Провадження №1-кп/523/321/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2020 року колегія суддів Суворовського районного суд міста Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , представника потерпілих ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у присутності обвинувачених, розглянувши у судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні за №0008887 від 22.11.2016р. за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.4, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України та клопотання про застосування запобіжного заходу, -

Встановила:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.4, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що під час судового провадження на підставі ст.331 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_13 ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.09.2020 року був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 22.11.2020 року.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 цією ж ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси був застосований запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з покладеними на них обов`язками строком на два місяці. Строк дії ухвали суду спливає 24.11.2020р.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 , мотивуючи тим, що обвинувачений скоїв особливо тяжкі кримінальні правопорушення, обвинувачення є обґрунтованим, що підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, які викривають ОСОБА_13 , як учасника також посилаючись на покази свідків, речові докази, те, що обвинувачений має навички підробки, крім того, в умовах слідчого ізолятору у нього був вилучений заборонений термінал мобільного зв`язку, також йому відома інформація щодо потерпілої, у якої він тривалий працював, що у сукупності дає підстави вважати, що ризики передбачені ст.177, 178 КПК України на сьогоднішній день продовжують мати місце, та дає підстави вважати, що перебуваючи на волі, він може переховуватися від суду, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, так як всі спільники не встановлені, продовжити протиправну діяльність, тому на думку прокурора єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім ризикам є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Водночас стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 прокурор надав письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту за місцем його мешкання, аргументуючи тим, що обвинувачений, незважаючи на те, що обґрунтовано обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів, після застосування вищевказаного запобіжного заходу не порушував покладені на нього обов`язки, у зв`язку з чим ризики передбачені ст.177 КПК України значно зменшилися, однак деякі продовжують існувати, а саме наявний ризик переховування, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. тому на думку прокурора для забезпечення належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним КПК України необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце свого мешкання у нічний період доби, що забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених діючим КПК України.

Дослідивши надані до суду матеріали, вислухавши думку учасників процесу:

- представника потерпілих ОСОБА_5 , який підтримав клопотання прокурора в повному обсязі, так як вважає, що ризики на сьогоднішній день не сплили, з досліджених доказів вбачається, що обвинувачення є обґрунтованим, в тому числі злочини підтверджуються заявою потерпілої, що у сукупності дає підстави для задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_13 , домашнього арешту відносно ОСОБА_12 ;

- захисника ОСОБА_8 , яка в захист інтересів обвинуваченого ОСОБА_13 заперечувала проти задоволення клопотанням сторони обвинувачення, зазначаючи, що прокурором були тільки перелічені ризики, але докази ризиків судом не досліджувалися, ризику спотворення будь-яких речей взагалі не має, як і не доведений незаконний ризик впливу, все це є тільки припущеннями прокурора, підзахисний не має наміру вчиняти інші кримінальні правопорушення, він має родину, міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим просила застосувати до ОСОБА_13 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі або зменшити суму застави, так як ухвалою суду визначений не помірний розмір застави, яка є непід`ємною для родини підзахисного;

- захисника ОСОБА_6 , який в захист інтересів ОСОБА_12 , зазначив, що прокурор в своєму клопотанні посилається на докази, які судом не досліджувалися, водночас звертаючи увагу суду, що його підзахисний майже рік перебуває не під вартою, демонструючи сумлінне виконання покладених на нього обов`язків, він має професію, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу в повній мірі забезпечить належну поведінку ОСОБА_12 , також прокурор вказав п`ять ризиків, які значно зменшилися, при цьому не довів чому до його підзахисного не можливо застосувати біль м`який запобіжний захід, крім того є карантинні обмеження, взагалі клопотання є не обґрунтованим, ніяким доказами не підтверджене, у зв`язку з чим просив застосувати до ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання; що стосується ОСОБА_13 вказав, що кожного разу все повторюється, незважаючи на те, що ризики значно зменшилися, вважаючи за доцільне змінити відносно ОСОБА_13 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, навіть з носінням електронного засобу контролю, тим самим надав можливість отримати в домашніх умовах належну медичну допомогу; водночас акцентуючи увагу суду, що прокурор в своєму клопотанні стверджує про скоєний злочин, прямо вказує на ОСОБА_12 , що порушує презумпцію невинуватості, тим самим вже передбачає повернення клопотання прокурору;

- захисника ОСОБА_7 , який в захист інтересів ОСОБА_12 , в свою чергу зауважив, що в березні місяці буде чотири роки, як триває розгляд справи, однак протягом всього часу від сторони обвинувачення чуємо одні і ті ж самі ризики, які повторюються як мантра, що свідчить про формальний підхід прокурора, при цьому жодних ризиків не має, ОСОБА_12 знаходиться вдома, але з його професійним обов`язком від повинен від`їжджати за межі міста, тому для діючого адвоката, яким є його підзахисний, вважав за можливе застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання; що стосується ОСОБА_13 повністю підтримав думку колег, також вказуючи, що ризики зменшилися, протягом п`яти років не відомо, які економічні документи зникли, і хто їх шукає та на розгляді суду перебуває не економічний злочин, взагалі має місце абсурдність доказів, у зв`язку з чим вважав, що до ОСОБА_13 може бути застосований запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою;

- захисника ОСОБА_9 , яка висловила особисту думку, що суд ефективно розглядає справу, допитані потерпілі, свідки, досліджуються докази; щодо ризиків, які були вказані відносно ОСОБА_13 , зазначила, що прокурор повинен підтвердити кожний ризик, на який посилається, ризику спотворення або знищення будь-яких з речей та документів не існує, оскільки всі докази зібрані, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення це є домислами прокурора, ОСОБА_13 чотири роки перебуває під вартою, у нього є місце проживання, родина, утриманці, що говорить про міцні соціальні зв`язки, також слід враховувати стан здоров`я обвинуваченого, можливо прийняти до уваги покази потерпілих, свідків, але свідок ОСОБА_16 є зацікавленою особою, з ним була укладена про визнання винуватості та він не вказував на ОСОБА_13 , тобто як таких ризиків на сьогоднішній день не існує, у зв`язку з чим за наявності перелічених підстав вважала за можливе застосувати відносно ОСОБА_13 більш м`який запобіжний, що в повній мірі забезпечить його належну процесуальну поведінку; щодо ОСОБА_12 повністю підтримала думку колег;

- захисника ОСОБА_10 , який просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити клопотання захисників ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання, тим самим надати можливість соціалізуватися, повноцінно працювати;

- захисника ОСОБА_11 , який підтримав позицію своїх колег, вказуючи, що ризики дійсно зменшилися, можливо залишився один, тому вважав за можливе відносно ОСОБА_13 застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; щодо ОСОБА_12 просив пом`якшити запобіжний захід, так як він своєю поведінкою довів, що ризиків не має, домашній арешт тільки заважає в повному обсязі працювати;

- обвинуваченого ОСОБА_13 , який підтримав доводи захисників, в черговий раз заявив, що ніколи не працював у фірмі потерпілої, ніхто цього не може підтвердити, також посилаючись на погіршення стану здоров`я, що на теперішній час має ускладнення з нирками, також вказуючи, що відсидів майже 8 років за Законом ОСОБА_17 , вина не доведена, його оговорили, тому сенсу переховуватися не має, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора; з приводу ОСОБА_12 підтримав думку захисту;

- обвинуваченого ОСОБА_12 , який просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки у зв`язку з його професійною діяльністю на сьогоднішній день це є проблемою, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання; щодо ОСОБА_13 просив змінити запобіжний захід на домашній арешт за відсутності підстав утриманні під вартою, додатково пояснюючи, що окрім відсутності ризиків, поганого стану здоров`я ОСОБА_13 , у нього ще хворіє дружина, яка навіть не ходить на роботу;

- обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які підтримали думки всіх захисників;

