Справа № 274/495/21
Провадження № 1-кп/0274/477/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2021 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бердичеві кримінальне провадження №0000016, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2021 року про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого менеджером «Життепромкомплект», який проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 21.03.2016 року Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 19.03.2019 року по відбуттю строку покарання,
який обвинувачується за ч. 2 ст. 307 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
До Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 307 КК України разом з угодою про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 на початку лютого 2020 року, у невстановлений слідством день та час, однак не пізніше 14.03.2020, з корисливих мотивів, направлених на отримання неконтрольованого державою прибутку від дій пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, вступив у злочинну змову з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження (далі - Особа (№1) та Особа (№2)), які відбували покарання в ДУ «Райківська виправна колонія №73», що розташована за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Райки, вул. Центральна, 1, а також з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження (далі - Особа (№3)), на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів у місце позбавлення волі, а саме ДУ «Райківська виправна колонія №73», шляхом перекидання через маскувальну огорожу даної установи.
З метою реалізації зазначеного вище злочинного умислу, 14.03.2020 ОСОБА_3 , використовуючи абонентський номер НОМЕР_1 у ході телефонної розмови з Особою (№1), який використовував абонентський номер НОМЕР_2 , обговорив обставини доставки ним 15.03.2020 наркотичних засобів до ДУ «Райківська виправна колонія №73».
У подальшому 15.03.2020 ОСОБА_3 , у ході телефонних розмов з Особою (№2), який використовував абонентський номер НОМЕР_3 , обговорив обставини незаконного придбання ним наркотичних засобів у Особи (№3), та іншої невстановленої слідством особи.
У свою чергу Особа (№2), діючи єдиним злочинним умислом за попередньою змовою групою осіб, з метою винагороди за незаконне придбання, перевезення з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів ОСОБА_3 у місце позбавлення волі, перерахував на банківську картку ОСОБА_6 , яка не була обізнаною про злочинну діяльність останнього, з ідентифікуючими даними карткового рахунку: НОМЕР_4 грошові кошти в сумі 1212 грн.
Цього ж дня, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 за місцем свого проживання в обідній час незаконно придбав у невстановленої слідством особи першу частину наркотичних засобів, а саме канабіс, який був замаскований у пакунок обмотаний прозорою липкою стрічкою, після чого близько 22 години разом зі своїм братом ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які не були обізнані про його злочинну діяльність, на автомобілі останнього, марки «Вольксваген Тауран», бежевого кольору, незаконно перевіз придбаний ним наркотичний засіб - канабіс до місця проживання Особи (№3), що за адресою: АДРЕСА_2 , у якого незаконно придбав другу частину наркотичних засобів, а саме канабіс та метадон, які були замасковані у три пакунки, два з яких були обмотані прозорою липкою стрічкою та один ізоляційною стрічкою чорного кольору.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 на вказаному автомобілі разом зі своїм братом ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які не були обізнаними про його злочинні наміри, незаконно перевіз придбані ним за вказаних обставин чотири пакунки з наркотичними засобами, до маскувальної огорожі ДУ «Райківська виправна колонія №73», де при спробі перекидання пакунків через огорожу був затриманий працівниками даної установи.
У подальшому, 16.03.2020 під час огляду місця події у приміщенні адміністративної будівлі ДУ «Райківська виправна колонія №73» працівниками поліції у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено чотири пакунки, із замаскованими всередині наркотичними засобами, а саме наркотичним засобом обіг якого обмежено - метадоном, масою 0,2495 грам, та особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено - канабісом, масою 315,443 грам, які ОСОБА_3 незаконно придбав, зберігав та перевозив з метою збуту у місце позбавлення волі, а саме ДУ «Райківська виправна колонія №73», за попередньою змовою групою осіб.
Кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачена ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту наркотичних засобів, особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної 12 лютого 2021 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 16.01.2021 р., згідно умов якої ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, які викладені в угоді та повідомленні про підозру від 16.01.2021 р., погоджується з правовою кваліфікацією свої дій, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому засіданні та співпрацювати у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншими особами, досудове розслідування у якому проводиться у кримінальному провадженні №0000252, надавши в ході судового розгляду правдиві показання, які підтверджуються зазначені в угоді обставини кримінального правопорушення.
Угодою визначене узгоджене покарання із урахуванням положень ст. 65 КК України, з врахуванням обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ( щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину) та обтяжують покарання (рецидив злочину).
Зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що обтяжує покарання, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, характер інкримінованого ОСОБА_3 діяння, його роль у вчиненні кримінального правопорушення, його негативне ставлення до вчиненого, детальне надання показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, викриття інших осіб у вчиненні особливо тяжкого злочину, у тому числі організатора, роль кожного у вчиненні злочину, на підставі ст. 69 КК України сторонами погоджено призначити ОСОБА_3 більш м`яке покарання, ніж передбачено ч.2 ст. 307 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.
Крім того, сторонами погоджено, що з урахуванням особи ОСОБА_3 , який має міцні соціальні зв`язки (має постійне місце проживання, має на утриманні двоє малолітніх дітей, позитивно характеризується за місце проживання, офіційно працевлаштований) враховуючи його стан здоров`я, в тому числі, що ОСОБА_3 на спеціальних медичних обліках не перебуває, співпрацює у викритті особливо тяжкого злочину, вчиненого іншими особами, та вважають за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст.ст. 75, 76 КК України. На підставі ст. 77 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна не застосовувати.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам угоди.
Прокурор в судовому засіданні підтримав угоду та просив суд її затвердити. Щодо речових доказів, то просив суд залишити їх в матеріалах справи.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі. Обвинувачений вірно розуміє зміст обвинувачення, яке йому пред`явлено, і визнає себе винуватим саме у тих діях, що викладені у обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Запевнив суд, що зможе виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання. Просив надати йому шанс. Запевнив, що в подальшому буде допомагати слідству.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала угоду та просила суд затвердити її, призначивши покарання, узгоджене сторонами. Звернула увагу суду на хронічне захворювання, яке має ОСОБА_3 , а саме гепатит «С».
Сторони угоди підтвердили суду, що угода про визнання винуватості ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.
Судом з`ясовано, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.
Крім того суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Згідно з ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України є тяжким, провадження не здійснюється щодо юридичної особи та у провадженні не бере участь потерпілий, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог вказаної статті.
Зі змісту угоди з обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості від 12.02.2021 року вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим в ст. 471 КПК України.
Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.
Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту наркотичних засобів, особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, працевлаштований і сукупність обставин, що пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочину.
Крім того суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, характер інкримінованого ОСОБА_3 діяння, його роль у вчиненні кримінального правопорушення, те, що ОСОБА_3 інкримінується один епізод злочинної діяльності, його негативне ставлення до вчиненого, детальне надання показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Також суд погоджується з наявністю суспільного інтересу та користі показань обвинуваченого у викритті інших осіб у вчиненні особливо тяжкого злочину, у тому числі організатора, з`ясування ролі кожного з них у вчиненні злочину, у зв`язку з чим вважає за можливе призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням та іспитовим строком.
У відповідності до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням воно не застосовується, оскільки статтею 77 КК передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня. При прийнятті такого рішення у вироку мають бути наведені відповідні мотиви; посилатися на статтю 69 КК непотрібно.
У зв`язку з викладеним суд також погоджується щодо відсутності підстав для застосування конфіскації майна до обвинуваченого.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався. З врахуванням узгодженого сторонами покарання, обставин вчиненого кримінального правопорушення та поведінки обвинуваченого, суд не вбачає підстав для обрання щодо нього запобіжного заходу.
Цивільний позов у провадженні не подано.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні суд стягує з обвинуваченого.
За клопотанням прокурора, суд залишає речові докази в матеріалах кримінального провадження.
Даних про застосування заходів забезпечення цього кримінального провадження матеріали справи не містять.
Керуючись ст.ст. 124,370,373,374,468,469,472 - 476 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 12 лютого 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 16.01.2021 року про визнання винуватості укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити покарання з урахуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом 3 (трьох) років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не застосовувати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів у розмірі 2198 (дві тисячі сто дев`яносто вісім) гривень 14 копійок. Реквізити для оплати: УК у м. Житомир/Житомирська міська отг 24060300 Банк отримувача: Казначейство України; Код ЗКПО: 38035726; Рахунок: UA0006797; Код класифікації доходів:24060300.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи відео-, звукозапису у розмірі 4576 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) гривень 60 копійок. IBAN 0026007 «Інші надходження»; одержувач УК у Печерському районі міста Києва; Код одержувача 38004897; Банк ГУ ДКСУ у місті Києві.
Речові докази: мобільний телефон «Sumsung GT-S3600I», ІМЕІ НОМЕР_5 , два зарядні пристрої до мобільних телефонів, у корпусі чорного кольору, шість акумуляторних батарей до мобільних телефонів, зарядний пристрій до мобільного телефону з написом «Sumsung»; чотири пакети із сухою рослинною масою зеленого кольору та блістер із написом «Метадон ЗН», всередині якого 10 таблеток залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч.4 ст.394 КПК України, прокурором - виключно з підстав, зазначених в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1