В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в міста Кривому Розі кримінальне провадження за № 0002702 від 30 листопада 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, українки, з середньою технічною освітою, не працюючої, не заміжньої, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ,

в порядку ст. 291 КПК України, відносно ОСОБА_3 , 19.02.2019 Криворізькою місцевою прокуратурою №3 Дніпропетровської області до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002613 від 22.12.2018, за ч.5 ст.27 - ч.3 ст.185 КК України.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участі прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_6 -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачена ОСОБА_3 повторно, 30 листопада 2019 року приблизно о 08 годині 28 хвилин, перебувала на міжквартирній площадці п`ятого поверху під`їзду № 4, будинку АДРЕСА_2 , де в ході спілкування з раніше незнайомою їй ОСОБА_6 яка мала при собі особисте майно, яке перебувало в поліетиленовому пакеті синього кольору з написом «Nivea», виник конфлікт та в цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та обернення на свою користь.

Після чого 30 листопада 2019 року о 08 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись на міжквартирній площадці п`ятого поверху під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що її дії очевидні для потерпілої, під час конфлікту, який раптово виник в ході спілкування, підійшовши ззаду до ОСОБА_6 шляхом ривку, вирвала у ОСОБА_6 з під руки поліетиленовий пакет синього кольору з написом «Nivea», в якому знаходились, особисті речі потерпілої, а саме: мобільний телефон марки «Nomi і184 Black-Grey», чорно-сірого кольору, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1364 від 05 грудня 2019 року складає 257 гривень 33 копійки та грошові кошти в сумі 750 гривень, купюрами різного номіналу.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1007 гривень 33 копійки.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнала повністю, погодившись з кваліфікацією вчиненого нею діяння, щиро розкаялась та пояснила, що дійсно вона в кінці листопада 2019 року зранку, точної години не пригадує, знаходячись на міжквартирній площадці п`ятого поверху під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 , під час конфлікту з потерпілою, підійшовши ззаду до ОСОБА_6 шляхом ривку, вирвала у останньої з під руки поліетиленовий пакет, в якому знаходились, мобільний телефон чорно-сірого кольору марки не пригадує, грошові кошти та документи потерпілої. Після цього спустилась вниз, вийшла з під`їзду де взяла з пакета телефон та кошти, а пакет з документами викинула біля під`їзду в кущі. В подальшому викрадений телефон вона продала знайомому а кошти потратила на власні потреби.

Даючи оцінку показанням обвинуваченої ОСОБА_3 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченою кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_3 визнала вину в повному обсязі, зі згоди учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачена правильно розуміє зміст фактичних обставин, які нею не оскаржуються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності її позиції.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_3 винувата у вчиненні зазначених вище дій, та кваліфікує її дії за ч.2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченій, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 згідно з вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, вчиненого умисно, особу винної, яка є відповідно до ст. 89 КК України раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебувала, та не перебуває, не працює, не заміжня, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обставинами що пом`якшують покарання є щире каяття, обставин що обтяжує покарання обвинуваченої відповідно до ст. 67 КК України судом не виявлено.

Суд приймає до уваги, що шкода потерпілій ОСОБА_6 не відшкодована. Крім цього суд бере до уваги досудову доповідь, складену відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Суд також приймає до уваги думку потерпілої ОСОБА_6 , яка в судових дебатах зазначила, що наполягає на відшкодуванні шкоди обвинуваченою, інших претензій до обвинуваченої не має.

З врахуванням зазначених вище обставин, суд прийшов до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для її виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України, та, беручи до уваги вищенаведені обставини, застосувати до обвинуваченої ст.75 КК України та звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки на думку суду її виправлення можливе без реального відбування покарання.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 і попередження вчинення нею нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На досудовому розслідуванні щодо обвинуваченої ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якого закінчився.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

У відповідності зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: поліетиленовий пакет синього кольору з написом «Nivea», який зберігається в камері схову речових доказів Покровського ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1