КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/5828/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер: 369/9732/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 303 КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2020 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Києво Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2020 року,
за участю:

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Києво Святошинського районного суду Київської області від 21.10.2020 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру від 08.04.2020 року та зобов`язання вчинити дії у кримінальному провадженні №0001450 від 17.08.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Не погоджуючись із прийнятим судом першої інстанції рішенням, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу, ухвалу слідчого судді Києво Святошинського районного суду Київської області від 21.10.2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу про скасування ОСОБА_7 повідомлення про підозру від 08.04.2020 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні №0001450 від 17.08.2019 року. Зобов`язати компетентну особу Києво Святошинської місцевої прокуратури Київської області вчинити дії щодо включення з ЄРДР відомостей у кримінальному провадженні №0001450 від 17.08.2019 року про повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу захисник зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження та неврахування доводів сторони захисту.

Повідомлення про підозру ОСОБА_7 захисник вважає незаконним, а також не врученим в порядку ст. 277 КПК України. В матеріалах провадження відсутня інформація щодо належного підтвердження відправлення та отримання повідомлення про підозру ОСОБА_7 поштовим зв`язком. Остання орендувала приватний будинок, за адресою: АДРЕСА_1 та жодним чином не могла отримати вказане повідомлення за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчим фактично було вручено повідомлення про підозру 30.04.2020 року датоване 08.04.2020 року в порушення вимог ст. 278 КПК України, а також не було застосовано при врученні технічні засоби фіксації, а відтак вказані дії та результати є недійсними.

Органом досудового розслідування не вказано час вчинення правопорушення, лише зазначено час виникнення начебто злочинного умислу, не встановлено місце вчинення злочину та не зазначено спосіб його вчинення, тобто відсутня конкретизація якою саме активною дією відбулась розтрата, а відтак слідчий не зазначив виклад фактичних обставин, як того вимагає положення ст. 277 КПК України.

Крім того, слідчим безпідставно зазначено, що конкретні матеріальні цінності перебували у оперативному відані ОСОБА_7 , оскільки під час призначення її на посаду їй їх не передавали, остання не підписувала Акт-приймання товаро - матеріальних цінностей, Договір про повну матеріальну відповідальність та вказана інформація надана слідчому під час допиту ОСОБА_7 від 16.09.2019 року.

Захисник зазначає, що згідно п. 9.49 нової редакції Статуту ТОВ «Фалбі», затвердженого рішенням від 06.06.2019 року, директор у відповідності до чинного законодавства та цього Статуту розпоряджається майном Товариства. Оскільки, ОСОБА_7 звільнено з посади директора 10.12.2018 року, вказані положення не розповсюджуються на час виконанням нею своїх обов`язків. На час перебування на посаді ОСОБА_7 діяв Статут 2017 року.

В судове засідання у справі прокурор та підозрювана ОСОБА_7 не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю прокурора та підозрюваної, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, впровадженні СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0001450 від 17.08.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
08.04.2020 року слідчим СВ Києво - Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 було повідомлено ОСОБА_7 про підозру у кримінальному провадженні №0001450 від 17.08.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та відправлено за допомогою «Нова пошта» на адресу проживання останньої.

30.04.2020 рокуОСОБА_7 прибула до слідчого та була повідомлена про підозру особисто.
06.08.2020 року адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, щодо скасування повідомлення про підозру відносно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001450 від 17.08.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Києво Святошинського районного суду Київської області від 21.10.2020 року у задоволенні скарги адвоката, -відмовлено.
Відповідно до норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування, крім іншого, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ст. 279 КПК України, у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені ст. 278 КПК України. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.

Відповідно до наданих апеляційному суду матеріалів, 08.04.2020 року ОСОБА_7 надіслано повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0001450 від 17.08.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у спосіб, передбачений кримінально процесуальним законом для вручення повідомлень, та 30.04.2020 року отримано нею особисто, а тому колегія суддів не вбачає підстав вважати, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 було неналежно вручено.
Щодо доводів захисника про відсутність будь-яких доказів на підтвердження причетності ОСОБА_7 до інкримінованого їй кримінального правопорушення та недоведеність стороною обвинувачення викладу фактичних обставин справи та допущення порушення кримінального законодавства під час здійснення повідомлення про підозру, можна зазначити наступне.
Згідно повідомлення про підозру від 08.04.2020 року, дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого остання підозрюється та докази, на які посилається орган досудового розслідування, які, відповідно, стали підставою для повідомлення про підозру, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри слід визнати безпідставними.
Частина 1 ст. 58 КПК України визначає доказами в кримінальному провадженні фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 58 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яке йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 здійснено у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним кодексом та його зміст відповідає вимогам КПК України.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваної просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених Главою 31 КПК України.

За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Києво Святошинського районного суду Київської області від 21.10.2020 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , - без задоволення, оскільки наведені захисником доводи не можуть бути визнані достатніми підставами для скасування вказаного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Києво Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру від 08.04.2020 року та зобов`язання вчинити дії у кримінальному провадженні №0001450 від 17.08.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4