ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/4700/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/856/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника -адвоката ОСОБА_8 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 13 червня 2019 року відносно ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кочеток, Чугуївського району, Харківської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, який не навчається та не працює, раніше судимого:

-25.11.2004 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України встановлений іспитовий строк в 1 рік;

-20.12.2005 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч.3 ст.185, ст.304 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-19.11.2010 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч.2 ст.309 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України встановлений іспитовий строк в 2 роки;

-05.06.2012 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням с.71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

-29.06.2017 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України встановлений іспитовий строк в 3 рік;

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України і призначено йому покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України шляхом складання покарань, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 29.06.2017 року у вигляді 6 місяців та остаточно призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ухвалено відраховувати з 09.10.2018 р., тобто з моменту затримання ОСОБА_7 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 11104 грн грн., а в рахунок моральної шкоди -5000 грн..

Згідно вироку, ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, в останній раз 29.06.2017 року за вироком Чугуївського міського суду Харківської області за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі із застосуванням іспитового строку в 3 роки на підставі ст.75 КК України, на шлях перевиховання та виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 04 вересня 2017 року, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що його сусідка ОСОБА_9 за місцем свого мешкання відсутня, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом наживи та незаконного збагачення за рахунок інших осіб, реалізуючи свій злочинний намір знаходячись на балконі за місцем свого мешкання, переліз через вікно до балкону ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , відчинивши балконні двері проник до вищевказаної квартири, де знаходячись в одній з кімнат вищевказаної квартири, таємно викрав ноутбук марки LENOVO G 565, моделі 20071, вартість якого, згідно висновку експерта № 4140 від 12.09.2017 року складає 2149 (дві тисячі сто сорок дев`ять) гривень 83 копійки, планшет марки JЕКА, моделі JK 701, вартість якого, згідно висновку експерта № 4140 від 12.09.2017 року складає 426 (чотириста двадцять шість) гривень 00 копійок та грошовими коштами у розмірі 400 (чотириста) доларів США, що належать останній.

У подальшому, ОСОБА_7 , обернувши викрадене на свою користь, відчинивши вхідні двері вищевказаної квартири, які були зачинені, з місця скоєння злочину зник. Своїми умисними, діями, ОСОБА_7 завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 2575,83 гривень та 400 доларів США (що згідно даних Національного Банку України на час крадіжки складає 10299, 36 гривень).

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 просить вирок районного суду скасувати, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 закрити.

Вважає, що у вироку суду вбачається непослідовність висновків та їх невідповідність доказам та матеріалам справи.

Вказує на однобічність та неповноту дослідження судом обставин справи.

Також, посилається на не доведеність вчинення крадіжки речей та грошей, які належали потерпілій, а свідків, які могли б підтвердити крадіжку грошей немає.

Інші докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_7 відсутні.

Обвинувачений у поданій апеляційній скарзі, просить вирок районного суду скасувати та постановити виправдувальний вирок.

Вважає вирок районного суду незаконним і необгрунтованим, в зв`язку з грубим порушенням органами досудового розслідування і судом норм процесуального і матеріального права.

В обґрунтування своїх доводів зазначив про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, фактичні обставини викладені не в повній мірі, не допитані свідки, не зібрані належні докази по справі та відсутнє формулювання обвинувачення та правова кваліфікація.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу та закрити кримінальне провадження, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог, передбачених КПК України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 91 КПК України, окрім іншого у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зазначених вимог суд першої інстанції дотримався.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України визнаються колегією суддів необґрунтованими, оскільки клопотань сторони захисту щодо повернення обвинувального акту на стадії підготовчого судового засідання заявлено не було.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглянуто місцем судом в межах висунутого обвинувачення, що відповідає вимогам ст. 337 КПК України.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на недотримання названої норми не містить конкретних аргументів, які могли бути перевірені під час апеляційного розгляду.

Щодо посилань в апеляційних скаргах на недоведеність провини обвинуваченого, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом диспозиції ч.3 ст. 185 КК України дане кримінальне правопорушення є злочином з матеріальним складом, тобто вважається закінченим з того моменту, коли настав вказаний у диспозиції статті Особливої частини КК суспільно небезпечний наслідок.

Із показів потерпілої ОСОБА_9 , які не оспорюються стороною захисту вбачається, що вона лише одноразово дозволила ОСОБА_7 в її присутності пройти через її квартиру та скористатись її балконом, щоб потрапити до його квартири.

При цьому потерпіла та обвинувачений у судовому засіданні підтвердили факт того, що ОСОБА_9 не дозволяла без її відома проникати до її квартири та брати будь-які речі.

Із показів обвинуваченого ОСОБА_7 в суді першої інстанції вбачається, що він проник до квартири потерпілої за її відсутності, вилучив її майно (окрім грошових коштів), оскільки хвилювався, що його вкрадуть та переніс його до своєї квартири з метою зберігання.

Таким чином із показів самого обвинуваченого вбачається, що в його діянні існує єдність об`єктивної і суб`єктивної сторін кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

За таких обставин його дії правильно кваліфіковані судом першої інстанції.

Посилання обвинуваченого та його захисника стосовно відсутності доказів, щодо заволодіння грошовими коштами потерпілої колегія суддів також вважає необґрунтованими.

Так з досліджених судом показів потерпілої ОСОБА_9 вбачається, що дані грошові кошти вона зберігала в своїй квартирі під принтером в одній кімнаті з іншим майном, яке пропало з квартири.

Сума викрадених грошових коштів складала 500 доларів США, але потерпіла мала докази лише щодо придбання 400 доларів США, факт чого підтверджується наявними в матеріалах провадження квитанціями ТОВ «ФК Абсолют Фінанс» №14 та №3644 про здійснення валютної операції про продаж іноземної валюти від 14 серпня 2017 року на загальну суму яка дорівнює згаданій вище.

Дані покази підтвердив і свідок ОСОБА_10 .

Зазначені показання свідків, обвинувачений ОСОБА_7 не оспорював, зазначивши лише, що ніяких грошей з квартири ОСОБА_9 не брав.

В апеляційних скаргах сторони захисту відсутні твердження щодо недостовірність показів потерпілої та свідка стосовно наявності у неї згаданої грошової суми.

Посилання в апеляційній скарзі на той факт, що у ОСОБА_7 не вилучались викрадені грошові кошти, а відтак немає доказів їх викрадення ним, не може свідчити про те що він не вчиняв їх крадіжку.

Провина ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині в усьому обсязі висунутого обвинувачення підтверджується сукупністю доказів, досліджених судом першої інстанції, які не оспорювались обвинуваченим як під час розгляду даного кримінального провадження місцевим судом так і безпосередньо в апеляційній скарзі

Більше того, суд першої інстанції задовольнив цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_7 , зокрема матеріальної шкоди на суму 11104 грн., що є еквівалентом викрадених у неї 400 доларів США, проте вирок в цій частині в апеляційній скарзі обвинуваченим та його захисником не оскаржувався.

За таких обставин вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а підстав для його скасування або зміни за дводами апеляційних скарг колегія суддів не вбачає.

Керуючись статей 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 13 червня 2019 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді