Справа № 184/936/20
Номер провадження 1-кп/184/178/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000303 від 11.05.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Орджонікідзе (Покров) Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

04.05.2020 в післяобідній час (точного часу встановити не надалось можливим) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за адресою свого проживання по АДРЕСА_2 , де в нього виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, в той же день та час ОСОБА_5 пішов до садового товариства «Мічуринець», яке розташовано вздовж вул.Г. Тикви м. Покров Дніпропетровської області, де протиправно проник на сад № НОМЕР_1 садової ділянки № НОМЕР_2 вказаного садового товариства, який належить потерпілому ОСОБА_6 . Знаходячись на території саду, застосовуючи силу, взутою ногою вибив вхідні двері до сараю, яке є іншим приміщенням, в якому потерпілий ОСОБА_6 зберігав електроінструменти та господарське приладдя.

Після чого ОСОБА_5 пішов з території саду, щоб повернутись в вечірній час та продовжити вчиняти крадіжку майна, належного ОСОБА_6 з сараю на території саду №11 садової ділянки № НОМЕР_2 садового товариства «Мічуринець».

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 близько 22 години 04.05.2020 повернувся на територію вищевказаного саду, де, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи впевненими, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав майно, належне ОСОБА_6 , а саме: 1) бензинова коса «Tatra Garden BCU-55», вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 171 від 22.05.2020, складає 1987 гривень 50 копійок; 2) погружний насос марки «Wilo Drain TM 32/8 10m», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №171 від 22.05.2020, складає 3307 гривень 13 копійок; 3) насос «Центробежный поверхностный + JSWm 15МХ», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №171 від 22.05.2020, складає 1468 гривень 25 копійок; 4) кутова шліфувальна машинка (болгарка) «STANLEY SGM146», вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи №171 від 22.05.2020, складає 1554 гривні 15 копійок.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 8335 гривень 03 копійки.

Під час судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та цивільний позов визнав повністю та надав показання, що в 2020 році в теплу пору року він вирішив зібрати метал на території садового товариства м.Покров, оскільки йому терміново потрібні були гроші. Зайшовши на територію садового товариства, він побачив гарну споруду та у нього виник намір проникнути всередину. Оскільки двері були зачинені на замок, він за допомогою фізичної сили вибив двері, зайшов у середину і виніс звідти майно, яке там було, а саме: «болгарку», бензинову косу та два насоси. Зазначеним майном розпорядився на власний розсуд, у вчиненому розкаявся, потерпілому було повернуто маленький насос, болгарку та косу.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, судом з`ясовано добровільність позиції обвинуваченого у визнанні вказаних обставин, а відтак у суду відсутні будь-які сумніви з цього приводу, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та часткове відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином; наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, офіційно не працює, заробляє тимчасовими підробітками, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, що буде необхідним та достатнім для попередження вчинення нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

З огляду на встановлене, керуючись принципами справедливості, домірності, пропорційності та індивідуалізації покарання, враховуючи те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинений ним злочин не є насильницьким, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, приймаючи до увагу позицію прокурора, висловлену у судових дебатах, щодо можливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, що буде домірним покаранням вчиненому злочину, відповідати превентивним цілям кримінального Закону, а тому вважає за можливе застосувати до обвинуваченого норми ст.75 КК України та звільнити від відбуття покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Даючи оцінку позовним вимогам потерпілого ОСОБА_6 , викладених у заявленому цивільному позові, суд виходить з наступного.
Шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 127 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 1, п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України особі, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
В рамках кримінального провадження потерпілим ОСОБА_6 був заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 1468 грн. 25 коп., підтверджений матеріалами справи і визнаний обвинуваченим у судовому засіданні, підлягає задоволенню, на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України, оскільки позов визнаний у повному обсязі й таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовувався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 03 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк тривалістю 01 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 1468 (одна тисяча чотириста шістдесят вісім) грн. 25 коп.

Речові докази:

- пару чоловічого взуття, поміщену до спецпакетку №4122487, після набрання вироком законної сили повернути обвинуваченому ОСОБА_3 ;
- оптичний носій, поміщений до спец пакету № 4031255 та фотозображення низу сліду взуття, поміщений до спец пакету № 4031626, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000303 від 11.05.2020 року;

- бензинову косу марки «Tatra Garden BCU-55», насос марки «Wilo Drain TM 32/8 10m» та болгарка «STANLEY SGM146», передані під розписку потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити потерпілому.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовується.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1