Справа № 141/822/19
Провадження №11-кп/801/1112/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0000198 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 12 серпня 2020 року, якою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької обл., Оратівського р-н, с. Скоморошки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в :

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.04.2020 року біля 21:00 год. ОСОБА_8 прийшов в будинок ОСОБА_9 розташованого за адресою АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптових виниклих відносин вчинив сварку із ОСОБА_10 .

Перебуваючи в одній із кімнат будинку, ОСОБА_8 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, наніс один удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_10 , після чого взявши під руку виволік його на вулицю.

В послідуючому, реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , діючи умисно, маючи здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними, розуміючи, що в результаті його дій потерпілий отримає тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння та бажаючи настання саме таких наслідків, не переслідуючи за мету заподіяти смерть потерпілому, взяв в руки дерев`яну палицю, яка знаходилась на землі поруч з будинком ОСОБА_9 , та із прикладенням значної фізичної сили наніс нею три удари в область голови ОСОБА_10 , який від отриманих ударів впав на землю.

Коли ОСОБА_10 піднявся на ноги, і став рухатись в напрямку свого місця проживання, що знаходилась неподалік, ОСОБА_8 діючи умисно, не переслідуючи за мету заподіяти смерть потерпілому, наздогнав ОСОБА_10 та наніс останньому множинні удари кулаками та ногами в область грудної клітини і тулуба, в результаті чого потерпілий впав на землю.

Відповідно до висновку експерта №424 від 23.05.2019 року, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлено сполучну травму тіла у вигляді закритої черепно-мозкової травми (синців, саден, та забитих ран на голові крововиливів в м`які тканини голови, субарахноїдальних крововиливів з ділянками забиття речовин головного мозку, набряку мозкових оболонок, набряку та набухання речовини головного мозку, набряку та набухання речовини головного мозку; закритої тупої травми грудної клітини (двох сторонніх переломів ребер по декільком анатомічним лінія з поширеними крововиливами в м`які тканини грудей), а також багаточисельних синців та саден на обох передпліччях.

Смерть ОСОБА_10 настала від вказаної сполучної травми тіла. Між сполучною травмою тіла виявленою у ОСОБА_10 та його смертю є прямий причинний зв`язок.

Сполучна травма тіла, виявлена у ОСОБА_10 , враховуючи характер її складових, утворилася від багаторазової дії твердого тупого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею та належать до тяжких тілесних ушкоджень, як така що має ознаки небезпеки для життя в момент спричинення, що підтверджується результатами медико-криміналістичної експертизи.

Крім того, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 були виявлені синці та садна на обох передпліччях, які утворилися від багаторазової дії твердого тупого предмета (предметів), належать до легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку з настання смерті ОСОБА_10 не перебувають.

У подальшому ОСОБА_8 з метою уникнення кримінальної відповідальності вирішив приховати сліди злочину. З цією метою ОСОБА_8 знаряддя вчинення злочину, а саме дерев`яну палицю викинув в кущі, що розташовані неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_3 , та з місця вчинення злочину зник.

Труп ОСОБА_10 з ознаками насильницької смерті, 29.04.2019 року виявлено працівниками правоохоронних органів біля місця проживання потерпілого.

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 12 серпня 2020 року, відмовлено у задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді цілодобового домашнього арешту з носінням відповідного пристрою контролю, продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.
Прийняте рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обставини, що стали підставою для взяття під варту ОСОБА_8 продовжують існувати, підстав брати до уваги посилання обвинуваченого, що він протягом тривалого часу проживає в незареєстрованому шлюбі разом з цивільною дружиною та її двома неповнолітніми дітьми, наявність у нього хворого батька нема, оскільки ці обставини не утримували ОСОБА_8 вчинити тяжкий злочин у якому він обвинувачується, та не зможуть у достатній мірі забезпечити виконання процесуальних обов`язків і зменшити відповідні ризики в майбутньому.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням відповідного засобу контролю, мотивуючи свої вимоги тим, що суд першої інстанції при продовженні запобіжного заходу ОСОБА_8 не врахував міцність соціальних зв`язків останнього, його місця проживання та реєстрації, наявність дружини ОСОБА_11 з якою він проживає протягом 14 років в незареєстрованому шлюбі, перебування на його утриманні та вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітньої доньки ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебування батька ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є інвалідом ІІ групи та потребує постійного стороннього догляду та не здатний до самообслуговування; не враховано думка потерпілої ОСОБА_15 , яка примирилась із обвинуваченим, який відшкодував їй збитки, відсутність у неї претензій та прохання не позбавляти волі останнього.
Заслухавши захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та просили їх задовольнити; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши судові матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, сховати або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 дотримався вказаних вище вимог кримінального процесуального закону.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дію запобіжного заходу продовжив.
Так, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.2 ст.121 КК України з чим і погоджується колегія суддів, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок якого загинула людина; судом першої інстанції не завершено судовий розгляд кримінального провадження. Ризики передбачені ст.177 КПК України на час апеляційного розгляду продовжують існувати, нових доказів, які б слугували підставою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням відповідного засобу контролю стороною захисту не надано.
Доводи сторони захисту, що у обвинуваченого ОСОБА_8 є міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, двоє неповнолітніх дітей, батька інваліда, громадський шлюб є переконливими при призначенні покарання обвинуваченому, у випадку доведення його провини, однак дані факти самі по собі не є достатніми обставинами, згідно ст.178 КПК України, що зможуть запобігти ризикам, зазначеним вище, при застосуванні останньому цілодобового домашнього арешту з носінням відповідного засобу контролю.
Враховуючи вище викладені обставини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону, та винесена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга сторони захисту не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 12 серпня 2020 року, якою ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4