Справа № 577/1149/20
Провадження № 1-кп/577/88/21

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2021 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника
неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
законного представника
потерпілої ОСОБА_8 ,
представника служби у справах дітей
Конотопської міської ради
Сумської області ОСОБА_9 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
18 лютого 2020 року (точний час у ході досудового розслідування кримінального провадження не встановлений) ОСОБА_3 , перебуваючи у квартирі свого знайомого за адресою: АДРЕСА_2 , помітила у кімнаті смартфон марки «Samsung SM-J250FZDDSEK» ІМЕІ: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та був підключений до підзарядного пристрою.
В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний корисливий намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний корисливий намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що її дії є непомітними для сторонніх осіб, таємно викрала смартфон марки «Samsung SM-J250FZDDSEK» ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 2 226 грн 00 коп з картою пам`яті Мікро SD «Samsung 32 Gb Class 10+» вартістю 168 грн 00 коп, всього ОСОБА_3 викрала належне потерпілій ОСОБА_7 майно на загальну суму 2 394 грн 00 коп.
З викраденим майном ОСОБА_3 залишила місце скоєння кримінального правопорушення.
У подальшому викраденим майном ОСОБА_3 розпорядилася на власний розсуд.
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у таємному викраденні чужого майна визнала повністю та надала показання, що 18 лютого 2020 року близько 22 години вона відпочивала у квартирі свого знайомого за адресою: АДРЕСА_2 . У вказаній квартирі відпочивала також ОСОБА_7 . Вона попрохала у ОСОБА_7 смартфон, щоб зателефонувати та ОСОБА_7 сказала, що вказаний смартфон знаходиться в іншій кімнаті на підзарядці. Вона вийшла до іншої кімнати та побачила на столі смартфон марки «Samsung», який стояв на підзарядці. В цей час вона вирішила викрасти вказаний смартфон. Зрозумівши, що її ніхто не бачить, вона взяла смартфон та залишила квартиру. У смартфоні знаходилася сім-картка та карта пам`яті. З вказаного смартфону вона викинула сім-карту та, вставивши свою, користувалася ним. Через декілька днів до неї прийшли працівники поліції, яким вона видала смартфон. Щиро розкаюється у вчиненому.
Законний представник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_6 , будучи з її згоди допитана як свідок, надала показання, що з квітня 2019 року її донька ОСОБА_3 проживає окремо. У ОСОБА_10 є малолітня дитина донька ОСОБА_11 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , але за рішенням суду ОСОБА_3 позбавлена батьківських прав у відношенні доньки та вона призначена опікуном над онукою. ОСОБА_3 має повну загальну середню освіту, але є інвалідом з дитинства, а тому іноді поводить себе нервово. Вона не може сказати, що спонукало ОСОБА_3 скоїти кримінальне правопорушення, оскільки остання проживає окремо від неї.
Потерпіла ОСОБА_7 надала показання, що 18 лютого 2020 року вона із своїми знайомими відпочивала в кафе «Релакс», де познайомилися із ОСОБА_3 . Один із її знайомих ОСОБА_12 запросив їх до себе додому та близько 23 години вони приїхали до квартири ОСОБА_12 , яка розташована у будинку АДРЕСА_3 , де продовжили відпочивати. Вони сиділи на кухні, а телефон вона поставила на підзарядку в іншій кімнаті. Через деякий час ОСОБА_3 пішла з квартири, а вона через 20 хвилин виявила, що зник її смартфон марки «Samsung SM-J250FZDDSEK». У смартфоні були карта пам`яті та сім-карта. Як ОСОБА_3 брала смартфон вона не бачила, оскільки перебувала з іншими у другій кімнаті. Вона зателефонувала за номером свого смартфону та жіночій голос відповів їй, що вона помилилася. Вона чекала, що ОСОБА_3 поверне їй смартфон, а коли остання цього не зробила, то вона через 2 дні звернулася до поліції. У подальшому працівниками поліції смартфон був їй повернутий. ОСОБА_3 прохала у неї пробачення. На даний час вона не має претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 та прохає не призначати їй суворе покарання.
Відповідно до показань представника служби у справах дітей Конотопської міської ради Сумської області ОСОБА_9 , обвинувачена ОСОБА_3 на обліку служби у справах дітей Конотопської міської ради Сумської області не перебувала та не перебуває. У зв`язку із народженням ОСОБА_3 09 жовтня 2018 року дитини за рішенням виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області від 06 листопада 2018 року ОСОБА_3 було надано повну цивільну дієздатність.
За показаннями представника служби ювенальної превенції Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_13 , обвинувачена ОСОБА_3 на обліку у ювенальній службі не перебуває, будь-які профілактичні заходи з нею не проводилися.
Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доводиться також протоколом огляду місця події від 24 лютого 2020 року, з якого вбачається, що 24 лютого 2020 року у приміщенні Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 видала працівникам поліції мобільний телефон (смартфон) марки «Samsung SM-J250FZDDSEK» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , сірого кольору, пояснивши, що вказаний телефон (смартфон) вона викрала у знайомої дівчини на ім`я ОСОБА_14 (а.с. 102-103).
За висновком експерта № 19/119/11/1-565е від 27 лютого 2020 року вартість смартфону «Samsung SM-J250FZDDSEK» станом на 18 лютого 2020 року складала 2 226 грн 00 коп, карти пам`яті Мікро SD «Samsung 32 Gb Class 10+» - 168 грн 00 коп (а.с. 107-111).
При проведенні 26 лютого 2020 року слідчого експерименту ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 та законного представника ОСОБА_6 , показала, що скоїла крадіжку смартфону, коли перебувала у квартирі АДРЕСА_4 (а.с. 119-121).
За висновком судово-психіатричного експерта № 125 від 12 березня 2020 року ОСОБА_3 на час скоєння кримінального правопорушення виявляла ознаки легкої розумової відсталості (легка дебільність) з порушенням поведінки, не виявляла ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_3 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_3 не потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру (а.с. 125-128).
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Проте суд приходить висновку, що дії обвинуваченої підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Суд вважає, що така кваліфікуюча обставина як вчинення кримінального правопорушення повторно не знайшла свого підтвердження під час перевірки її доказами.
Так відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями цього Кодексу, визнається повторним лише у випадках, передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Згідно з приміткою 1 до ст. 185 КК України у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.
В обвинувальному акті зазначено та в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судима (а.с. 113).
Судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не завершений, а стороною обвинувачення не було надано суду вирок, яким би ОСОБА_3 була визнана винною та засуджена за вчинення іншого кримінального правопорушення, зокрема, кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 185, 186, 189-191 та ст. ст. 187, 262 КК України.
Згідно з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Положеннями ст. 62 Конституції України гарантується, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Єдиною підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації дій особи за кваліфікуючою ознакою «повторність» без постановлення обвинувального вироку суду стосовно цієї особи за першим епізодом, який дає підстави для кваліфікації ознаки «повторність», є розгляд першого і наступних однорідних або тотожних злочинів в одному кримінальному провадженні (постанови ОП ККС ВС від 14 вересня 2020 року справі № 591/4366/18 (провадження № 51-1122кмо20).
Таким чином вина обвинуваченої ОСОБА_3 повністю доведена та своїми діями, які виразилися у таємному викраденні належного ОСОБА_7 смартфону марки «Samsung SM-J250FZDDSEK» з картою пам`яті Мікро SD «Samsung 32 Gb Class 10+, вона скоїла кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить: обвинувачена щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, вчинила кримінальний проступок, будучи неповнолітньою.
Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України, обтяжували покарання неповнолітньої обвинуваченої, суд не вбачає.
Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої, складену Конотопським МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області, відповідно до якої орган пробації, враховуючи інформацію, яка характеризує неповнолітню обвинувачену, спосіб її життя, а також середній ризик вчинення нею повторного кримінального правопорушення, вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного, посиленого нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень (а.с. 41-44).
Суд враховує, що, відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.
Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У п. 33 рішення Європейського Суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Європейський Суд з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» (п. 38 рішення від 06 листопада 2008 року), вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип законності і воно не було свавільним».
При призначенні покарання суд враховує обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , а також, що вона є інвалідом з дитинства, умови її життя та виховання, рівень її розвитку, думку потерпілої, яка не має претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 , ту обставину, що тяжких наслідків від дій ОСОБА_3 не настало, а також досудову доповідь органу пробації, який не виключає можливість виконання призначеного ОСОБА_3 покарання у громаді.
Також суд враховує, що на час скоєння кримінального проступку ОСОБА_3 була неповнолітньою (їй виповнилося 17 років), а відповідно до ч. 1 ст. 98 КК України до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: 1) штраф; 2) громадські роботи; 3) виправні роботи; 4) арешт; 5) позбавлення волі на певний строк.
Як орієнтує Пленум Верховного Суду у своїй постанові «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16 квітня 2004 року № 5 до неповнолітніх можуть бути застосовані лише покарання, передбачені ст. 98 КК України. Застосування до осіб, які на час постановлення вироку не досягли шістнадцятирічного віку, таких покарань, як громадські та виправні роботи, а також арешту законом не передбачено. Перелік видів покарань, визначений у ст. 98 КК, є вичерпним. Інші основні та додаткові покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття. Визначаючи розмір покарання таким особам, суд має виходити з відповідних положень статей 99-102 КК.
Встановлено, що ОСОБА_3 не має самостійного доходу, власних коштів або майна, на яке може бути звернуте стягнення, вона не працює, що виключає можливість призначення їй покарання у виді штрафу та виправних робіт. Вона є інвалідом з дитинства та на даний час вирішує питання щодо встановлення їй групи інвалідності, що позбавляє суд можливості призначити їй покарання у виді громадських робіт.
Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 листопада 2020 року ОСОБА_3 позбавлена батьківських прав у відношенні малолітньої доньки - ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 167-169). Інших дітей обвинувачена не має.

