В И Р О К
іменем України
Справа № 151/257/17

Провадження № 1-кп/126/60/2020

"01" вересня 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , адвоката захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження № 0000019 від 28.01.2017 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, учня ДНЗ «ПТУ № 35 с. Ольгопіль», судимого: 14.03.2016 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки з випробуванням, 29.03.2016 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців з випробуванням, згідно ухвали Тростянецького районного суду Вінницької області від 08.06.2016 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком 2 роки з випробуванням, 15.10.2019 Вінницьким апеляційним судом за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.4 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27.01.2017 близько 13 год. неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 разом з потерпілою ОСОБА_7 перебували на території Ольгопільського професійно-технічного училища № 35 неподалік навчального корпусу, розташованого по вул. Шляхова 52, в с. Ольгопіль Чечельницького району Вінницької області, де відпочивали разом з друзями. Через деякий час обвинувачений попросив у потерпілої мобільний телефон, щоб подзвонити до своєї матері. ОСОБА_7 погодилась та дала йому свій мобільний телефон марки «Fly» моделі «FS501 Nimbus3». В подальшому ОСОБА_4 , не повертаючи потерпілій телефон, разом з нею пішов до кімнати № 7 вищевказаного гуртожитку. Після цього близько 14 год, перебуваючи в цій кімнаті гуртожитку, ОСОБА_7 попросила повернути належний їй телефон. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, з метою утримання мобільного телефону в себе, ігноруючи вимоги ОСОБА_7 щодо повернення телефону, застосував до потерпілої фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, а саме наніс один удар долонею правої руки в область лівої щоки ОСОБА_7 , чим спричинив їй тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Після цього ОСОБА_4 залишив приміщення гуртожитку, так і не повернувши викрадений у потерпілої ОСОБА_7 телефон. В подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, продавши його ОСОБА_8 за 600 грн., який не знав, що майно крадене. Вартість телефону згідно висновку експерта становить 1100 грн. Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1100 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому звинуваченні визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, показавши, що 27.01.2017 близько 13 год. він разом з ОСОБА_7 був на території училища в с. Ольгопіль, де він навчається. Там вони відпочивали разом з друзями. Через деякий час він попросив у ОСОБА_7 її мобільний телефон, щоб зателефонувати матері. ОСОБА_7 погодилась та дала йому мобільний телефон. Після цього він, не віддавши ОСОБА_7 мобільний телефон, пішов з нею до кімнати № 7 в гуртожитку. Близько 14 год ОСОБА_7 сказала йому віддати телефон, але він не віддав, а долонею вдарив її по щоці і вийшов з гуртожитку. Мобільний телефон він ОСОБА_7 так і не віддав, а продав його ОСОБА_8 за 600 грн. Просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним, що 27.01.2017 близько 13 год. неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 разом з потерпілою ОСОБА_7 перебували на території Ольгопільського професійно-технічного училища № 35 неподалік навчального корпусу, розташованого по вул. Шляхова 52, в с. Ольгопіль Чечельницького району Вінницької області, де відпочивали разом з друзями. Через деякий час обвинувачений попросив у потерпілої мобільний телефон, щоб подзвонити до своєї матері. ОСОБА_7 погодилась та дала йому мобільний телефон марки «Fly» моделі «FS501 Nimbus3». В подальшому ОСОБА_4 , не повертаючи потерпілій телефон, разом з нею пішов до кімнати № 7 вищевказаного гуртожитку. Після цього близько 14 год, перебуваючи в цій кімнаті гуртожитку, ОСОБА_7 попросила повернути належний їй телефон. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, з метою утримання мобільного телефону в себе, ігноруючи вимоги ОСОБА_7 щодо повернення телефону, застосував до потерпілої фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, а саме наніс один удар долонею правої руки в область лівої щоки ОСОБА_7 , чим спричинив їй тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Після цього ОСОБА_4 залишив приміщення гуртожитку, так і не повернувши викрадений у потерпілої ОСОБА_7 телефон. В подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, продавши його ОСОБА_8 за 600 грн., який не знав, що майно крадене. Вартість телефону згідно висновку експерта становить 1100 грн. Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1100 грн.

Ці дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України, як вчинення відкритого викрадення - грабежу, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні висловив думку, що виходячи із встановлених в судовому засіданні обставин, особи винного ОСОБА_4 , пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, просить призначити ОСОБА_4 покарання по ч.2 ст. 186 КК України у виді п`яти років позбавлення волі; на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді шести років позбавлення волі.
Обвинувачений ОСОБА_4 просить зарахувати йому строк перебування під вартою з вересня 2017 року з розрахунку один день утримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 стверджує, що оскільки Закон України № 838-УІІІ про врахування строку утримання під вартою відповідно до правового висновку має ультраактивну дію, тобто продовжує свою дію щодо осіб, котрі вчинили злочини під час дії цього Закону і після його скасування, просить зарахувати його підзахисному один день утриманні під вартою з 05.09.2017 року до дня постановлення вироку за два дні позбавлення волі і звільнити його з-під варти в залі суду.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який характеризується позитивно за місцем проживання та навчання.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що він повністю визнав свою вину, вчинив злочин будучи неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий вироком Вінницького апеляційного суду від 15.10.2019 за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна, вирок набрав законної сили 15.11.2019 року.
Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів буде обрання йому покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за попереднім вироком.
Щодо розрахунку строку утримання під вартою до строку позбавлення волі, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин 21.01.2017 року під час дії Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 р. № 838-УІІІ.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року в справі № 663/537/17 якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переважаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст. 5 КК України не допускається.
У відповідності до ч.4 ст. 442 КПК у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів або палата, об`єднана палата, що передала справу відповідно на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду.
Таким чином, виходячи з вищенаведеного, при зарахуванню ОСОБА_4 строку утриманні під вартою в строк відбування покарання у виді позбавлення волі необхідно виходити з розрахунку один день утримання під вартою за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст. 72 КПК України в редакції Закону № 838-УІІІ з часу поміщення його в слідчий ізолятор з 14.09.2017 року.
Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.
Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.
З матеріалів кримінальної справи вбачається, що по справі понесені процесуальні витрати на проведення експертизи у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованої державної установи.
Витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи становлять 176,20 грн.
Вищезазначені витрати на залучення експертів з ініціативи сторони обвинувачення, відповідно до ч.2 ст.122 та ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369 ч.3, 373-376 КПК України, суд
З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Вінницького апеляційного суду від 15.10.2019 призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді шести років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIІІ від 26.11.2015) ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час судового розгляду кримінального провадження зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 14.09.2017 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити утримання під вартою до 14.09.2020 року включно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 176 гривень 20 копійок витрат за проведення експертизи.

Речові докази: мобільний телефон марки «Fly» моделі «FS501 Nimbus3», який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Чечельницького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області повернути ОСОБА_7 , як власниці.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя ОСОБА_9