Таким чином, враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, колегія суддів дійшла до висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 підлягає задоволенню за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З урахуванням вищевикладеного, вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_13 , враховуючи категорію злочинів, характер інкримінованих обвинуваченому діянь, які за змістом пред`явленого ОСОБА_13 обвинувачення відносяться відповідно до положень ст.12 КК України до особливо тяжких злочинів, за які, у разі визнання особи винною, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 12-15 років з конфіскацією майна, приймаючи до уваги необхідність дослідження інших доказів для з`ясування певних обставин справи, які покладені в основу обвинувачення; особу обвинуваченого ОСОБА_13 , який виходячи зі змісту клопотання та обвинувального акту вчинив протиправні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном за попередньою змовою групою осіб, приймаючи до уваги розмір спричиненого збитку, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, як вбачається наявність даного ризику зі спливом часу не втратила своєї актуальності, також не виключається ризик перешкоджання розгляду кримінального провадження іншим чином, колегія суддів дійшла до висновку що застосований під час судового провадження запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих обвинуваченому діянь, на теперішній час деякі ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати, що в свою чергу на даній стадії судового провадження унеможливлює застосування щодо ОСОБА_13 більш м`якого запобіжного заходу, так як у даному випадку, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини забезпечуються стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, який переважає особистий інтерес сторони захисту, крім того, документально не доведено, що обвинувачений потребує спеціалізованої медичної допомоги, наявне у обвинуваченого ОСОБА_13 захворювання не містить категоричних протипоказань подальшому ув`язненню, будь-яких виключних обставин, які б перешкоджали застосуванню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України колегією суддів на даний момент не встановлено.

Статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, що належить до права суду, а не його обов`язків.

Враховуючи, що на теперішній час докази вини щодо обвинуваченого ще знаходяться на стадії дослідження, судове слідство триває, при цьому ОСОБА_13 довгий час утримуються під вартою, зважаючи на характер і обставини інкримінованих обвинуваченому діянь та наявність встановлених у судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, приймаючи до уваги вказаний в обвинуваченні розмір завданої майнової шкоди, колегія суддів відповідно ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за можливе в якості гаранту виконання обов`язків визначити розмір застави у межах розміру, передбаченого п.3 ч.5 ст.182 КПК України, який передбачений для осіб обвинувачених у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме у виключних випадках застава може бути застосована у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму, що на думку суду буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, колегія судів дійшла до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки містить обґрунтовані й сформульовані підстави щодо доцільності дії запобіжного заходу, разом з цим доводи сторони захисту найшли своє підтвердження у ході судового засідання щодо належної поведінки обвинуваченого під час виконання покладених на нього обов`язків в рамках дії запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, також враховуючи, що обвинувачений має постійне місце мешкання та реєстрації, на утриманні неповнолітніх дітей, проживає разом з родиною, що свідчить про міцність соціальних зв`язків, працює, однак приймаючи до уваги тяжкість інкримінованих злочинів, те, що на даний момент ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують мати місце, однак значно зменшилися, ризику перешкоджання розгляду кримінального провадження іншим чином не вбачається, при цьому не виключається ризик переховування, оцінюючи у сукупності викладені доводи, колегія суддів дійшла до висновку, що на даний час підстав для зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання не вбачається, у зв`язку з чим клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає, та вважає за доцільне продовжити відносно ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України, заборонивши залишати місце свого мешкання у певний період доби, що на думку колегії суддів буде достатнім для тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та достатнім для запобігання ризиків.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 182, 183, 194, 196, 331, 369-372, 376, 392 КПК України, колегія суддів,-

Постановила:

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 18.01.2021р. включно з визначенням розміру застави.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_13 обов`язків, передбачених КПК України у межі - 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 768400 (сімсот шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень.

Зазначену суму обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести на депозитний рахунок для зараховування заставних сум:

Призначення платежу: відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 20.11.2020 року заставна сума за ОСОБА_13 .

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_13 обов`язки строком на два місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі.

Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 18.01.2021 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

На підставі Рішення Конституційного Суду України №4рп-2019 від 13.06.2019 року, ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто 20.01.2021р.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_12 такі обов`язки:

1) Зобов`язати ОСОБА_12 не залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 23:00 години до 7:00 години ранку наступної доби;

2) не відлучатися за межі м. Одеси та Одеської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від можливого спілкування з потерпілими та свідками в рамках даного кримінального провадження;

5) прибувати по першому виклику до Суворовського районного суду м. Одеси в призначений час.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_12 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків, що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід, а також те, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_12 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ч.4 ст.181 КПК України орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту

Разом з цим організацію та контроль виконання ухвали суду покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 процесуального керівника у кримінальному провадженні за №0008887 від 22.11.2016р.

Строк дії ухвали суду складає 2 місяці з дня її проголошення та припиняє свою дію 20.01.2021 року.

Ухвала суду в даній частині оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3