Провадження № 1-кп/159/24/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
13 січня 2021 року м. Ковель

Колегія суддів Ковельського міськрайонного суду Волинської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
з участю: прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. в режимі відеоконференції із приміщенням ДУ "Луцький слідчий ізолятор" кримінальне провадження № 420 160 300 000 002 13 про обвинувачення
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Володимирі - Волинському Волинської обл., гр. України, без
визначеного місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні 1 н/л дитину, раніше не притягався до кримінальної відповідальності,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), відповідальність за які передбачена ч. ч. 1, 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 342 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Прокурором 12.01.21 р. подано суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому строком ще на 60 днів, з тих підстав, що такий запобіжний захід був застосований на строк до 17.01.21 р. включно, а розгляд справи по суті до цієї дати є неможливим. Покликаючись на тяжкість інкримінованого обвинуваченому правопорушення, дані про особу обвинуваченого, вказує на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: що обвинувачений може переховуватись від суду, так як не має зареєстрованого місця проживання; може незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, так як йому відомо їх дані; може продовжити злочинну діяльність, вчиняти інші корисливі злочини. Ризики, що були підставою для застосування і продовження дії такого запобіжного заходу, збереглись. Навівши виявленні ним ризики, зазначає, що на даний час інші, більш м"які види запобіжного заходу не зможуть запобігти наведеним ризикам; відсутні гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого без продовження дії застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою. Просить визначити обвинуваченому розмір застави відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України. Просить клопотання задовольнити.
12.01.21 р. до суду надійшло клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на особисте зобов`язання з тих підстав, що такий запобіжний захід був застосований та неодноразово продовжувався судом з підстав існування ризиків, на які покликався прокурор. Однак зазначає про те, що ризики значно зменшились на даний час. Так обвинувачений тривалий час, а саме: з 02.03.18 р. утримується під вартою, тобто, умовах неволі, що має негативні для нього наслідки. Він обмежений у спілкуванні з родиною, у складі якої є неповнолітня дитина, та з якою він мешкав до арешту, а ризики, на які вказує прокурор, є надуманими та такими, що, на його думку, на даний час, частково відпали. З огляду на це просить змінити запобіжний захід на більш м`який: особисте зобов`язання. Просить клопотання задовольнити.
Прокурор проти задоволення клопотання захисника заперечив з огляду на те, що воно необґрунтоване; ризики, згадані ним у доводах за його клопотанням збереглись та не зменшились.
Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника. Обвинувачений та його захисник, крім того, кожен зокрема, проти задоволення клопотання прокурора заперечили з огляду на те, що обвинувачений тривалий час утримується під вартою, клопотання є формалізованим та ризики - не доведеними.
Суд, заслухавши думки учасників судового засідання по порушених питаннях, зазначає, що відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Крім того незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Термін дії ухвали суду по питанню нині чинного запобіжного заходу до 17.01.21 р. включно.
Проаналізувавши доводи сторін, суд враховує, що у судовому засіданні ще всі потерпілі, дійсно, не допитані (з об"єктивних причин); є об"єктивна необхідність у оголошенні перерви у судовому засіданні на іншу дату та вирішити справу по суті до 17.01.21 р., дійсно, не є можливим.
Разом з тим суд зважає, що згідно із ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Є такими, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що наведені прокурором, а саме: обвинувачений може незаконно впливати на недопитаних учасників процесу у кримінальному провадженні, так як йому відомо про їх місця їх праці, проживання тощо. Крім того суд враховує, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні злочину, що, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких, а тому може переховуватись від суду. А відтак скасовувати запобіжний захід підстав немає.
Аналізуючи доводи прокурора, суд приходить до висновку, що він довів, що з огляду на тяжкість інкримінованого обвинуваченому правопорушення, багатоепізодність інкримінованого, особу обвинуваченого, є підстави для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу.
Однак з огляду на те, що значна частина обвинувачення стосується періоду, що починається з 28.01.11 р. і на даний час з 28.01.11 р. пройшло більше 09 р., більша частина обсягу доказів сторони обвинувачення на даний час вже подана суду та досліджена і більшість потерпілих, свідків допитана судом; будь - яких даних про наявність додаткових письмових чи речових доказів, що має надаватись стороною обвинувачення суду, прокурором у судовому засіданні не наведено; обвинувачений тривалий час утримується під вартою та прокурором не надано будь - яких доказів про допущення обвинуваченим неналежної процесуальної поведінки в умовах СІЗО; обвинувачений, дійсно, обмежений у спілкуванні з родиною, у складі якої є неповнолітня дитина, та з якою він фактично мешкав до арешту; раніше він не притягався до кримінальної відповідальності, суд вважає, що ризики, зазначені прокурором, на даний час частково відпали.
Зважаючи всі факти «за» і «проти» наявності справжньої вимоги громадських інтересів, яка, за належного врахування принципу презумпції невинуватості, виправдовувала б відступ від правила поваги до особистої свободи, розглядаючи, на тлі серйозності обвинувачення, з врахуванням особи обвинуваченого альтернативний, менш обтяжливий запобіжний захід, на даний час суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити частково, залишивши для обвинуваченого запобіжний захід, однак, більш м`який порівняно з триманням під вартою; за можливе задовольнити частково клопотання захисника, змінивши обвинуваченому міру запобіжного заходу, однак, на більш сувору, ніж особисте зобов`язання.
На думку суду, на даний час, з врахуванням наведеного вище, доцільно змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з умовою заборони залишати житло в певний період доби, т. з. нічний домашній арешт.
Керуючись ст. ст. 202, 183, 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити частково.
Клопотання захисника задовольнити частково.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт з умовою заборони залишати житло в певний період доби та застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту терміном на 2 (два) місяці до 12.03.21 р. включно з умовою заборони залишати житло за адресою його фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , в період з 22 год. до 06 год. наступної доби.
Обвинувачений ОСОБА_6 підлягає негайному звільненню з під варти.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 невідкладно прибути до місця свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки, що передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає фактично, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Роз`яснити обвинуваченому положення ч. 5 ст. 181 КПК України, за якимипрацівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Встановити термін дії ухвали в частині запобіжного заходу у виді домашнього арешту з 13.01.21 р. по 12.03.21 р. включно.

Копію даної ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала для виконання в частині запобіжного заходу у виді домашнього арешту покладається на Луцький ВП ГУ НП у Волинській області та контроль за виконанням ухвали в цій частині покладається на прокурора ОСОБА_5 ..

Зобов`язати ДУ «Луцький слідчий ізолятор» про виконання ухвали в частині звільнення обвинуваченого з під варти повідомити суду невідкладно.

Зобов`язати Луцький ВП ГУ НП у Волинській області про виконання ухвали в частині запобіжного заходу у виді домашнього арешту повідомити суду невідкладно.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та підлягає до негайного виконання.

Головуючий:ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3