Справа № 991/7322/20
Провадження №11-сс/991/813/20
Слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 991/7322/20 про повернення скарги на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою про злочин,

ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскаржуваного судового рішення
і встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 вересня 2020 року було повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою про злочин.

Зазначену ухвалу слідчий суддя мотивувала наступним.

28.08.2020 ОСОБА_6 звернувся із заявою про злочин до Державного бюро розслідування. Слідчий ДБР в порушення встановленого ст. 214 КПК України строку вчинив бездіяльність, тому ОСОБА_6 просить зобов`язати слідчого ДБР внести відомості до ЄРДР відповідно до його заяви та прийняти окрему ухвалу щодо бездіяльності слідчого ДБР.

Слідчий суддя, посилаючись на ст. 33-1, 216, пункту 20-2 розділу XI "Перехідні положення" КПК України, які визначають підсудність, зазначила, що слідчим суддям Вищого антикорупційного суду підсудні скарги, подані в порядку ст. 303 КПК України на дії або бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України або їх процесуальних керівників (прокурорів). Тому слідчий Державного бюро розслідувань не є суб`єктом, бездіяльність якого може бути предметом розгляду у Вищому антикорупційному суді в порядку ст. 303 КПК України.

З огляду на викладене, у слідчого судді Вищого антикорупційного суду відсутні правові підстави і процесуальні повноваження здійснювати розгляд скарги ОСОБА_6 на дії (бездіяльність) слідчого ДБР, що є підставою для повернення скарги.

Вимоги апеляційної скарги
і узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погодившись із вказаною вище ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 було подано апеляційну у скаргу, у якій він прохав поновити йому строк для звернення із апеляційною скаргою, скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 вересня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу на бездіяльність слідчого ДБР.
На обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначив, що у Городищенському районі Черкаської області працівниками поліції, прокуратури та суду створена злочинна група, яка вчиняє протизаконні дії з метою власного збагачення. Відповідно до примітки ст. 45 КК України порушення, що підпадають під ознаки ст. 364 КК України, вважаються корупційними, а тому підсудні Вищому антикорупційному суду. Прохає скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну.

Позиції учасників судового провадження
ОСОБА_6 про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, посилаючись на діючі карантинні обмеження прохав апеляційний розгляд здійснити за його відсутності (а.с. 9).
Уповноважений представник ТУ Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Києві у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 19, 22), причини неявки суду не повідомив.

З підстав, передбачених ч. 4 ст. 405 КПК України, судовий розгляд здійснено за відсутності учасників судового провадження.

Мотиви суду
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали апеляційного провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Вирішуючи порушене ОСОБА_6 питання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження ОСОБА_6 обґрунтовує отриманням копії оскаржуваної ухвали лише 15 вересня 2020 року та неможливістю своєчасного направлення апеляційної скарги поштою з огляду на графік роботи поштового відділення в населеному пункті, де він мешкає.
Як вбачається із матеріалів скарги, ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду, яка є предметом апеляційного оскарження, постановлена 02 вересня 2020 року за відсутності ОСОБА_6 . Копію ухвали ОСОБА_6 отримав поштою 15 вересня 2020 року (а.с. 8), отже останнім днем подання апеляційної скарги є неділя 20 вересня 2020 року. Втім відповідно до графіку роботи поштового відділення Укрпошти у с. Валява Городищенського району Черкаської області, де проживає ОСОБА_6 , понеділок є вихідним днем. Тому ОСОБА_6 відправив апеляційну скаргу у вівторок 22 вересня 2020 року, із пропуском строку на апеляційне оскарження у один день.
Зважаючи на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_6 пропустив встановлений строк через об`єктивні обставини, що не залежали від його волі, а тому це є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 вересня 2020 року.

Частиною 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст. 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

Згідно з положеннями ст. 33-1 КПК України, Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.

Приміткою ст. 45 КК України зазначено, що корупційними злочинами вважаються: а) злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем; б) злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368-369-2 КК України.

Кримінальні правопорушення, які вчинені за умов, визначених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України, віднесені до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Повертаючи скаргу, слідчий суддя Вищого антикорупційного суду дійшла висновку про непідсудність скарги ОСОБА_6 , оскільки слідчим суддям Вищого антикорупційного суду підсудні скарги, подані в порядку ст. 303 КПК України, на дії або бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України або їх процесуальних керівників прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, а слідчий Державного бюро розслідувань не є суб`єктом, бездіяльність якого може бути предметом розгляду у Вищому антикорупційному суді в порядку ст. 303 КПК України.

Дослідивши матеріали апеляційного провадження, колегія суддів зазначає наступне.

28.08.2020 ОСОБА_6 звернувся до керівника Державного бюро розслідування із заявою про злочин за фактом існування злочинного угрупування з працівників поліції, прокуратури та суддів (а.с. 2). Посадова особа Державного бюро розслідувань, за твердженням ОСОБА_6 , допустила бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄДРД за його заявою. Тобто суб`єктом оскарження за скаргою ОСОБА_6 є бездіяльність посадової особи Державного бюро розслідувань, яка, в силу наведених вище норм, не може бути предметом розгляду у Вищому антикорупційному суді. Зазначене було цілком правомірно встановлено слідчим суддею, через що скаргу ОСОБА_6 з підстав, визначених п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, повернуто.

З огляду на викладене, колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду приходить до висновку про відсутність правових підстав для здійснення судового контролю слідчим суддею Вищого антикорупційного суду при розгляді скарги ОСОБА_6 на дії (бездіяльність) слідчого Державного бюро розслідувань.

Окремо Суд зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України, ОСОБА_6 наділений правом на повторне звернення до слідчого судді належного суду в порядку, передбаченому КПК України, із цією скаргою.

В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів констатує, що слідчий суддя дійшла цілком вірних висновків про повернення непідсудної Вищому антикорупційному суду скарги ОСОБА_6 , що обумовлює законність, обґрунтованість і вмотивованість такої ухвали. Зазначене є підставою для залишення апеляційної скарги ОСОБА_6 без задоволення, а ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.09.2020 без змін.

Керуючись статтями 33-1, 216, 303-304, 376, 405, 407, 418, 532 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 вересня 2020 року залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 вересня 2020 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4