Справа № 716/1156/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2020 року м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000143 від 04.06.2020 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добринівці Заставнівського району Чернівецької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, раніше судимого

02.08.2000 року вироком Заставнівського районного суду за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 140, ст. 46-1 КК України до позбавлення волі строком 3 роки. З застосуванням ст. 46-1 КК України відтерміновано виконання вироку на 1 рік;

05.02.2002 року вироком Заставнівського районного суду за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.263 до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

06.05.2003 року вироком Заставнівського районного суду за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до позбавлення волі на 6 років;

11.05.2010 року вироком Заставнівського районного суду за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком 2 роки;

23.07.2015 року вироком Садгірського районного суду м. Чернівці за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до арешту строком 3 місяці;

13.10.2015 року вироком Заставнівського районного суду за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч.1, 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 4 роки. Приєднано вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 23.07.2015 року і зараховано в термін з 23.07.2015 по 13.10.2015;

16.03.2017 року вироком Вінницького районного суду за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України. Згідно ч. 5 ст. 72 КК України врахувано з 28.11.2016 року по 18.04.2017 року з розрахунком 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

16.12.2019 року ухвалою Хмельницького міського районного суду Хмельницької області звільнений з місць позбавлення волі із заміною невідбутої частини покарання у виді 10 місяців 20 днів позбавлення волі на громадські роботи терміном 240 год

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАВНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 16.04.2020 року біля 11 год. 00 хв. перебуваючи по вул. Головній, поблизу сільського магазину в с. Товтри Заставнівського району Чернівецької області маючи умисел на незаконне заволодіння майном, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, повторно відкрито заволодів коричневим гаманцем вартістю 180 грн, із грошовими коштами в сумі 120 грн, невстановленим слідством номіналом купюр, належному потерпілій ОСОБА_5 , який знаходився в правій кишені її жилетки.

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 300 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю і в своїх показаннях підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Крім того, пояснив, що у вчиненому щиро кається і просив суд суворо його не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що викладені обставини в обвинувальному акті відповідають дійсності. Вказує, що на даний момент викрадені кошти її не повернуто та відповідно ОСОБА_4 повинен понести відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.
За згодою учасників судового процесу, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Обвинувачений правильно розуміє фактичні обставини справи, що підтверджується його показаннями, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, а тому суд, згідно вимог ч. 2 ст.349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілої та оголошенням матеріалів кримінальної справи, які характеризують обвинуваченого.
Аналізуючи всі обставини справи, суд дійшов висновку, що у вчиненому обвинуваченим ОСОБА_4 є склад кримінального правопорушення, передбачений ч.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує всі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його стан здоров`я та його майновий стан, характеристику по місцю проживання, а також те, що ОСОБА_4 неодноразово судимий за вчинення коросливих злочинів на шлях виправлення не став.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як пом`якшуючі покарання ОСОБА_4 обставини суд визнає: повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.
Обтяжуючими покарання ОСОБА_4 обставинами суд визнає вчинення злочину відносно особи похилого віку.

Враховуючи наведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому міру покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 23.09.2020 року у виді 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців позбавлення волі зарахувавши покарання відбуте частково за попереднім вироком, а саме за вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 23.09.2020 року

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 490 (чотириста дев`яносто) гривень.

Речові докази:

-гаманець коричнового кольору без маркувальних позначень, який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Заставнівського ВП - повернути потерпілій ОСОБА_5

-компакт диски DVD-R ємкістю по 4.7 Gb, які визнано речовими доказами, та приєднано до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах справи.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом 30-ти діб з дня його проголошення усіма учасниками процесу.

Суддя: ОСОБА_1