам п. 6 ст. 277 КПК України, зокрема не зазначено місце вчинення кримінального правопорушення (ні місце придбання, ні місце збуту в подальшому отримання грошових коштів за вчинене).

Крім цього, адвокат ОСОБА_4 вважає, що матеріали кримінального провадження не містять прямих, достатніх та належних доказів, які б окремо або у своїй сукупності підтверджували факт скоєння ОСОБА_5 та ОСОБА_9 кримінального правопорушення, натомість наявні докази, які доводять непричетність до інкримінованого правопорушення, у сторони захисту наявні зауваження щодо не встановлення та ідентифікації зазначених свідками осіб та встановлення цього факту співробітниками УБН ДБН ОСОБА_10 , тому по даному кримінальному провадженню відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, вручена підозра є передчасною, не обґрунтованою та такою, що не відповідає обставинам справи та вимогам КПК України щодо змісту повідомлення про підозру.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 доводи скарги підтримали й просили її вимоги задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги та зазначив, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 здійснено у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши наявні матеріали та оцінивши надані докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судовим розглядом встановлено, що СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000321 від 02.09.2020 за ознакамикримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Постановою прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 від 09.12.2020 з матеріалів кримінального провадження № 0000321 від 02.09.2020 виділено у кримінальне провадження №0001769 від 09.12.2020 матеріали щодо підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України .
Постановою керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_13 від 19.01.2021 продовжено строк досудового розслідування №0001769 від 09.12.2020 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України до трьох місяців, тобто до 25.02.2021.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже підставою оскарження повідомлення про підозру є порушення вищевказаних процесуальних норм.

Згідно зі ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Доводи адвоката ОСОБА_4 про невідповідність повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 27.11.2020 вимогам п. 6 ст. 277 КПК України, а саме не зазначено місце вчинення кримінального правопорушення, - спростовуються матеріалами провадження та змістом самої підозри.

Так, зі змісту підозри видно, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тобто незаконне виготовлення та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб.

У цій же підозрі, зокрема, зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 придбали спеціальну сировину, яку перевезли за адресою: АДРЕСА_1 , а потім з цієї сировини за тією ж адресою здійснили виготовлення особливо небезпечної психотропної речовини.

Зміст повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 27.11.2020 відповідає вищезазначеним вимогам ст. 277 КПК України.

Частина 5 статті 9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 зазначено, що під «обґрунтованою підозрою» необхідно розуміти існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

З матеріалів кримінального провадження видно, що підозра ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 307 КК України обґрунтовується такими доказами: протоколом обшуку від 26.11.2020 за адресою: АДРЕСА_1 ; показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 ; протоколами затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України; висновком експерта №13/1/3543СЕ-20 від 27.11.2020 за результатами судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів»; постановою від 27.11.2020 про визнання вилучених під час проведення обшуку предметів речовими доказами у кримінальному провадженні.
Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 перевірялась при розгляді слідчим суддями клопотання про обрання та продовження запобіжного заходу.

Посилання в поданій скарзі щодо належності та допустимості зібраних на цей час доказів та відсутності в діях ОСОБА_5 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення на даному етапі провадження не вирішується.

Вказані питання повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Відповідно до статті 89 КПК України визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду, а тому сукупність інших зібраних органом досудового розслідування доказів будуть перевірятися, оцінюватися в ході судового розгляду, не дає підстав для скасування підозри.

Отже, при розгляді скаргиадвоката ОСОБА_4 судом встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 27.11.2020 було здійснено за наявності достатніх доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином та давали можливість дійти до висновку, що ОСОБА_5 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Вимоги скарги адвоката ОСОБА_4 щодо зобов`язання уповноваженої посадової особи Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000321 від 02.09.2020 та №0001769 від 09.12.2020, вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_5 , не можуть бути задоволені з огляду на таке.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, що належить до загальних засад кримінального провадження, з огляду на положення частини першої статті 24 КПК України не є необмеженим, а гарантується кожному в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Із дій, бездіяльності слідчого, прокурора, пов`язаних з фіксацією інформації в ЄРДР, пунктом першим частини першої статті 303 КПК України передбачена можливість оскаржити до слідчого судді лише бездіяльність, що полягає у невнесенні до Реєстру відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви чи повідомлення про нього.

Наведений у частині першій цієї статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що можуть бути предметом судового оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У частині другій статті 303 КПК України закріплена пряма заборона окремого оскарження інших рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора.
Зазначене свідчить про відсутність правових підстав для розгляду судом кримінальної юрисдикції вимог особи до органу досудового розслідування про виключення відомостей з ЄРДР.
Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 березня 2019 року по (справа № 807/1456/17 чинне законодавство не передбачає виключення з Реєстру інформації, якою лише констатується факт здійснення процесуальної діяльності органів досудового розслідування та її результати, така інформація не впливає на юридичне становище позивача, не змінює характеру й обсягу його прав і обов`язків та існуючого стану правовідносин. Отже, заявлену позовну вимогу суди не можуть розглядати за правилами будь-якого судочинства (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.03.2019 (справа № 807/1456/17, провадження № 11-1460апп18)).

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що скарга захисника ОСОБА_4 задоволенню не підлягає .

Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 на повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 27.11.2020 у кримінальному провадженні № 0000321 від 02.09.2020 -відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1