ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1263/20 Справа № 202/5206/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, що не працює, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину 2002 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 та застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення.
Вказує, що з урахуванням того, що підозрюваний з моменту повідомлення про підозру до часу розгляду клопотання по суті не вчиняв дій щодо ухилення від слідства та суду, з обсягу наявних в матеріалах клопотання документів, прокурором не доведено наявності ризику можливого переховування від органу досудового розслідування та/або суду.
Разом з тим, слідчий суддя взяв до уваги те, що ОСОБА_7 на даний час підозрюється у вчиненні умисного нетяжкого злочину, який виразився у заподіянні побоїв працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, і ці обставини свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій останнього, що в свою чергу вказує на наявність ризику можливого незаконного впливу на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні.
Також зазначає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 194 КПК, що дає підстави слідчому судді застосувати до підозрюваного запобіжний захід, однак не наведено достатніх підстав вважати, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Також вказує, що наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків свідчить на користь останнього, є стримуючим фактором і може вважатися запорукою та певною гарантією для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, тому саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде слугувати завданням кримінального провадження, меті обрання запобіжного заходу, зможе запобігти ризику, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не буде надмірним тягарем у порушення прав підозрюваного.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий суддя, всупереч вимогам ст. 186 КПК України виніс ухвалу через 5 діб; було проігноровано клопотання про закриття провадження, в тому числі в якому просили повідомити про нормативно-правові підстави подальшого розгляду клопотання слідчого; своєю ухвалою слідчий суддя дозволив слідчим ГУНП здійснювати кримінальне переслідування спецсуб`єктів, визначених ст. 481 КПК України, не зважаючи на їх статус.
Зазначає, що слідчий, перевищуючи владу та службові повноваження, умисно, порушуючи підслідність здійснення досудового розслідування відносно народного депутата, не будучи Генеральним прокурором або уповноваженою ним особою, вніс відомості в ЄРДР, намагався повідомити про підозру, вказавши в ній недостовірну інформацію та в подальшому подав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вказує, що слідчий суддя у своїй ухвалі у протиправний спосіб тлумачить норми діючого законодавства, беручи на себе повноваження Конституційного суду України. Також слідчий суддя зазначає, що підставою для обрання запобіжного заходу є наявність розумної підозри, яка взагалі не передбачена чинним КПК України.
Також зазначає, що суддею не з`ясовано обґрунтованість підозри, що є необхідним критерієм при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке викликає суспільний резонанс та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років; не враховано, що останній може впливати на свідків у цоьму кримінальному провадженні, оскільки не встановлені та не допитані усі свідки та не проведені з ними інші процесуальні дії.
Зазначає, що слідчим суддею не було взято до уваги ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та не враховано дуже значний обсяг необхідних слідчих дій та процесуальних дій, які залишилися не проведеними в рамках даного кримінального провадження.

Позиції учасників судового провадження.
Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційну скаргу прокурора просили залишити без задоволення.

Прокурор підтримав свою апеляційну скаргу, просив апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Розглядаючи клопотання слідчого, погоджене з прокурором про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, колегія суддів вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснені з метою при провадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

07 вересня 2020 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетрвоська обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Свою ухвалу слідчий суддя мотивував тим, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та наявність ризику, передбаченого п. 3 ст. 177 КПК України.

Однак з даним твердженням колегія суддів погодитись не може.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У матеріалах провадження є всі дані, які пов`язують підозрюваного ОСОБА_7 з подією злочину.

Питання якості (належності, допустимості, достовірності, достатності тощо) доказів на цій стадії провадження не вирішується та є прерогативою суду першої інстанції на стадії судового розгляду, а тому апеляційна скарга захисника в цій частині не заслуговує на увагу.

Перевіряючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на наявність ризиків, апеляційний суд прийшов до висновку, що вони є недоведеними.

Так, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, зазначено, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бакчиєв проти Молдови).

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_7 з моменту повідомлення про підозру по теперішній час не вчиняв дій щодо ухилення від слідства та суду та таких доказів суду апеляційної інстанції не надано, колегія суддів вважає, що ризик, передбачений п. 1 ст. 177 КПК України є недоведеним

Крім того, на недоведеність існування ймовірного ризику, передбаченого п. 1 ст. 177 КПК України, вказують характеризуючі данні про підозрюваного, який є публічною особою, має стійкі соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, постійне місце проживання, раніше не судимий.

Колегія судді зазначає, що в матеріалах провадження відсутня будь-яка інформація на підтвердження того, що підозрюваний ОСОБА_7 здійснював вплив на ключових свідків у кримінальному провадженні, потерпілого або експерта, а абстрактна можливість такого впливу, на думку апеляційного суду, не може вважатися такою, що підтверджує даний ризик.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження, обставин для обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 - відсутні, а клопотання прокурора є необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 - залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2020 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого, погодженого з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4