Справа № 132/2367/20
Провадження №1-кп/132/226/20
Ухвала
Іменем України
09.09.2020 м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Калинівка клопотання прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000680 від 05 серпня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України в порядку п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення,
встановив:
До Калинівського районного суду Вінницької області 04.08.2020 року на розгляд надійшло клопотання прокурора Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000680, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, у зв`язку не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Клопотання мотивоване тим, що в чергову частину Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області через секретаріат з Калинівської місцевої прокуратури надійшло подання Козятинського МРВ КВІ про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді виправних робіт.
05.08.2016 року за вищевказаним фактом СВ Калинівського ВП ГУНП було внесено відомості до ЄРДР за №0000680, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.
Під час проведення досудового розслідування особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлена, про підозру нікому не повідомлено.
05.08.2019 року минуло три роки з часу вчинення даного кримінального правопорушення, а тому, з урахуванням положень ст. 49 КК України, прокурор просить закрити дане кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із невстановленням особи, яка його вчинила та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання і просив суд його задовольнити.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до наступних висновків.
За приписами ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст.7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Стаття 25 КПК України визначає, що прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Згідно з ч.4 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Аналіз вищенаведених положень Кримінального процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч.1 ст.284 КПК України має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20.08.2015 року, який набрав законної сили 21.09.2015 року (а.с. 3-4) ОСОБА_4 було засуджено за ч.1 ст. 389 КК України до одного року виправних робіт з відбуванням за місцем роботи з відрахуванням в дохід держави 10 відсотків із заробітку.
Вирок звернено до виконання, однак засуджений ОСОБА_4 став на шлях ухилення від відбування призначеного покарання, в зв`язку з чим за поданням Козятинського МРВ КВІ від 25.07.2016 слідчим Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 05.08.2016 року було внесено відомості до ЄРДР щодо конкретної особи, а саме засудженого до виправних робіт ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.
В той же час, незважаючи на те, що суб`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України може бути лише особа, яка засуджена до громадських чи виправних робіт (спеціальний суб`єкт), у клопотанні прокурора підставою для закриття кримінального провадження зазначено невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, що свідчить про необґрунтованість клопотання.
Крім іншого, як видно з матеріалів кримінального провадження, починаючи з січня 2018 року та по день звернення до суду з клопотанням, будь-яких слідчих дій у кримінальному провадженні не здійснювалось, досудове розслідування зводилося до надання відповідей на періодичні звернення Козятинського міськрайонного відділу Філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області про хід розгляду матеріалів подання органу пробації , в яких зазначалося лише про вжиття заходів щодо встановлення місцезнаходження останнього, однак питання про зупинення чи переривання строків притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, слідчим не вирішувалося, конкретних дій щодо встановлення місця перебування засудженого не вживалося.
При цьому в матеріалах справи наявні письмові пояснення самого ОСОБА_4 , надані органу пробації щодо порушення умов та порядку виконання вироку суду, в якому ним зазначено місце свого проживання ( АДРЕСА_1 ), а також, пояснення від 11.05.2017 про його офіційне працевлаштування на ПрАТ «Київська міжобласна спеціальна науково-реєстраційна проектно-виробнича майстерня».
Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
За правилом ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом:
1) у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності;
1-1) з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті;
2) якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом;
3) досягнуто податковий компроміс у справах про кримінальні правопорушення, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.
Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Зважаючи на те, що у даному кримінальному провадженні особа, яка вчинила, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, встановлена, а саме, засуджений вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20.08.2015 до покарання у виді одного року виправних робіт з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави щомісячно, ОСОБА_4 , тому в цьому випадку мова може йти не про підстави закриття кримінального провадження відповідно до положень п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, а з підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 49 КК України.
З огляду на викладене, клопотання прокурора не відповідає вимогам Закону, є необґрунтованим а тому підстав для закриття кримінального провадження № 0000680 від 05.08.2016 р. на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України не встановлено, а тому клопотання прокурора не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 284, 369-372 КПК України, ст.ст. 12, 49, 389 КК України, суд, -
ухвалив:
У задоволенні клопотання прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000680 від 05 серпня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України в порядку п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення відмовити.
Матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000680 від 05 серпня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, повернути Калинівській місцевій прокуратурі.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1