УХВАЛА

21 січня 2021 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0004461 від 23.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, звернулась до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке погоджене прокуроромРівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у якому просить на класти арешт на найно, що було вилучене в ході обшуку 06 січня 2021 року, в автомобілі марки Мazda Premacy, д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання вказує, що в період часу з 05 грудня 2020 року по 06 грудня 2020 року, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою умисного заподіяння вбивства ОСОБА_7 , за допомогою ножа, умисно завдав останній удар в область спини, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення спини в області лівої лопатки з ушкодженням внутрішніх органів, від яких ОСОБА_7 померла на місці події..

06 січня 2021 року, в ході обшуку, який проводився в автомобілі марки Мazda Premacy, д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 виявлено та вилучено: мобільний телефон «Asus»; мобільний телефон «Huawei»; ланцюжок срібного кольору; автомобіль марки «Mazda Premacy WL6504L»; ключі з брелком від автомобіля «Mazda Premacy WL6504L».

Покдикаючись на вищевикладене, слідчий вказує про необхідність накладення арешту на вищевказане майно.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задоволити з підстав викладених у ньому.

ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо накладення арешту на вилечене в ході обшуку майно, однак просив суд повернути йому автомобіль та ключі з брелком від даного авто вказавши на те, що він жодного відношення до кримінального провадження не має, та є його особистим майном.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що Рівненським РУП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004461 від 23.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
06 січня 2021 року, в ході обшуку, який проводився в автомобілі марки Мazda Premacy, д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 виявлено та вилучено вищевказане майно.

Власником транспортного засобу Мazda Premacy, д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_5 .

Як вбачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до уставленої практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з"ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід"ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Під час судового розгляду встановлено недостатність одного лише посилання слідчого на те, що майно є речовим доказом по даній справі, а тому таке майно підлягає арешту.

Як встановлено в судовому засіданні, вилучений у гр. ОСОБА_5 автомобіль марки Мazda Premacy, д.н.з. НОМЕР_1 жодного відношення до вказаного кримінального провадження не має, не є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, а є його особистим майном, тому клопотання в частині накладення арешту на автомобіль задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов"язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( див. п. 46 рішення у справі " Устименко проти України", п.п. 51,52 рішення у справі " Рябих проти Росії", п. 31 рішення у справі " Марушин проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").
Основною метою ст.. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «новоселець кий проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).
Враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною розпоряджатися ним може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому з метою збереження речових доказів та унеможливлення вчинення подальших дій, пов`язаних із відчуженням, які можуть призвести до втрати чи пошкодження, знищення слідів вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищевказане вилучене в ході обшуку 06.01.2021 майно, до прийняття кінцевого процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на: мобільний телефон «Asus»; мобільний телефон «Huawei»; ланцюжок срібного кольору, виявлені та вилучені 06 січня 2021 року, в ході обшуку, який проводився в автомобілі марки Мazda Premacy, д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 .

Автомобіль марки «Mazda Premacy WL6504L» та ключі з брелком від автомобіля «Mazda Premacy WL6504L» повернути їх власнику ОСОБА_5 .

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1