Справа №463/9564/20
Провадження №1-кп/463/621/20
В И Р О К
іменем України

12 жовтня 2020 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000833 від 26.05.2020 року, про обвинувачення
ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Підрогодці, Сколівського району, Львівської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше несудимого, зареєстрованого за адресою: Львівська область, Сколівський район, с.Підгородник, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 , 25.05.2020 року близько 19 год. 45 хв. по вул.Галицька, 107Б у м.Винники, перебуваючи на повір`ї будинку за вказаною адресою, спричинив умисно потерпілій ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження у вигляді крововилива та садна на верхній губі, садна в ділянці обох колінних суглобів, шляхом нанесення двох ударів кулаком правої руки в область голови, а саме у ділянку обличчя.

Згідно представленого обвинувального акту та долучених до нього письмових документів, в тому числі заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступка, передбаченого ч.1ст.125 КК України, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини та згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_5 проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні не заперечує, про що написала відповідну заяву, яка долучена до матеріалів справи.

У зв`язку з цим обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.
Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, допустимими, належними, достатніми та достовірними і такими, які об`єктивно і повно доводять вину обвинуваченого ОСОБА_3 доказами.
Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України є правильною, оскільки умисно спричинив потерпілому легке тілесне ушкодження.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного.
Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення згідно із ст. 12 КК України за ступенем тяжкості належать до категорії кримінального проступка.
Пом`якшуючими покарання обставинами для обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, є особою молодого віку, до кримінальної відповідальності притягається вперше.
Обтяжуючих покарання обставин для ОСОБА_3 органом досудового розслідування та в подальшому судом не встановлено.
При призначенні ОСОБА_3 виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.
Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України. І таке покарання, на думку суду, буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не має.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 382 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень нуль копійок).
Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження прокурору та обвинуваченому, потерпілому.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.
У відповідності до ч.1 ст.394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя: ОСОБА_1