За таких обставин, з урахуванням видів покарань, які можуть бути призначені неповнолітнім, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді арешту.

Передбачених законом перешкод для призначення ОСОБА_3 покарання у виді арешту судом встановлено не було.

При цьому суд приймає до уваги, що, відповідно до 101 КК України арешт полягає у триманні неповнолітнього, який на момент постановлення вироку досяг шістнадцяти років, в умовах ізоляції в спеціально пристосованих установах на строк від 15 до 45 діб, а також, що згідно ч.ч. 2, 3 ст. 104 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути застосоване до неповнолітнього лише у разі його засудження до арешту або позбавлення волі. При цьому іспитовий строк установлюється тривалістю від одного до двох років.

Враховуючи особу обвинуваченої, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає можливим при призначенні ОСОБА_3 покарання застосувати положення ст.ст. 75, 104 КК України, та звільнити її від відбування покарання у виді арешту з випробуванням.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою заявлений не був.

Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведеної судової товарознавчої експертизи № 19/119/11/1-565е від 27 лютого 2020 року в розмірі 471 грн 03 коп (а.с. 106) підлягають стягненню з обвинуваченої, у відповідності зі ст. 124 КПК України, у прибуток держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України: мобільний телефон (смартфон) марки «Samsung SM-J250FZDDSEK» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 (а.с. 104), який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 (а.с.105), слід залишити останній.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайоного суду Сумської області від 26 лютого 2020 року на мобільний телефон (смартфон) марки «Samsung SM-J250FZDDSEK» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 (а.с. 166).

Керуючись ст.ст. 100, 174, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, , -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді арешту на строк 30 (тридцять) діб.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді арешту з випробуванням, якщо вона протягом встановленого їй судом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 19/119/11/1-565е від 27 лютого 2020 року в розмірі 471 грн 03 коп (чотириста сімдесят одна грн 03 коп).

Речові докази у справі: мобільний телефон (смартфон) марки «Samsung SM-J250FZDDSEK» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , - залишити потерпілій.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайоного суду Сумської області від 26 лютого 2020 року на мобільний телефон (смартфон) марки «Samsung SM-J250FZDDSEK» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право, відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1