ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному 13.11.2019 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0002871, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Санкт-Петербурга Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, формулювання обвинувачення, визнаного судами доведеним.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2020 року було повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 13 листопада 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002871, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України.

Обґрунтовуючи своє рішення суд зазначив, що викладене в обвинувальному акті обвинувачення є не конкретизованим і таким, що створює передумови до порушення права на захист обвинуваченого, оскільки виходячи із фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_7 таємного викрадення майна ОСОБА_9 , органом досудового розслідування взагалі не вказано, яким чином ОСОБА_7 впевнився та повинен був розуміти, що ця річ чужа, належіть саме ОСОБА_9 і втрачена останнім проти його волі, та не є безхазяйною, а також суттєві протиріччя, зокрема, у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення вказано, що в результаті інкримінованих обвинуваченому дій, майнова шкода у розмірі 930 гривень спричинена ОСОБА_7 , тобто обвинуваченому.
Крім того, суд першої інстанції вказав, що наведені вище обставини слугували однією з підстав повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному 13 листопада 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002871 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про що цим же складом суду постановлено відповідну ухвалу 15 квітня 2020 року, яка не була оскаржена прокурором і після набрання нею чинності, вказаний обвинувальний акт направлений до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області для її виконання.

Також, судом зазначено, що всупереч вимогам кримінального процесуального закону, органом досудового розслідування під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження, не був залучений до участі перекладач для здійснення перекладу обвинуваченому ОСОБА_7 на його рідну мову російську, чим грубо порушені права підозрюваного, передбачені ст. 42 КПК України.

Окрім того, суд першої інстанції встановив порушення вимог ст. 42 КПК України, оскільки ОСОБА_7 був допитаний у якості підозрюваного за 11 днів до повідомлення його про підозру.

Місцевий суд констатував, що прокурором було проігноровано ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 з підстав його невідповідності вимогам кримінального процесуального закону, який не усунувши вказаних у судовому рішенні недоліків та допущених суттєвих порушень закону, окрім як усунення такого очевидного порушення вимог ст. 293 КПК України щодо обов`язку вручення копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, знов затвердив обвинувальний акт та направив до суду.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальненні доводи осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує на те, що обвинувальний акт містить відомості, які передбачено ч. 2 ст. 291 КПК України, в тому числі формулювання обвинувачення, а також фактичні обставини кримінального правопорушення, правову кваліфікацію злочину та задану майнову шкоду та інші передбачені зазначеною нормою дані.

Зазначає, що суд фактично перейшов до вирішення питання щодо допустимості отриманих доказів, що не передбачено на даній стадії судового розгляду.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор підтримала подану апеляційну скаргу, просила апеляційну скаргу задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив залишити ухвалу місцевого суду без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали за обвинувальним актом, обговоривши доводи апеляційної скарги та співставивши їх з вимогами закону, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків.
Доводи апеляційної скарги про невмотивованість та необґрунтованість постановленої ухвали суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору, з підстав його невідповідності вимога закону, є безпідставними.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Кримінальним процесуальним законом передбачено, що після закінчення досудового розслідування, до суду передається обвинувальний акт, до якого додається реєстр матеріалів досудового розслідування, та інші, передбачені ст. 291 КПК України, документи.
Цим же Законом, до повноважень суду першої інстанції, в підготовчому судовому засіданні, віднесена перевірка обвинувального акту на відповідність вимогам ст. 291 КПК України та прийняття рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Місцевий суд, в підготовчому судовому засіданні, відповідно до своїх повноважень, передбачених ст. 314 КПК України, дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Колегією суддів встановлено, що суду першої інстанції дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування обґрунтовано та об`єктивно зазначив в ухвалі на недоліки та невідповідність вимогам ст. ст. 109, 291 КПК України, звернувши увагу органу прокуратури на, що допит ОСОБА_7 у процесуальному статусі підозрюваного проведений 08 листопада 2019 року, в той час, як ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та роз`яснено право на захист 19 листопада 2019 року, що свідчить про порушення вимог ст. 42 КПК України, адже підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру.

При цьому, на переконання колегії суддів, місцевий суд прийшов до правильного висновку про те, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_10 не конкретизоване обвинувачення, оскільки такий виклад фактичних обставин позбавляє можливості суд ухвалити будь-яке судове рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про неконкретність обвинувачення , яке міститься у обвинувальному акті , що є порушенням права обвинуваченого на захист, оскільки у відповідності до ст. 42 КПК України, особа повинна знати у чому її підозрюють, щоб мати можливість захищати себе від пред`явленої підозри.

Однією із складових права обвинуваченого на справедливий суд, передбаченого п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Вказані недоліки обвинувального акту суперечать положенням ст. 2 КПК України, відповідно до якої завданням кримінального провадження є повне та неупереджене розслідування і судовий розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Що стосується залучення перекладача для здійснення перекладу обвинуваченому матеріалів кримінального провадження, то це питання, за необхідністю, повинно бути вирішеним органом досудового розслідування.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 з аналогічних підстав раніше повертався прокурору, однак його недоліки так і не були виправлені останнім.

Вказані порушення вимог КПК України є істотними і такими, що перешкоджають суду першої інстанції провести в повному обсязі підготовче судове засідання, оскільки у ході його проведення дані порушення вимог закону, щодо обвинувального акту, не можуть бути виправлені.

За таких обставин, ухвала суду законна та обґрунтована та колегія суддів не убачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2020 року, якою повернуто прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному 13 листопада 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002871, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді Дніпровського
апеляційного суду:
------------------- ------------------- -------------------- ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4