Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2433/20
Провадження № 1-кс/935/805/20
У Х В А Л А
Іменем України
30 жовтня 2020 року м.Коростишів
Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, погоджене прокурором Коростишівської місцевої прокуратури, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000411 від 28.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
До слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області звернувся слідчий з вказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування на: предмет схожий на ніж.

Відповідно до клопотання, 27.10.2020 року під час поверхневого огляду у ОСОБА_4 було виявлено предмет схожий до ножа, який останній утримував при собі та переносив по місту Коростишів

Відомості по вказаному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000411 від 28.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

В ході огляду місця події від 23 години 10 хвилин 27.10.2020 року по 01 годину 30 хвилин 28.10.2020 року, який проводився на відкритій ділянці місцевості на вулиці Київській міста Коростишів, Коростишівського району, поряд з будинком № 1, на повідомлення працівника поліції, під час поверхневого огляду у ОСОБА_4 було виявлено предмет схожий до ножа, який останній утримував при собі та переносив по місту Коростишів. Предмет схожий на ніж упаковано до спец пакету, та вилучено до Коростишівського ВП, в якості речового доказу.

28.10.2020 у вказаному кримінальному провадженні предмет схожий на ніж упаковано до спецпакету визнано речовим доказом.

З огляду на наведене, з врахуванням вимог ст. 98, 170 КПК України у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно з метою збереження речових доказів, а тому слідчий звернувсь з даним клопотанням до суду.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином. На адресу суду направив клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, до суду надійшла заява власника майна, щодо розгляду клопотання про арешт майна без його участі, щодо накладення арешту на ніж не заперечує.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 107 КПК України, суд вважає за можливе розглянути клопотання без участі учасників провадження та без здійснення фіксації технічним засобом.

Розглянувши зазначене клопотання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна також допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд накладає арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі набуті злочинним шляхом, або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

Слідчим суддею встановлено, що у клопотанні слідчого СВ про арешт майна зазначено підставу і мету, відповідно до положень ст.170 цього Кодексу, а також відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати, та документи, які підтверджують конкретні факти і докази, що свідчать про володіння і користування таким майном.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000411, слідує, що 28.10.2020 р. до ЄРДР, з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 263 КК України були внесені відомості, що 27.10.2020 під час поверхневого огляду у ОСОБА_4 було виявлено предмет схожий до ножа, який останній утримував при собі та переносив по місту Коростишів.

Постановою слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області від 28.10.2020 визнано речовим доказом: предмет схожий на ніж.

З огляду на вищевказані обставини стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні доведена необхідність арешту вищевказаного предмету схожого на ніж, слідчий суддя враховує, що вказане майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, в подальшому для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, з метою запобігання можливості їх приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також можливість використання, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цього об`єкту, а також з метою збереження речових доказів, які мають вагоме значення для проведення повного, неупередженого та ефективного досудового розслідування у рамках кримінального провадження №0000411, а тому клопотання підлягає до задоволення.
Натомість вказане рішення не перешкоджає власнику майна в подальшому, в разі недотримання розумних строків проведення розслідування, порушувати перед органами досудового слідства, слідчим суддею клопотання про скасування арешту, вимагати належного збереження майна, тощо.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
1. Клопотання задовольнити.

2. Накласти арешт у виді тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку навилучений під час огляду 27.10.2020 у ОСОБА_4 об`єкт, з метою збереження речових доказів:

на предмет схожий на ніж у виді заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні з моменту отримання копії ухвали.
Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1