1Справа № 335/7958/20 1-кс/335/4729/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002164 від 18.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня-спеціальна, працює на посаді електрика ТОВ «Євробуд», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Клопотання слідчий мотивовано тим, що 18.09.2020, приблизно о 18:00, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , під час конфліктної ситуації, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою вбивства останнього, використовуючи наявний у нього ніж, який ОСОБА_5 утримував у руці, наніс один удар потерпілому ОСОБА_8 , в область черевної порожнини, чим згідно довідки з КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР від 18.09.2020, спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: ножового проникаючого колото різаного поранення черевної порожнини, поранення сигновидної кишки, яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для вбивства ОСОБА_8 , але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, і в подальшому смерть потерпілого ОСОБА_8 не настала, так як його було своєчасно госпіталізовано до лікувального закладу та надано необхідну медичну допомогу.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

18 вересня 2020 року СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002164, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

18.09.2020 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19.09.2020 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 19 вересня 2020 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 16 листопада 2020 року включно.

Строк досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0002164 від 18.09.2020 року продовжено до 3-х місяців, а саме до 19.12.2020 року.

Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливе до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також зазначаючи, що з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , не зменшилися ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ..

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали на підставах, викладених у клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення вказаного клопотання, вважає можливим обрати більш м`який запобіжний захід, ризики слідчим недоведені.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що 18 вересня 2020 року СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002164, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

18.09.2020 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19.09.2020 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 19 вересня 2020 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 16 листопада 2020 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено у зв`язку зі складністю кримінального провадження та необхідністю виконання ряду слідчих та процесуальних дій.

Постановою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 від 18.09.2020 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002164 продовжено до 3-х місяців, а саме до 19.12.2020 року.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що наявні обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, також слідчий суддя враховує обсяг підозри та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Також слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, який має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, офіційно працевлаштований, не одружений, дітей та інших осіб на утриманні не має. При цьому, слідчий суддя враховує стан здоров`я підозрюваного та можливість його утримання в умовах СІЗО, оскільки підтверджень щодо відсутності можливості утримання його в умовах СІЗО стороною захисту суду не надано.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, а також доказів та обставин, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, враховуючи той факт, що інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками, а саме спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, що свідчить про наявність у справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, та приходить до висновку, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, є недостатніми для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність вказаних ризиків, слідчий суддя вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на свідків. потерпілого, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає за неможливе застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, зокрема, домашній арешт, оскільки даний запобіжний захід з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення та продовження існування попередньо встановлених в судовому засіданні ризиків щодо підозрюваного, не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Запобіжний захід у вигляді застави не є можливим застосувати до підозрюваного, оскільки відсутні відомості про наявність у нього джерел доходу та можливості внесення за нього застави будь-якими іншими особами.

Особи, які б висловили намір поручитися за підозрюваного, до слідчого судді не звертались.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на переконання слідчого судді, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також не усуне попередньо встановлених в судовому засіданні ризиків. Крім того, цей запобіжний захід буде занадто м`яким з урахуванням конкретних обставин злочинів та даних про особу підозрюваного.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Матеріалами клопотання підтверджено, що встановлені раніше ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 на даний час продовжують існувати, та на переконання слідчого судді, даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено підстав для зміни запобіжного заходу, та стороною захисту не підтверджено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Беручи до уваги, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися ризики, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню та слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 23.11.2020 року включно.

Керуючись, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 201, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 16.12.2020 року включно, в межах строку досудового розслідування, у раніше визначеному розмірі та обсязі ухвалою слідчого судді від 19.09.2020 року.

Встановити строк дії ухвали про тримання під вартою до 16.12.2020 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текс ухвали проголошено 16.11.2020 року о 13-00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1