ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2764/20 Номер провадження 11-сс/814/105/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
власника майна ОСОБА_7
представника власника
майна адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , поданою в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 4.01.2021, -
В С Т А Н О В И Л А:
4.01.2021 слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтава задоволено клопотання слідчого.
Накладено арешт на вилучений 10.12.2020 під час проведення обшуку автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER PRADO, д.н.з. НОМЕР_1 , визначивши місцем його зберігання майданчик тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: вул. Кременчуцька, 2В с. Розсошенці Полтавський р-н Полтавська обл., з позбавленням права відчуження, розпорядження та використання до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Прийняття такого судового рішення слідчий суддя мотивував тим, що вилучене майно є об`єктом, який містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, а отже відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення завдань арешту майна, а саме запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді місцевого суду, адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 4.01.2021 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000072 від 12.03.2020 та зобов`язати слідчого СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 передати на відповідальне зберігання вилучений 10.12.2020 автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 .
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчим суддею суду першої інстанції не наведено доказів: за якими ним співвіднесено саме до ОСОБА_7 зміни ідентифікаційного номерного позначення кузова «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», які встановлено висновком експерта; перебування автомобіля в розшуку чи наявності інших відомостей, які б свідчили про неможливість передачі автомобіля власнику чи добросовісному набувачу.
Водночас апелянт зазначає, що слідчим суддею місцевого суду не враховано те, що: у висновку експерта зазначено, що номерне позначення двигуна, який встановлений на автомобілі зміні не піддавалося; з транспортним засобом проведено всі слідчі дії.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення власника майна ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу з підстав в ній наведених, прокурора, який посилаючись на законність судового рішення слідчого судді місцевого суду, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000072 від 13.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.
З матеріалів провадження вбачається, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2020, 29.07.2020, 2.10.2020, 10.12.2020 за №0000072 внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень з попередньою правовою кваліфікацією за ч.3 ст.190 КК України, ч.3 ст.15, ч.3 ст.190 КК України (а.с. 3-6).
Під час досудового розслідування встановлено, що на території м. Полтава та Полтавської обл. діє злочинна група у складі 5-6 осіб, які вчиняють ряд незаконних дій, а саме: на автомобілях іноземного виробництва, в тому числі і преміум класу, якими заборонено користуватися на законних підставах на території України (не розмитнені або перебувають у розшуку), у спеціально обладнаному боксі змінюють кустарним способом номерні позначення вузлів та агрегатів на номерні позначення тих автомобілів, які офіційно зареєстровані на території України. При цьому, використовують корупційні зв`язки в сервісних центрах, працівники яких надають повну інформацію по номерним позначенням вузлів та агрегатів таких транспортних засобів, дані свідоцтва про їх реєстрацію.

У ході досудового розслідування слідчими у кримінальному провадженні встановлено, що до вчинення злочину причетний ОСОБА_7 , який, користується автомобілем марки «ТОYОТА LAND CRUISER PRADO, номерний знак НОМЕР_1 , зі зміненими номерними позначеннями вузлів та агрегатів та підробленими документами на автомобіль, який є учасником злочинної групи, яка шахрайським шляхом заволоділа чужим майном, а саме транспортними засобами.

10.12.2020, на підставі ч. 3 ст.233 КПК України з метою врятування майна та вилучення речових доказів у кримінальному провадженні проведено невідкладний обшук автомобіля марки «ТОУОТА LAND CRUISER PRADO, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: вул. Європейська, 164 с. Розсошенці Полтавського р-ну Полтавської обл. У ході проведення обшуку зазначений вище автомобіль було вилучено та поміщено на зберігання на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: вул. Кременчуцька, 2В с. Розсошенці Полтавського р-ну Полтавської обл. (а.м.с. 7-14).

10.12.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

11.12.2020 слідчим відділу СУ ГУНП в Полтавській області автомобіль марки «ТОУОТА LAND CRUISER PRADO, д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000072 від 13.03.2020, що підтверджується постановою від 11.12.2020 (а.с. 15). Факт належності даного автомобіля ОСОБА_7 підтверджено самим підозрюваним у судовому засіданні апеляційного суду.
Згідно з даними висновку експерта №401 від 26.12.2020 ідентифікаційне номерне позначення рами наданого на експертизу автомобіля «ТОУОТА LAND CRUISER PRADO, чорного кольору із встановленими номерними знаками НОМЕР_1 піддавалося зміні шляхом видалення поверхні номерного майданчика з первинним ідентифікаційним позначенням. Номерне позначення двигуна « НОМЕР_2 », який встановлений на автомобілі «ТОУОТА LAND CRUISER PRADO, чорного кольору, з встановленими номерними знаками НОМЕР_1 , наданого на експертизу, зміні не піддавалось.

11.12.2020 слідчий відділу СУ ГУНП в Полтавській області звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про накладення арешту на вилучений 10.12.2020 під час проведеного обшуку автомобіль марки «ТОУОТА LAND CRUISER PRADO, д.н.з. НОМЕР_1 .

4.01.2021 слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтава клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на зазначений вище транспортний засіб, який постановлено зберігати на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: вул. Кременчуцька, 2В с. Розсошенці Полтавського р-ну Полтавської обл., з позбавленням права відчуження, розпорядження та використання до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
З таким висновком слідчого судді місцевого суду погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.
Положеннями статті 3 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, при цьому, окреслено межі такого захисту діяти в порядку, передбаченому КПК України.
Частиною першою, пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України встановлено, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження, в тому числі арешт майна.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві».
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею при накладенні арешту на майно правильно зазначено, що вилучений в ході обшуку транспортний засіб є об`єктом, який містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, а отже відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Накладаючи арешт на майно з метою необхідності збереження речових доказів, слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши дане клопотання, дослідивши матеріали додані до нього, заслухавши пояснення слідчого, думку власника майна та його представника, перевірив дотримання слідчим вимог ст. 171 КПК України та встановив, що клопотання містить відповідне обґрунтування підстав та мети накладення арешту.
Колегія суддів погоджується з таким висновком й вважає, що транспортний засіб «ТОУОТА LAND CRUISER PRADO, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідає критеріям ст.98 КПК України та правильно на даній стадії кримінального провадження визнаний речовим доказом. Тобто, слідчий суддя, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на вказаний автомобіль.
Так, наведена вище сукупність доказів дає достатні підстави вважати, що транпортний засіб «ТОУОТА LAND CRUISER PRADO, д.н.з. НОМЕР_1 , є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з урахуванням й того, що даний автомобіль був об`єктом кримінально-протиправних дій, що, у свою чергу, спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для арешту майна.
Водночас як повідомлено прокурором у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, органами досудового розслідування здійснюється збір доказів також для повідомлення про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень в межах даного кримінального провадження, а саме у знищенні, підробці або заміні ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміні без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.
Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах, передбачених ст.3 КПК України, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
За таких обставин, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на автомобіль «ТОУОТА LAND CRUISER PRADO, д.н.з. НОМЕР_1 , є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи користувача майна, про які йдеться в клопотанні слідчого.
Доводи представника власника майна про те, що з даним автомобілем проведено всі необхідні слідчі дії є неспроможними, оскільки апелянтом не додано жодного доказу на підтвердження даної обставини.
Посилання апелянта на те, що відповідно до висновку експерта номерне позначення двигуна, який встановлений на автомобілі зміні не піддавалося, не спростовують висновків слідчого судді місцевого суду, оскільки за даним висновком експерта №401 від 26.12.2020 ідентифікаційне номерне позначення рами наданого на експертизу автомобіля «ТОУОТА LAND CRUISER PRADO, чорного кольору із встановленими номерними знаками НОМЕР_1 піддавалося зміні шляхом видалення поверхні номерного майданчика з первинним ідентифікаційним позначенням, що свідчить про те, що даний автомобіль, зокрема, був об`єктом кримінально-протиправних дій.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.
У свою чергу, колегія суддів констатує те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, у зв`язку з чим апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 є необгрунтованою.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , подану в інтересах ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 4.01.2021 без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4