УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про передачу майна на відповідальне зберігання,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло означене клопотання ОСОБА_3 про передачу майна на відповідальне зберігання.

В обґрунтування поданого клопотання заявник зазначає, що 05.10.2020 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси у справі №947/24808/20 накладено арешт на автотранспортний засіб марки «Toyota Prius», 2010 року випуску, колір білий, державний номер НОМЕР_1 , в рамках розслідування кримінального провадження.

На теперішній час власником вказаного автотранспортного засобу є громадянин ОСОБА_4 , який на підставі підроблених документів набув право власності на вказане авто, яке фактично належить заявнику як законному власнику.

З цього приводу, на теперішній час СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування.

Заявник зазначає, що ухвала Київського районного суду м. Одеси від 05.10.2020 року по справі №947/24808/20 не визначає, хто є відповідальним зберігачем арештованого майна автотранспортного засобу, та хто несе відповідальність за його пошкодження або знищення.

На підставі викладеного, заявник на теперішній час звертається до слідчого судді з даним клопотанням, в якому просить слідчого суддю вирішити питання передачі транспортного засобу на відповідальне зберігання.

Вивчивши клопотання та надані в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

З поданого заявником клопотання вбачається, що в рамках кримінального провадження, номер якого заявником у поданому клопотанні не зазначається, було накладено арешт на автотранспортний засіб марки «Toyota Prius», 2010 року випуску, колір білий, державний номер НОМЕР_1 .

На теперішній час, заявник звертається до слідчого судді з даним клопотанням, в якому просить слідчого суддю вирішити питання про передачу арештованого транспортного засобу на відповідальне зберігання.

Між тим, до свого клопотання заявник не долучає відповідної ухвали слідчого судді, якою б в рамках відповідного кримінального провадження власне застосовувався б захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з огляду на що, перед слідчим суддею в цілому не було доведено факту існування арешту майна відносно вищевказаного транспортного засобу «Toyota Prius», 2010 року випуску, колір білий, державний номер НОМЕР_1 .

Не було зазначено заявником у поданому клопотанні і номеру відповідного кримінального провадження, в рамках якого такий арешт майна накладався, з огляду на що, слідчий суддя позбавлений й процесуальної можливості викликати в судове засідання зацікавлених учасників такого клопотання.

Більше того, нормами, які регламентують порядок вирішення питання передачі майна на відповідальне зберігання чітко встановлено суб`єктів, якими таке питання повинно вирішуватися, в тому числі, зазначено випадки, коли вказане питання вирішується слідчим суддею.

Натомість, оскільки з поданого клопотання не вбачається належне дотримання завником вимог ч. 6 ст. 100 КПК України, беручи до уваги, що до такого клопотання не долучено вищевказаних матеріалів, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні такого клопотання без його розгляду по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про передачу майна на відповідальне зберігання відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1