Номер провадження: 11-кп/813/936/20
Номер справи місцевого суду: 493/2422/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуюча суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Балтського районного суду Одеської області від 25.11.2019 у кримінальному провадженні №0000226, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2018, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

-07.02.2014 Балтським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до п`яти років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 01.11.2016 на підставі ухвали Дубенського районного суду Рівненської області від 24.10.2016, не відбутий строк покарання один рік шість місяців шістнадцять днів,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Балтського районного суду Одеської області від 07.02.2014 та остаточно призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання відраховується з моменту затримання, тобто з 27.05.2019.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 залишено без зміни до набрання вироком законної сили.

Вироком також вирішено питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження та речових доказів,-

встановив:
Зміст оскарженого судового рішення.
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він, будучи раніше засудженим за корисливий злочин, умовно-достроково звільнений із місць позбавлення волі в період невідбутого строку покарання за попереднім вироком, 30.04.2018 року близько 17-ї години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з іншою особою, пересуваючись на гужовій повозці неподалік Перелітського водосховища в напрямку с. Перельоти Балтського району Одеської області, вступили між собою в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення будь-якого майна з домогосподарства пенсіонерки ОСОБА_9 .

Прибувши до домогосподарства потерпілої, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно, разом із ОСОБА_10 , згідно раніше досягнутої злочинної домовленості, через паркан пройшли на територію домогосподарства останньої, де, з корисливих мотивів, умисно, шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей підсобного приміщення, проникли до нього, звідки заволоділи чужим майном, а саме: водяним насосом «Водолій-3», вартістю 432,00 грн.; металевими ножицями по дереву, вартістю 70,00 грн.; щіткою по металу, вартістю 60,00 грн.; металевим гайковим ключем, вартістю 40,00 грн.; розвідним металевим ключем, вартістю 50,00 грн.; металевою викруткою з пластмасовою ручкою, вартістю 30,00 грн.; металевим начільником, вартістю 20,00 грн.; електричним кабелем з вимикачем довжиною 5 метрів, вартістю 40,00 грн.; мотком мідного дроту довжиною 3 метри, вартістю 30,00 грн.; відрізним диском від болгарки, вартістю 15,00 грн.; металевими плоскогубцями, вартістю 30,00 грн.; металевими болтами розміром 6 мм довжиною 5 см у кількості 50 шт., вартістю 1,00 грн. за одиницю, на загальну суму 50,00 грн.; металевими болтами розміром 6 мм довжиною 3 см у кількості 55 шт., вартістю 0,70 грн. за одиницю, на загальну суму 38,00 грн., яке вдвох завантажили до білого полімерного мішку та намагались з викраденим покинути місце події, однак їх дії помітила потерпіла, яка робила їм зауваження з метою припинення їх незаконних дій.

Розуміючи, що їхні протиправні дії помічені потерпілою, а також те, що через її безпорадний стан вона не спроможна чинити будь-якого опору, продовжили вже відкрито викрадати вищевказане майно, з яким разом покинули місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 905,50 гривень.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 20.02.2019 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, закрито у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не оспорюючи вирок в частині фактичних обставин вчинення злочину та його кваліфікації, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок суду в частині призначеного йому покарання. Просить призначити йому покарання більш м`яке, із застосуванням ст. 69 КК України, оскільки вважає, що районним судом не в повній мірі враховані дані про його особу, зокрема, визнання вини, щире каяття, наявність у нього хвороби, на утриманні малолітньої дитини та матері.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача; думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили призначити покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржений вирок без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального, кримінального процесуального Закону та Конвенції.

Так, судом першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно досліджені докази у даному кримінальному провадженні, на підставі яких суд дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення та правильність його кваліфікації в апеляційній скарзі не оспорюється, тому не перевіряється апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо надмірної суворості призначеного судом покарання апеляційний суд визнає необґрунтованими і безпідставними.

З оскарженого вироку вбачається, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_8 покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, в повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, під час розгляду справи районний суд до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, відніс активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд першої інстанції визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.

Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому районний суд врахував і висновки, зазначені у досудовій доповіді на обвинуваченого ОСОБА_8 , наданої Балтським РВ філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області, зокрема те, що ризик вчинення повторного правопорушення та ризик небезпеки для суспільства чи окремих її осіб мають дуже високий рівень, враховуючи який, а також інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя та історію правопорушень, орган пробації вважає, що відбування покарання обвинуваченим без позбавлення або обмеження волі створює небезпеку для суспільства та окремих її членів та високу ймовірність вчинення повторного правопорушення.

Також при призначенні покарання судом було враховано ту обставину, що ОСОБА_8 був умовно-достроково звільнений на підставі ухвали Дубенського районного суду Рівненської області від 24.10.2016, і вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення, а тому районний суд обґрунтовано частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Балтського районного суду Одеської області від 07.02.2014 до покарання, призначеного цим вироком.

За наведених вище обставин, визнавши дві обтяжуючі покарання обставини, районний суд призначив обвинуваченому за ч. 3 ст. 186 КК України покарання, яке дорівнює мінімальному строку покарання, передбаченому санкцією найнижчої норми кримінального закону, що інкримінується обвинуваченому ОСОБА_8 .

Щодо доводів обвинуваченого про наявність у нього хвороби, яка потребує негайного лікування та унеможливлює його перебування в умовах тримання під вартою, то вказані доводи спростовуються наявною у матеріалах справи медичною довідкою з ОУІА № 21 від 05.12.2019, відповідно до якої ОСОБА_8 клінічно здоровий. (т. 2 а. с. 9)

Також не знайшли свого підтвердження доказами доводи апеляційної скарги про те, що на утриманні обвинуваченого перебуває його малолітня дитина та мати, похилого віку, оскільки ОСОБА_8 не мав постійного місця роботи або іншого джерела доходу. Також відсутні жодні докази про те, що у нього є дитина.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що доводи обвинуваченого щодо необхідності пом`якшення призначеного судом покарання є безпідставними, оскільки обвинувачений жодним чином не мотивував їх та не надав апеляційному суду жодних доказів.

Інших доводів, які б не були враховані судом першої інстанції та свідчили би про необхідність зміни або скасування оскарженого вироку, апеляційному суду надано не було.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, в зв`язку з чим вважає оскаржений вирок законним, обґрунтованим та мотивованим і вважає за необхідне залишити його без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Балтського районного суду Одеської області від 25.11.2019 у кримінальному провадженні №0000226, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2018, яким ОСОБА_8 засуджений за ч. 3 ст. 186 КК України, - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4