Провадження № 1-кп/761/2832/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000216 від 10.09.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 2583 КК України, з угодою про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.2583 КК України, надійшов до Шевченківського районного суду м. Києва 01.10.2020 року.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з підозрюваним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.2583 КК України, та ухвалення вироку на підставі вказаної угоди.

Обвинувачений підтримав укладену угоду, при цьому зазначив, що ніяких дій, які виразилися у пособництві в організаційному та іншому сприянні діяльності терористичної організації, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, не вчиняв. Також зазначив, що про вказані обставини повідомляв під час допиту як підозрюваного. Так, в судовому засіданні ОСОБА_5 повідомив, що після окупації територій, він переїхав до м. Києва, при цьому він надавав консультації з приводу діяльності підприємства колишньому співробітнику, оскільки вболівав за долю вказаного підприємства, керівником якого тривалий час працював і сподівається, що воно знову буде працювати на державу Україна. В той же час, будь-якої попередньої змови з групою осіб у нього не було, а при затвердженні угоди його колишній захисник не роз`яснив йому належним чином зміст угоди в цій частині.

Захисник вважає, що з укладеної угоди про визнання винуватості необхідно виключити факт пособництва в організаційному та іншому сприянні діяльності терористичної організації, яке інкримінується ОСОБА_5 .

Вислухавши думку сторін, перевіривши угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000216 від 10.09.2020 р., суд дійшов наступного висновку.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що 29 вересня 2020 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 , було укладено угоду про визнання винуватості, із змісту якої вбачається, що сторони визначили істотні для кримінального провадження обставини; констатовано факт визнання винуватості обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3 КК України, узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 000 (п`ятсот десять тисяч) гривень без конфіскації майна, із застосуванням ст.69 КК України; роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; наслідки невиконання угоди.

Згідно зі ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості, зокрема, зазначаються формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного, обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до положень ч.7 ст.474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, в тому числі: якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості, ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у пособництві в організаційному та іншому сприянні діяльності терористичної організації, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

В той же час, в судовому засіданні ОСОБА_5 повідомив, що попередньої змови з групою осіб на вчинення пособництва в організаційному та іншому сприянні діяльності терористичної організації у нього не було.

Із огляду на наведене, суд дійшов висновку про очевидний факт невизнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 258-3 КК України.

Таким чином, в затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000216 від 10.09.2020 р. необхідно відмовити.

Враховуючи наведене кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування у загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 314, 468-474 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 29 вересня 2020 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000216 від 10.09.2020 р., - відмовити та повернути кримінальне провадження № 0000216 від 10.09.2020 р. прокурору для продовження досудового розслідування у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя