Справа № 624/641/18
Провадження № 1-кп/634/53/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.07.2020смт Сахновщина Харківської області

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Сахновщина матеріали кримінального провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000137 від 04.05.2018 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Слобожанське Кегичівського району Харківської області, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України,

з укладеною 17.07.2020 року між потерпілою ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_6 , захисником ОСОБА_5 угодою про примирення, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до обвинувального акту, в середині березня 2018 року, більш точний час в ході досудового слідства не встановлений, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у житловому будинку АДРЕСА_2 , в якій проживає ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, умисно, відкрито та протиправно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те, що він посягає на чужу власність, і передбачаючи спричинення матеріальної шкоди потерпілому, знаючи, що за його діями спостерігає ОСОБА_7 , діючи відкрито, заволодів цифровим ефірним приймачем Т2 марки «RomsatTR -1017HD», який належить потерпілій ОСОБА_4 , вартістю 403 гривні, чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Після чого зник з місця скоєння злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

17.07.2020 року між потерпілою ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_6 , захисником ОСОБА_5 укладено угоду про примирення.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти укладення угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 просила затвердити угоду про примирення, призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання сторонами. Зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, шкода, заподіяна кримінальним правопорушенням, відшкодована. У зв`язку з чим відмовляється від подання позовної заяви у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні обвинувачений свою провину у скоєному визнав повністю, щиро розкаявся, та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоди про примирення та призначити покарання визначене сторонами.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Частиною 3 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальної дії і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до ч. ч.1, 3 ст. 469 КК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається .

Відповідно до п.1 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст. 473 КПК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, приймаючи до уваги, що діяння обвинуваченого скоєно до набрання чинності змін до ч. 1 ст.186 КК України (Стаття 186 із змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, № 2617-VIII від 22.11.2018), покарання слід застосовувати до обвинуваченого за санкцією ч. 1 статті 186 КК України, яка діяла до вищевказаних змін, у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень .

У судовому засіданні обвинувачений просить угоду про примирення, укладену між ним та потерпілим, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, щиро розкаявся, відшкодував шкоду, завдану потерпілій, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про примирення, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), які згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_6 узгодженої сторонами міри покарання, враховуючи, що діяння обвинуваченим скоєно до набрання чинності змін до ч. 1 ст.186 КК України (Стаття 186 із змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, № 2617-VIII від 22.11.2018), а тому покарання у вигляді штрафу слід застосовувати до обвинуваченого за санкцією ч. 1 статті 186 КК України, згідно до вимог ст. 5 КК України, яка діяла до вищевказаних змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376,469, 472- 475 КПК України, суд ,-

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 17.07.2020 року між потерпілою ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_6 , захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальниого правопорушенння, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень .

Речові докази у відповідності до ст. 100 КПК України:

- цифровий ефірний приймач Т2 марки «RomsatTR -1017HD» вважати повернутими власнику.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 17737 від 13.09.2018 року у сусі 715 грн.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Сахновщинський районний суд Харківської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення копії вироку.

Суддя: