печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 21.09.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001546 від 18.08.2020, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 21.09.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001546 від 18.08.2020.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що в провадженні Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань перебувають матеріали досудового розслідування № 0001546 від 18.08.2020 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001546 від 18.08.2020 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, ОСОБА_3 було подано до Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань клопотання про залучення його в якості потерпілого у даному кримінальному провадженні.

За результатами розгляду вищезазначеного клопотання, 21.09.2020, слідчим другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у його задоволенні.

Враховуючи, що висновки слідчого про відмову у визнанні потерпілим не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, а відтак постанова є невмотивованою, ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувану постанову.

В судове засідання особа що звернулася зі скаргою не з`явилась, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином. ОСОБА_3 подав до суду клопотання про розгляд скарги за його відсутності, в якій вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник Державного бюро розслідувань у судове засідання не з`явився, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки особа, яка подала скаргу, слідчий про час та місце розгляду скарги повідомлені належні чином, проте, в судове засідання не з`явились, враховуючи строк розгляду скарги під час досудового розслідування, встановлений КПК України, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності в судовому засіданні особи, яка її подала та слідчого, на підставі наявних матеріалів.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань перебувають матеріали досудового розслідування № 0001546 від 18.08.2020 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001546 від 18.08.2020 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, ОСОБА_3 було подано до Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань клопотання про залучення його в якості потерпілого у даному кримінальному провадженні.

За результатами розгляду вищезазначеного клопотання, 21.09.2020, слідчим другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у його задоволенні, оскільки в матеріалах вищевказаного кримінального провадження відсутні підтверджуючі відомості про завдання ОСОБА_3 шкоди.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному проваджені може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Так, зміст оскаржуваної постанови зводиться до загальних формулювань та не відповідає положенням ст. 110 КПК України. Зокрема, слідчим не надано належної оцінки доказам, наданим ОСОБА_3 , які підтверджують факт завдання йому шкоди. Відмовляючи у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001546 від 18.08.2020, слідчий зазначив, що в матеріалах вищевказаного кримінального провадження відсутні підтверджуючі відомості про завдання будь якої шкоди.

Аналізуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 21.09.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001546 від 18.08.2020, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 110, 220, 221, 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 21.09.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001546 від 18.08.2020- скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає безумовному її виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1