Справа № 521/9189/20
Номер провадження:1-кп/521/1091/20
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Одеса, Україна
16 вересня 2020 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянув кримінальне провадження № 00001492 від 27.05.2020 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, без місця реєстрації, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1)18.09.2017 року вироком Слав`янського районного суду Донецької області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК до арешту строком на 3 місяці; 2)07.11.2017 року вироком Слов`янського районного суду Донецької області за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК, остаточно до арешту на строк 4 місяці; в теперішній час притягується до кримінальної відповідальності, обвинувальні акти у відношенні нього перебувають на розгляді Слов`янського районного суду Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК.
Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
1.1.Судом проводився розгляд питання, щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.

1.2.Питання розглядалось за ініціативою суду на підставі ч. 3 ст. 331 КПК.

2.Встановлені судом обставини із посиланням на докази.
2.1.Малиновським районним судом м. Одеси, здійснюється судовий розгляд кримінального провадження у відношенні ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК.
В теперішній час всі учасники судового провадження знаходяться на стадії судового розгляду.

3.Позиції сторін кримінального провадження.
3.1.Прокурор в судовому засідання просив суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 оскільки ризики які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились.

3.2.Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та просила обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

3.3.Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти продовження строків тримання під вартою.

4.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався суд.
4.1.Вивчивши наявні у суду матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід обвинуваченому, з наступних підстав.

Обов`язок суду розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачений ч. 3 ст. ст. 331 КПК.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 спливає 21.09.2020 року. Судовий розгляд розпочато, в теперішній час всі учасники процесу знаходяться в стадії дослідження письмових доказів. Відповідно до зазначеного часу закінчити судовий розгляд неможливо з об`єктивних причин.

Обвинуваченому ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину проти власності.

Під час вивчення мети для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом встановлено, що заявлені прокурором ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, які були підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, не зменшились.

Так, є об`єктивні дані того, що обвинувачений ОСОБА_3 буде переховуватись від суду, оскільки в м. Одесі не має жодного місця проживання та жодних соціальних зв`язків, не має роботи та засобів до існування. В теперішній час він розшукується за вчинення інших злочинів проти власності. Раніше був засуджений три рази за злочини проти власності. Таким чином є очевидним існування ризику втечі від правосуддя ОСОБА_3 , у випадку більш м`якого контролю з боку держави за обвинуваченим. Окрім того, ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом впливу на зміст існуючих доказів та створення перешкод для розгляду кримінального провадження шляхом не явки до суду зі штучних підстав.

Підставою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність на теперішній час обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 , кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, зазначені вище судом в ухвалі.

Обставини, що враховуються при продовженні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК, також були перевірені судом.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватими (за кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 186 КК може бути призначено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років), вік та стан здоров`я обвинуваченого (відомостей про тяжкі захворювання суду не надані), відсутність місця реєстрації в Україні та місця мешкання в м. Одесі, відсутність будь-якого місця роботи, наявність судимостей, а також наявність фактів в теперішній час притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, суд вважає, що є всі достатні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

При цьому суд вважає, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, які можуть свідчити про необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який ніж тримання під вартою, або про скасування запобіжного заходу, в судовому засіданні не встановлено. Вказані ризики виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .

Строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити на строк 60 (шістдесят) днів.

4.2.Вирішуючи питання, щодо строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження, судом встановлено наступне.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 року у справі № 3-208/2018(2402/18) за конституційною скаргою ОСОБА_6 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 КПК, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 534 КПК у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Суд вважає, що оскільки КПК не регулює питання негайного виконання рішення суду, яке не є остаточним і яке не набрало законної сили, в зв`язку з новим тлумаченням ч. 2 ст. 392 КПК Рішенням Конституційного Суду України, необхідно роз`яснити необхідність такого способу і порядку виконання.

За змістом всіх судових рішень, які пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, на будь-якій стадії кримінального процесу, їх виконання повинно бути негайним, оскільки у іншому випадку можливо застосувати будь-який запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

У даному випадку суд встановлює негайне виконання ухвали з підстав викладених у мотивах свого рішення, переслідуючи мету обов`язковості свого рішення для виконання з особливих обставин пов`язаних з характером самого судового рішення. Затримка або відстрочка негайного виконання зазначеної ухвали суду позбавить сенсу самого судового рішення або може призвести до неможливості його виконання після набрання ним законної сили.

Постановляючи ухвалу, суд керується ст. ст. 331, 350, 372, 534 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки суду.

1.1.Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 60 (шістдесят) днів.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
2.1.Строк дії ухвали суду щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 16.09.2020 року. Ухвала суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 15.11.2020 року.

Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала суду, може бути оскаржена, через суд, який ухвалив судове рішення, протягом семи днів з дня її оголошення, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року у справі № 3-208/2018(2402/18) за конституційною скаргою ОСОБА_6 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 КПК України.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

С У Д Д Я: ОСОБА_1