Справа № 138/28/21
Провадження №:1-кс/138/6/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2021 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000005 від 05.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
06.01.2021 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000005 від 05.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 , будучи раніше засудженою за вчинення злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України, належних висновків не зробила, на шлях виправлення не стала та вчинила новий умисний, корисливий злочин за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи злочинний намір незаконним шляхом заволодіти коштами для задоволення власних потреб, шляхом обману, з метою особистого збагачення, 24.11.2020 близько 09:00 години під час спілкування із ОСОБА_6 у приміщенні магазину «Фурньє» по провулку Столярному, 2 «А» у м. Могилеві-Подільському Вінницької області повідомила їй недостовірні відомості про те, що вона має бажання придбати для себе товар, який реалізовує ОСОБА_6 (дві пари взуття). У подальшому ОСОБА_5 , вводячи в оману ОСОБА_6 , повідомила їй неправдиву інформацію про те, що їй терміново необхідні грошові кошти в сумі 500 гривень щоб придбати товар в іншому місці. Після цього, ОСОБА_5 , під приводом того, що повернеться та оплатить замовлені раніше товари в ОСОБА_6 , отримала від останньої грошові кошти в сумі 500 гривень та з місця вчинення злочину зникла, а коштами розпорядилась на власний розсуд.

За даним фактом 05.01.2021 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

05.01.2021 року до Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшло клопотання потерпілої ОСОБА_6 про долучення до матеріалів провадження поліетиленового пакету із кофтою чорного кольору, який був залишений невідомою особою 24.11.2020 року як гарантія придбання у неї товарів.
05.01.2021 року постановою слідчого поліетиленовий пакет із кофтою чорного кольору із візерунками бісером у формі сердець визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Будучи допитаною в якості потерпілої ОСОБА_6 повідомила, що на даний час вона працює продавцем у магазині «Фурньє», що по провулку Столярному, 2 «А» у м. Могилів-Подільський Вінницької області. 24.11.2020 року потерпіла перебувала на робочому місці та здійснювала реалізацію товару. Близько 09 години 00 хв. до вказаного магазину зайшла невідома жінка та почала обирати для себе товар. У подальшому сказала аби потерпіла її почала упаковувати різного роду речі. Вказана жінка не міряла обраний для себе одяг, а також не звертала увагу на ціну обраного для себе товару. Увесь час вказана жінка спілкувалась по мобільному телефону. Так, в ході зазначеної розмови, потерпіла почула, що вона говорила із особою чоловічої статі та запитала в співрозмовника чи не обміняв він долари на гривні. Коли зазначена жінка поставила слухавку, то сказала потерпілій, що через декілька секунд до магазину підійде чоловік і за все розрахується. Також вона попросила у потерпілої 500 гривень оскільки, їй конче необхідно було піти до аптеки. В свою чергу потерпіла одразу ж не зрозуміла цього прохання та відмовила, та тоді вказана жінка запевнила її, що обов`язково повернеться та поставила на підлогу в магазині пакет із своїми речами. Після цього потерпіла дістала із гаманцю власні грошові кошти в сумі 500 гривень та передала зазначеній особі. В свою чергу зазначена особа в цей час швидко залишила магазин, коли вказана жінка виходила із магазину, то вона розминулась із власницею якій у подальшому про вказані події і повідомила потерпіла. Через деякий час остання зрозуміла, що її було ошукано, тому вирішила звернутись до поліції із заявою про вчинений злочин. Під час проведення впізнання особи за фотознімками із потерпілою 05.01.2021 року остання впізнала зазначену особу, якою являється ОСОБА_5 .

За таких обставин слідство дійшло до висновку про належність поліетиленового пакету із кофтою чорного кольору із візерунками бісером у формі сердець ОСОБА_5 . Крім того слідство дійшло до висновку, що залишення ОСОБА_5 зазначених речей в магазині, де працює потерпіла є способом вчинення шахрайства, оскільки дані дії були вчинені з метою отримання коштів потерпілої та запевнення останньої, що ОСОБА_5 повернеться та придбає товари в потерпілої. Крім того, станом на теперішній час вказане майно, є тимчасово вилученим майном згідно ст. 167 КПК України.

За таких підстав, з метою збереження речового доказу, слідчий просить накласти арешт на поліетиленовий пакет із кофтою чорного кольору із візерунками бісером у формі сердець.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, просять клопотання задовольнити. ОСОБА_5 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду клопотання до суду не з`явилась. Вказане згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити з таких підстав.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, слідчий суддя встановив, що 05.01.2021 потерпіла ОСОБА_6 звернулась до слідчого з клопотанням про долучення до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів та надала поліетиленовий пакет з кофтою чорного кольору із візерунками бісером у формі сердець. Постановами слідчого від 05.01.2021 вказане клопотання було задоволено та вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000005 від 05.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Отже, слідчий довів, що вказане майно може бути використане як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку ненакладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його відчуження.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження такого майна.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст. 170-173, 309 ч. 1 п. 9, 372 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000005 від 05.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, задовольнити повністю.

Накласти арешт на поліетиленовий пакет з кофтою чорного кольору із візерунками бісером у формі сердець, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору, слідчому, ОСОБА_5 .
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим та/або прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1