ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2422/20 Справа № 206/5895/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2020 року у кримінальному провадженні за № 0001406 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Корсаков Сахалінської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 10.10.2017 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6 огли
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підстав ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 жовтня 2017 року та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, при наступних обставин.
14.10.2017 року приблизно о 06 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходився у приміщенні національної лотереї «Золота підкова» по АДРЕСА_2 , через незамкнені двері проник до службового приміщення національної лотереї «Золота підкова», звідки викрав зі столу мобільний телефон «МЕSZU m3 поtе», котрий на праві власності належить ОСОБА_9 , після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, чим заподіяв останньому матеріальну шкоду у розмірі 2879,20 гривні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
На його думку, призначене покарання є надто суворим та до ОСОБА_7 можливо застосувати ст. 75, 76 КК України, оскільки останній вину визнав повністю і щиро розкаявся, що відноситься до обставин, які пом`якшують покарання, а потерпілий до нього жодних претензій не має. Крім того, обвинувачений страждає рядом хронічних захворювань, що є недоцільним знаходження його в місцях позбавлення волі.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник та обвинувачений в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити, вирок суду змінити в частині призначеного покарання.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважав її безпідставною, а вирок суду законним та обґрунтованим і просив залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду та правова кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому відповідно до ст.404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника про наявність підстав для пом`якшення призначеного покарання і звільнення його від відбування покарання з випробуванням та вирок суду в частині покарання, апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції виконані належним чином.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд першої інстанції в повному обсязі виконав вимоги ст. ст. 50, 65 КК України та врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином , дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, характеризується задовільно за місцем проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття та те, що він страждає на ряд захворювань, а також рецидив злочину як обставину, що обтяжує покарання.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування ст. 69, 75 КК Уркаїни, у зв`язку з тим, що він раніше неодноразово судимий, судимість за вчиненні злочини не зняті та не погашені в установленому законом порядку.
Згідно із законом ст. 75 КК України може бути застосована в тому разі, коли суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Як видно з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 раніше тричі засуджувався до покарання у виді позбавлення волі зі звільнення його від відбування покарання з випробуванням, проте це не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки під час іспитового строку він знову вчинив новий злочин проти власності, що є порушенням умов застосування ст. 75 КК України, тому суд обґрунтовано призначив покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України у виді реального позбавлення волі, оскільки в таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Доводи захисника про щире каяття ОСОБА_7 , відсутність претензій зі сторони потерпілого, стан його здоров`я були належним чином враховані судом при призначенні покарання та враховуючи всі обставини у справі, дані про особу обвинуваченого, суд призначив покарання в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.
Посилання захисника на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого не є підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, а застосування ст. 84 КК України щодо звільнення від покарання за хворобою здійснюється на підставі окремого клопотання (заяви) та в іншій процесуальній формі.
З огляду на вищевикладене, вид та розмір покарання, призначені ОСОБА_7 за вчинене кримінальне правопорушення відповідають принципам законності, невідворотності та співмірності, і є достатніми для досягнення цілей покарання, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованими та не можуть бути задоволеними.
Обставин, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону згідно ст. ст. 87, 412 КПК України, апеляційним судом під час перегляду вироку не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2020 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4