Справа № 136/68/21
провадження №1-кп/136/8/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 07.01.2021, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого останній раз 18.09.2017 Ямпільським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.390 КК України, на підставі ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 10 місяців 14 днів позбавлення волі, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 , будучи особою відносно якого ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 08.09.2020 встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік та встановлено наступні обмеження: 1) заборонено вихід з будинку з 23:00 до 06:00 год. ранку наступного дня, що розташований за адресою АДРЕСА_2 ; 2) заборонено відвідувати торгівельні та розважальні заклади, в яких продають спиртні напої на розлив, з дієтою їх розпивання та придбання, за винятком купівлі продуктів харчування; 3) заборонено виїзд з території Липовецького району Вінницької області без дозволу керівництва Липовецького ВП ГУНП у Вінницькій області; 4) зобов`язано з`являтись на реєстрацію в Липовецьке ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області, кожну першу п`ятницю місяця до начальника сектору превенції Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , а в разі його відсутності до старшого інспектора чергового Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області в період з 09:00 год. до 11:00 год.
17.09.2020 ОСОБА_2 був у встановленому законом порядку письмово ознайомлений із вказаними обмеженнями, діючи умисно, з метою ухилення від встановлених законом обмежень, без поважних на те причин та без повідомлення керівництва Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області 31.12.2020 самовільно залишив своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , і виїхав за межі Липовецького району до м. Вінниця, де перебував до 07.01.2021 та переховувався від працівників поліції проживаючи в нежилих будинках і залізничному вокзалі, маючи можливість повідомити керівництво Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області та Вінницького відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про залишення місця свого проживання, ОСОБА_4 цього не зробив, тим самим ухилявся від встановленого адміністративного нагляду.
Такі умисні дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ст. 395 КК України, як порушення правил адміністративного нагляду, тобто самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 , отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого ним кримінального проступку, його кваліфікацію, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України, за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

Ураховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами частини другої статті 381, 382 КПК України.

Суд, оцінивши кожен доказ на підтвердження встановлених обставин органом досудового розслідування, обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні ним кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковано вірно за ст. 395 КК України - порушення правил адміністративного нагляду, тобто самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального проступку, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, раніше неодноразово судимий, непрацюючий, за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Обираючи ОСОБА_2 вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання та вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді арешту.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. 65, 66, 67 КК України, ст. 368, 370, 374, 376, 381, 282 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1