Справа № 438/862/20
провадження №1-кп/457/102/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці кримінальне провадження № 438/862/20 (провадження1-кп/457/102/20) про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 від 25.04.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м.Борислава, Львівської області, українцем, громадянином України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженим, не працюючим, зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимим,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 24.04.2020 року о 19 год. 00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та корисливий мотив, переліз бетонну огорожу та проник на територію ТДВ «Бориславський експериментальний ливарно- механічний завод», яка охороняється відомчою охороною підприємства, що розташоване за адресою: Львівська область, м. Борислав, провулок Губицький 1, звідки намагався таємно викрасти 327,5 кілограм брухту чорних металів вартістю 2456 гривень 25 копійок, який переніс за огороджену територію, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений старшим зміни охорони ТДВ «Бориславський експериментальний ливарно-механічний завод» ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, поєднаному із проникненням у сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, а по суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що 24.04.2020 року приблизно о 19.00 год. він пішов на територію заводу "БЕЛМЗ" і вирішив накопати металобрухт, який знаходився в землі, так як вважав він нікому не потрібний.

Представник потерпілого ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява в якій він просить проводити розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти розгляду справи за ч. 3 ст. 349 КПК України, з приводу міри покарання обвинуваченому покладається на думку суду.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням в приміщення.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що він на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, ніде не працює, у потерпілого відсутні будь-які претензії матеріального чи морального характеру, раніше не судимий, злочин вчинено вперше, має постійне місце проживання, ніяких наслідків від вчиненого злочину не настало, а тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі з випробуванням, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Арешт на майно накладений згідно ухвали слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 30.04.2020 року необхідно скасувати.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає обов`язки покладені на нього судом.

На підставі частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) Періодично з`являтися для реєстрації до органу з питань пробації;

2) Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк рахувати з дати проголошення вироку.

Скасувати арешт накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 30.04.2020 року.

Речовий доказ: сапка з дерев`яною ручкою, які знаходяться в політетиленовому мішку та перебуває на зберіганні в Бориславському ВП Дрогобицького ВП у Львівській області - знищити.

Речовий доказ: 3 капронові мішки, наповнені уламками металобрухту, металобрухт у вигляді частин від станка у кількості двох штук, які зберігаються в камері збереження речових доказів Бориславського ВП Дрогобицького ВП у Львівській області - повернути ТДВ "БЕЛМЗ" .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію.

Суддя: ОСОБА_1