УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 420 201 100 000 001 00 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в :

Старший слідчий СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні № 420 201 100 000 001 00 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України про арешт майна, що на праві власності належить ОСОБА_5 , а саме: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, автомобіль «Honda», 2016 року, коричневого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль «Honda» 2010 року, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 .

Клопотання обгрунтоване тим, що СУ ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 420 201 100 000 001 00 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 27.05.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що підозрюваному ОСОБА_4 на праві приватної власності не належить будь-яке рухоме чи нерухоме майно.

Однак встановлено, що 24.09.2005 року Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Крім того, встановлено, що відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на рухоме майно за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 23.03.2013 зареєстровано право приватної власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0.

Крім того, відповідно до інформації з Регіонального сервісного центру МВС в Київській області встановлено, що за ОСОБА_5 зареєстровано два автомобілі, а саме: автомобіль автомобіль «Honda», 2016 року, коричневого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль «Honda» 2010 року, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 .

Оскільки, санкція ч. 3 ст. 369 КК України за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає конфіскацію майна, слідчий поросив накласти арешт на квартиру та автомобілі з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

В судовому засіданні слідчий доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому та накласти арешт на вказане у клопотанні майно.

ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, вважаючи його не обґрунтованим та відсутніми підстави визначенні ч.2 ст.170 КПК України для накладення арешту, оскільки майно на яке слідчий просить накласти арешт йому не належить, а належить його колишній дружині з якою у нього відсутні будь-які відносини.

Заслухавши слідчого, підозрюваного, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, СУ ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 420 201 100 000 001 00 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України.

В рамках даного кримінального провадження слідчий звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, що на праві власності належить ОСОБА_5 , а саме: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, автомобіль «Honda», 2016 року, коричневого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль «Honda» 2010 року, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 .

Обгрунтовуючи підстави для накладення арешту слідчий вказує, що санкція ч. 3 ст. 369 КК України за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає конфіскацію майна, а тому є підстави для накладення арешту на квартиру та автомобілі з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, доводи клопотання прокурора та додані до нього матеріали не містять достатніх відомостей, які б у відповідності до ст. 170 КПК України давали підстави для накладення арешту транспортні засоби зазначенні у клопотанні.

Однією з правових підстав для накладення арешту слідчим вказується з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Проте, в судовому засіданні встановлено, що майно на яке слідчий просив накласти арешт не належить підозрюваному, а належить його колишній дружині, отже встановлено відсутність будь-якого права підозрюваного щодо вказаного у клопотанні майна.
Отже сукупність вказаних вище обставин свідчить про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає законних підстав для арешту натранспортні засоби, що зазначенні у клопотанні прокурора.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, що на праві власності належить ОСОБА_5 , а саме: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, автомобіль «Honda», 2016 року, коричневого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль «Honda» 2010 року, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлений 22.07.2020.

Слідчий суддя: