КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 09 липня 2020 року, апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 червня 2020 року,

за участі:
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 21 лютого 2020 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, підозрюваний ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру від 21 лютого 2020 року в рамках кримінального провадження за № 0001417 в частині повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, як необґрунтованої. Зобов`язати уповноваженого прокурора на здійснення нагляду за додержанням законів органами досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, протягом 24 годин з моменту отримання ухвали здійснити дії, щодо внесення відомостей до ЄРДР про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289 КК України.
Апелянт вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, такою що постановлена з порушенням норм кримінального процесуального закону.
Зокрема, слідчим суддею не враховано доводи сторони захисту про відсутність доказів вини та причетності ОСОБА_5 до подій пов`язаних з незаконним заволодінням транспортним засобом. Окрім того, не з`ясовано обставини, які в свою чергу підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Як стверджує ОСОБА_5 вказані фактичні обставини, які викладені в тексті повідомлення пропідозру не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами, які наявнів матеріалах кримінального провадження. Органом досудового розслідування більше ніж за два місяці досудового розслідування не отримано доказів, який б вказували про те, що ОСОБА_5 16 лютого 2020 року перебував на АЗС «ГЛУСКО» у м. Києві, та його безпосередню попередню змову у незаконному заволодінні, вказаного транспортного засобу з ОСОБА_7 . Не підтверджено факту передачі підробленого паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_8 та інших підроблених документів підозрюваному ОСОБА_7 .

Окрім того, відсутня заява про вчинення злочину від власника авто, його не допитано як потерпілого та не з`ясовано думку про інкриміновані ОСОБА_5 обставини.

На думку апелянта, зазначене свідчить, про необґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Окрім того, текст письмового повідомлення про підозру не відповідає вимогам викладеним у ст. 277 КПК України. Слідчим суддею не витребувано у органу досудового розслідування матеріали кримінального провадження, а відтак не досліджено та не співставлено докази з доводами сторони захисту щодо невинуватості ОСОБА_5 та необґрунтованості підозри у вчиненні злочину з матеріалами та процесуальними документами, якими володіє слідство.

В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце судового розгляду йому завчасно повідомлено в установленому законом порядку, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника та підозрюваного які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України, зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 19 лютого 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001417, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
21 лютого 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
23 квітня 2020 року підозрюваний ОСОБА_5 подав до Печерського районного суду м. Києва скаргу про скасування згаданого повідомлення про підозру.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2020 року у задоволені вказаної скарги підозрюваного відмовлено.
Вказане рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Слідчий суддя в постановленій ухвалі вірно зазначив, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості. З таким висновком погоджується колегія суддів.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини вчиненная підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів у вчиненні кримінального правопорушення колегія суддів вбачає обґрунтованість підозри ОСОБА_5 яка узгоджується з практикою Європейським судом з прав людини.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Посилання підозрюваного на те, що вказані фактичні обставини, які викладені в тексті повідомлення пропідозру не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами, які наявнів матеріалах кримінального провадження, є безпідставними, оскільки підлягають перевірці судом під час розгляду кримінального провадження по суті.

Доводи апеляційної скарги про те, що текст письмового повідомлення про підозру не відповідає вимогам викладеним у ст. 277 КПК України, є непереконливими, оскільки спростовуються змістом підозри, яка відповідає вимогам зазначеної статті.

Посилання апелянта на те, що слідчим суддею не витребувано у органу досудового розслідування матеріали кримінального провадження, - не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки матеріали судового провадження містять достатньо відомостей для перевірки обґрунтованості повідомленої підозри ОСОБА_5 .

Інші доводи апеляційної скарги, є безпідставними, оскільки спростовуються висновками слідчого судді, з якими погоджується колегія суддів.
Відтак, зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких підозрюваний просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, та зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, що вирішує суд при розгляді справи по суті.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України,колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого Печерського районного суду м. Києва від 04 червня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 21 лютого 2020 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, - залишити без змін, апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/3238/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_9
Категорія ст. 278 КПК Доповідач: ОСОБА_1