Справа № 304/923/20 Провадження № 1-кп/304/244/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000003 від 02 липня 2020 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перечин Закарпатської області, зареєстрований та фактично проживає у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого, останній раз вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 03 лютого 2017 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць, при цьому 22 липня 2019 року був звільнений з Маневицької виправної колонії № 42 Волинської області у зв`язку з відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 вчинив самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду за наступних обставин.

Вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 03.02.2017 ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 185 , ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71 Кримінального Кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки і один місяць, яке останній відбував у Маневицькій виправній колонії №42 Волинської області до 22 липня 2019 року.

Постановою Перечинського районного суду Закарпатської області від 17.01.2020 щодо ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік з наступними обмеженнями:

заборона виходу з будинку (квартири), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.00 год до 06.00 год;

реєстрація у відділенні поліції по місцю проживання кожну суботу місяця;

заборона виїзду за межі району проживання без дозволу начальника Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області;

заборона відвідувати торгівельні заклади, де здійснюється торгівля алкогольними напоями на розлив.

Про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_3 ознайомлений 30.01.2020, про що свідчить власноручний підпис останнього.

Однак, обвинувачений ОСОБА_3 з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не з`явився на реєстрацію до Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області кожну суботу місяця та не повідомив про виїзд за межі області начальника вказаного відділення поліції, а також 16, 17, 18, 20 та 23 червня 2020 року самовільно залишив місце свого проживання.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснив самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто скоїв кримінальний проступок, передбачений ст. 395 КК України.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. Тому суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених судом обставин, та із зазначенням встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом вину обвинуваченого ОСОБА_3 і кваліфікує його дії за ст. 395 КК України як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Відповідно до ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду є кримінальним проступком.

Суд враховує дані про особу винного: ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується посередньо, неодружений, офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку в лікаря нарколога не перебуває, але перебуває на обліку в лікаря психіатра з 2013 року з діагнозом F 60/4 (а. с. 39, 40, 41).

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

За сукупності наведених обставин суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді арешту в межах санкції, передбаченої ст. 395 КК України, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання для відбування покарання.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування не обирався.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання для відбування покарання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Головуючий: ОСОБА_1