Провадження №: 1-кп/752/1291/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2021 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Києві обвинувальний акт від 22.12.2020 та угоду про визнання винуватості від 22.12.2020 у кримінальному провадженні №0004457, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Львові, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено та особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн, у великих розмірах, та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 3,4-метилендіоксиметамфетамін (надалі по тексту МДМА), у великих розмірах, для власного вживання, без мети збуту, які знаходились в чотирьох безбарвних прозорих поліетиленових пакетах з пластиковими пазовими замками та фіолетовою смужкою, які останній помістив з метою зберігання під поясний ремінь своїх джинсів. Такими діями ОСОБА_3 здійснив незаконне придбання та зберігання при собі наркотичного засобу, обіг якого обмежено, а саме: кокаїну у великих розмірах та особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено МДМА для власного вживання, без мети збуту.

28.09.2020 приблизно о 15 год 45 хв за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 22 ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції, при спілкуванні з якими вів себе підозріло, у зв`язку з чим на місце була викликана слідчо-оперативна група Голосіївського Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

28.09.2020 о 17 год 18 хв під час проведення особистого обшуку в порядку ст. 208 КПК України за участю понятих у ОСОБА_3 виявлено та в подальшому вилучено під поясним ременем два прозорих поліетиленових пакети з чотирма таблетками бежового кольору та два прозорих поліетиленових пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору.

Згідно з висновком експерта у вилученій у ОСОБА_3 та в подальшому наданій на дослідження порошкоподібній речовині білого кольору, міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн. Загальна маса кокаїну в наданих речовинах становить 1,525 г. В 4 таблетках темно-бежевого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА. Загальна маса МДМА в наданих таблетках становить 0,313 г.

Описані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу та психотропної речовини у великих розмірах без мети збуту.

22.12.2020 прокурором ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та щиро розкаявся у скоєному.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник усно клопотали перед судом про затвердження угоди про визнання винуватості та про призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Захисник подав суду заяву про розстрочення виплати узгодженої сторонами угоди про визнання винуватості міри покарання штрафу та один рік з урахуванням майнового стану обвинуваченого. Обґрунтовуючи подану заяву захисник просив суд зважити на особу обвинуваченого, який став на шляху виправлення, його соціальну поведінку, наявність зобов`язань майнового характеру, достатньо благополучний уклад життя.

Обвинувачений також усно клопотав перед судом про розстрочення сплати штрафу та підтримав обґрунтування захисника.

Прокурор у справі заперечень щодо можливості розстрочення сплати штрафу не навела.

Вирішуючи в порядку ст. 314 КПК України питання можливості затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0004457 суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором в підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

За приписами ч. 2, 5 цієї ж статті угода про визнання винуватості може ініціюватися прокурором або підозрюваним чи обвинуваченим у будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Судове провадження на підставі угоди закінчується ухваленням вироку за наявності для цього всіх процесуальних передумов.
Заслухавши позицію прокурора, пояснення обвинуваченого і думку захисника, дослідивши обвинувальний акт, проаналізувавши угоду про визнання винуватості та перевіривши її на відповідність приписам чинного законодавства, вивчивши інші наявні матеріали, суд переконався, що така угода може бути затверджена шляхом постановлення обвинувального вироку зважаючи на таке.
Кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , класифікується як нетяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Угоду подано до суду в установлений процесуальним законом строк.
Отже, законодавчих обмежень щодо можливості укладення угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні не вбачається.
На виконання вимог ч. 4 ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують з відповідними процесуальними правами; цілком розуміє наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; цілком розуміє характер обвинувачення, в якому він визнає себе винуватим; цілком розуміє вид покарання, яке буде до нього застосоване.
З метою дотримання приписів ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом перевірено, що укладена угода відповідає за своїм змістом вимогам ст. 472 КПК України та містить визначення сторін, які її уклали, формулювання обвинувачення і його правову кваліфікацію з зазначенням відповідної статті КК України, істотні для цього кримінального правопорушення обставини, підтвердження беззастережного визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, його обов`язки з надання стороні обвинувачення відомостей, які стосуються фактів цієї справи та у співпраці у відкритті кримінального правопорушення, вчинено іншими особами, узгоджене покарання штраф у розмірі двох тисяч доходів громадян, тобто 34000,00 грн у межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, згоду обвинуваченого у призначенні покарання, наслідки укладення і затвердження угоди за ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди за ст. 476 КПК України, дату укладення і підписи сторін.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, визначених у ч. 7 ст. 474 КПУ України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за належне затвердити угоду про визнання винуватості від 22.12.2020, визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, закріпленим у ст. 65 КК України, у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири) тисячі грн та відповідає санкції ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки обвинувачений в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра наразі не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв у розкритті злочину, має заробіток.

Щодо заяви захисника і клопотання обвинуваченого про розстрочення сплати штрафу суд зазначає, що ч. 4 ст. 53 КК України передбачено право суду призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року з урахуванням майнового стану особи.
Заслухавши позицію сторони обвинувачення та захисту, дослідивши наявні матеріали, суд вважає за доцільне розстрочити сплату узгодженого сторонами виду покарання штрафу на десять місяців з урахуванням того, що обвинувачений твердо став на шлях виправлення знайшов роботу, де наразі проходить іспитовий строк та чекає офіційного працевлаштування, має обов`язки зі сплати аліментів на дитину, добровільно пройшов лікування залежностівід вживання стимуляторів (амфетаміну), проживає однією родиною з жінкою та сином, тобто несе обов`язки з їх утримання. Також суд враховує, що сплата обвинуваченим штрафу в розмірі 34000,00 грн одним платежем становитиме для нього надмірний тягар.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази підлягають знищенню.

В порядку ст. 124 КПК України на обвинуваченого покладаються документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного 20.10.2020 дослідження за висновком № СЕ-19/111-20/49187 у розмірі 1307,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 53, 314, 368, 374, 475КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 грудня 2020 року між прокурором ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0004457 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири) тисячі грн.

Розстрочити сплату штрафу на десять місяців, шляхом щомісячного внесення ОСОБА_3 грошових коштів у сумі, що відповідає 200 (двомстам) неоподатковуваним мінімумам доходів громадян та складає 3400 (три тисячі чотириста) грн, починаючи з дати набрання вироком законної сили.
Речові докази, а саме: наркотичний засіб кокаїн, масою 1,525 г, та наркотичний засіб 3,4-метилендіоксиметамфетамін, масою 0,313 г, якізберігаються у камері зберігання речових доказів Голосіївського Управління поліції Головного Управління Національної поліції у м. Києва знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного 20.10.2020 експертного дослідження у розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) грн 60 коп.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не булоподано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Сторони кримінального провадження мають право отримати у суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1