Справа 556/324/20
Номер провадження 1-кп/556/83/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Рядок статзвіту № 21

04.12.2020

Володимирецький районний суд Рівненської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,
неповнолітнього обвинуваченого, цивільного відповідача ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володимирець кримінальне провадження №0000553 по обвинуваченню неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, -

за ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження при наступних обставинах.

Так, 23.12.2019 року приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у кімнаті №5 гуртожитку №2 ВПУ №29, що по вул. Київська, 49 в смт Володимирець Рівненської області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, кулаком правої та лівої руки наніс три удари в область обличчя та голови ОСОБА_4 , внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді гематом лівого ока та обох вушних раковин, які згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в заподіянні легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Будучи допитаним в судовому засіданні, ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненому, відмовився від дачі пояснень, підтвердив, що фактичні обставини вчиненого ним злочину правильно викладено в обвинувальному акті. Щиро розкаявся у вчиненому, прросив потерпілого пробачити йому та суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_9 дійсно заподіяв йому тілесні ушкодження при обставинах, які вказані в обвинувальному акті. Від отриманих ушкоджень він лікувався, відчував біль, незручності. Підтримав свій цивільний позов про стягнення моральної шкоди, не заперечував проти обрання міри покарання відносно ОСОБА_6 у вигляді громадських робіт.

Крім показань обвинуваченого та потерпілого, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена сукупністю інших досліджених судом доказів, в т.ч.

- висновком судово-медичної експертизи №186 від 26.12.2019 року (т.1 а.с. 35), з якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді гематом лівого ока та обох вушних раковин, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вказані рани виникли від дії тупого предмету, можливо, від ударів руками, ногами;

- протоколами слідчих експериментів з потерпілим ОСОБА_4 (т.1 а.с.21-23) та підозрюваним ОСОБА_6 (т.1 а.с.54-55), під час яких учасники кримінального провадження показали, в які частини тіла потерпілого наносились удари.

Проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 повністю доведена в ході досудового розслідування та знайшла своє підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України є правильною.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 у відповідності до ч.1 ст.66 КК України є щире розкаяння у вчиненому та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав, розкаявся у вчиненому.

На підставі звіту про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеного службою в справах дітей віиконавчого комітету Вараської міської ради, судом встановлено, що ОСОБА_6 проживає разом з бабцею, його батько помер, відносини з матір"ю неприязні. ОСОБА_6 є фізично та психічно здоровим, щиро розкаюється у вчиненому, має намір змінити поведінку, немає асоціальних зв`язків. Найбільш доцільними заходами щодо неповнолітнього ОСОБА_6 є призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

З урахуванням викладеного, при обранні покарання за ч.1 ст.125 КК України, приймаючи до уваги висновок органу пробації, викладений у досудовій доповіді, особу обвинуваченого, сукупність пом`якшуючих обставин, враховуючи, що вчинене ОСОБА_11 кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у відповідності до санкції ч.1 ст.125 КК України у вигляді громадських робіт. При цьому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання неповнолітнього обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

З приводу заявленого потерпілим цивільного позову судом встановлено наступне.

Потерпілий ОСОБА_4 заявив позов про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, в розмірі 9000 грн. В обґрунтування позову та на його підтримку в судовому засіданні зазначав, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він зазнав фізичного болю та моральних страждань, переніс емоційний стрес, звертався за медичною допомогою, змушений був лікуватись.

Обвинувачений ОСОБА_6 не визнав позов про відшкодування моральної шкоди повністю, в судовому засіданні його захисник, представник цивільного відповідача пояснив, що глибина та інтенсивність моральних страждань потерпілого не була настільки глибокою, як він стверджує, і отримані ним ушкодження не потребували лікування.

У відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, при наявності вини.

Як вбачається з Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що внаслідок отримання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, болю, пригніченні, втраті часу, порушенні звичного життя, відносин з оточуючими та в сім`ї, необхідності затрачання зусиль для відновлення здоров`я та звичних життєвих зв`язків.

При визначенні розміру шкоди суд враховує тривалість та інтенсивність обмеження життєвої активності потерпілого, ступінь порушення звичних для них життєвих зв`язків та зусилля по їх відновленню.

Враховуючи викладене, виходячи з вимог розумності, справедливості та виваженості, суд приходить до висновку, що заявлений потерпілим позов про стягнення моральної шкоди на суму 9000 грн відповідає глибині та інтенсивності моральних страждань, є співмірним із втратами, понесеними потерпілим, у зв`язку з чим цивільний позов на цю суму підлягає задоволенню.

Також у відповідності до ст.128, 129 КПК України, ст.133, 141 ЦПК України підлягає задоволенню позов в частині стягнення з ОСОБА_12 в користь потерпілого понесених ним та документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у вигляді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.

Позов потерпілого задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 в користь ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди кошти в сумі 9000 (дев`ять тисяч) грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) грн., а всього стягнути 10000 (десять тисяч) грн.

На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя: