Справа №463/7820/20
Провадження №1-кс/463/4381/20
У Х В А Л А

28 серпня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області, погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури № 1 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на рухоме майно, а саме на транспортний засіб скутер марки «Honda». Пофарбований у червоний та білі кольори, номер шасі « НОМЕР_1 », який перебуває у користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та один ключ до скутера.

Клопотання мотивує тим, що слідчим СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 24.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Зокрема, 24.08.2020р. в ЧЧ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області надійшов рапорт працівника поліції про те, що 24.08.2020р. приблизно о 16:15 год. проводячи патрулювання у м. Львові на вул. Пасічній, 73 ним виявлено невідому особу, яка представилась ОСОБА_3 і який керував згаданим вище транспортним засобом, при огляді якого номер шасі дещо затертий. Такий транспортний засіб має доказове значення для кримінального провадження і тому просить вирішити питання про його арешт.

Слідчий та власник майна в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час судового засідання повідомлялися належним чином. Перший в прохальній частині клопотання просить слухати таке у їх відсутності. Другий причин неявки не повідомив. В силу вимог ст. 172 КПК України їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Оглянувши та перевіривши надані матеріали, вважаю, що клопотання не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Арешт майна, згідно з п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України є заходом забезпечення кримінального провадження.

За змістом ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 290 КК України полягає в знищенні, підробці або заміні ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміні без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

Разом з тим, виходячи з поданих матеріалів, за версією слідства злочинність дій полягає в тому, що у вказаному транспортному засобі номер шасі лише дещо пошкоджений, що на думку слідчого судді саме по собі не може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України. Будь-яких інших доказів, які б свідчили про вчинення даного кримінального правопорушення матеріали клопотання не містять. Доказів про те, що транспортний засіб перебуває в розшуку немає, як і немає доказів, що вказаний транспортний засіб неправомірно перебуває у володінні ОСОБА_3 .

Вказане ставить під сумнів існування в межах даного клопотання обґрунтованої підозри про вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що це виправдовуватиме застосування такого заходу кримінального провадження як арешт майна.

Як наслідок, немає підстав для висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи як арешт майна і що саме завдяки арешту майна можуть бути виконані завдання кримінального провадження.

Отже, обставини, передбачені ч. 3 ст. 132 КПК України в межах даного клопотання слідчим не доведені, арешт цієї земельної ділянки не відповідає завданням кримінального провадження, а необхідність збереження речових доказів відсутня, що в сукупності з вищенаведеним, виключає можливість задоволення даного клопотання.

Керуючись вимогами ст.ст. 9,131,132,170-173, 309 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого слідчого СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області, погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури № 1 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000208 від 24.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1