ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/519/21
Провадження № 1-кс/210/324/21

"08" лютого 2021 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , поданого в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного 27 січня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 за ч.1 ст. 263 КК України

про арешт тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області з вищевказаним клопотанням.
У клопотанні ставиться питання про накладення арешту на вилучені під час обшуку 27 січня 2021 року речі:
?Рамка, пружина та затвор який упаковано до спеціального пакету SUD1156655;

?6 предметів схожих на набої, які упаковано до спеціального пакету SUD 1156653;

?два магазина, які упаковано до спеціального пакету SUD1156654.

Прокурор просить накласти арешт шляхом заборони будь-кому будь-яким чином відчуджувати, розпоряджатись, використовувати вилучені речі до прийняття рішення по кримінальному провадженню та/або скасування арешту, окрім слідчого, прокурора для забезпечення збереження речових доказів, та/або подальшого звернення в дохід держави та виконання завдань кримінального провадження.

Виклад обставин та правова кваліфікація
Слідчим відділенням Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № № 0000074, відомості про яке внесені 27 січня 2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України.
Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Криворізькою місцевою прокуратурою № 1 Дніпропетровської області.
До слідчого відділення Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області 27.01.2021 до чергової частини Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області по лінії «102» надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться предмет схожий на пістолет яким він погрожував заявниці гр. ОСОБА_5 . Під час виїзду на місце події слідчо-оперативної групи був проведений огляд місця події в ході якого була вилучена рамка пістолета "КО 010076, 2 магазини без маркування та 6 патронів з металу жовтого кольору. Обставини події встановлюється.(ЄО №1364 від 27.01.2021)

В подальшому 27.01.2021 в результаті виникнення обставин невідкладної необхідності, на підставі ч. 1 ст. 234 КПК України, в період часу з 15:15 годин до 15:46 годин, працівниками поліції до постановлення ухвали слідчого судді, згідно з нормами КПК передбаченими для огляду та обшуку, був проведений огляд за правилами обшуку житлового приміщення АДРЕСА_2 , яке перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого у кухонній кімнаті було виявлено та вилучено: рамка пістолета "КО 010076, 6 предметів схожих на набої та два магазина.

Під час обшуку було виявлено та вилучено речові докази, що мають відношення для подальшого проведення повного та неупередженого досудового розслідування кримінального правопорушення та встановлення істини по справі, а також безпосередньо майно яке може мати доказову базу, тому виявлені речі, предмети та речовини вилучено відповідно до вимог ч. 1 ст. 234 КПК України, в якості доказів у вказаному кримінальному провадженні

Обґрунтування клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 168 КПК України, вилучені відповідно до протоколу огляду предмети є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до постанови про долучення до кримінального провадження у якості речового доказу, винесеної 27.01.2021 слідчим СВ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 : рамка пістолета, пружина та затвор, який упаковано до спеціального пакету SUD1156655, 6 предметів схожих на набої, які упаковано до спеціального пакету SUD 1156653, два магазина, які упаковано до спеціального пакету SUD1156654 долучено у якості речових доказів у кримінальному провадженні № 0000074 від 27.01.2021.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 29 січня 2021 року було надано дозвіл на проведення обшуку, який фактично відбувся 27 січня 2021 року, в порядку частини 3 статті 233 КПК України, клопотання скеровано до суду засобами поштового зв"язку 28.01.2021року - не пізніше наступного робочого дня після проведеного обшуку.

З метою встановлення обставин вчинення злочину, виникла необхідність у проведенні балістичної експертизи завданням якої є з`ясування чи є предмети схожі на патрони боєприпасами, чи придатні вони до стрільби та чи є предмет схожий на пістолет вогнепальною зброєю.

Накладення арешту на вилучені речі та предмети, які визнано в якості речових доказів, необхідно для виконання цілей кримінального провадження, зокрема їх використання під час досудового розслідування в якості речових доказів, а саме попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження предметів кримінального правопорушення, оскільки існують ризики вчинення зазначених дій, особами у яких вилучено вказане майно, з метою уникнення останніми кримінальної відповідальності.
Позиції сторін
Прокурор надав заяву, в якій підтримав клопотання та просить його задовольнити, розгляд питання про арешт майна здійснити без його участі. Законні власники тимчасово вилученого майна не встановлені.
У відповідності до ч. 4, 6 ст. 107 КПК України, за письмовою заявою учасників судового засідання, фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею про тимчасовий доступ до речей та документів, не здійснювалась.
Щодо дотримання строків звернення із клопотанням:
Частиною 5 статті 171 КПК визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Слідчим суддею встановлено, що з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна слідчий звернувся 28 січня 2021 року, на наступний робочий день після вилучення майна під час огляду місця події, однак клопотання було повернуто для усунення недоліків. Повторно клопотання надійшло у строк, встанолений ухвалою слідчого судді, отже строк звернення до слідчого судді не порушено.
Мотивація суду
Арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (частина 1 статті 131 КПК України)
Згідно з частиною 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, зокрема протоколу обшуку від 27 січня 2021 року, майно, вказане в клопотанні, вилучено в результаті виникнення обставин невідкладної необхідності в квартирі АДРЕСА_2 , яке перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В кухонній кімнаті було виявлено та вилучено: рамка пістолета "КО 010076, 6 предметів схожих на набої та два магазина.

На етапі розгляду цього клопотання не вручено повідомлення про підозру, тому слідчий суддя оцінює лише достатність підстав вважати, чи було вчинено кримінальне правопорушення. Встановлення таких підстав базується на стандарті доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що певна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя враховує, що згідно з пунктом 1 частини 1 статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); а за частиною 2 статті 91 КПК України, доказування полягає у збиранні,перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно положень статей 84 - 85 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
За змістом частини 3 статті 214 КПК України здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду).
Згідно ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Системний аналіз положень статей 7-9, 13, 223, 233-237 КПК України свідчить про те, що обшук є слідчою дією, яка спрямована на збирання доказів: виявлення та фіксацію відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до частин 7 статті 236 КПК України при проведенні обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з частиною 2 статті 168 КПК України та пунктів 1,3 частини 2 статті 167 КПК України під час обшуку може здійснюватись тимчасове вилучення майна, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Слідчим суддею встановлено, що обшук проведено в порядку частини 3 статті 233 КПК України у невідкладному випадку, одразу після чого внесено відомості до ЄРДР, та в подальшому невідкладно подано клопотання про арешт тимчасово вилученого майна та клопотання про легалізацію проведеного обшуку.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що огляд квартири проведено у зв"язку з надходженням повідомлення про злочин, слідчий ОСОБА_7 , який був у складі СОГ прибувши на місце виклику, під час огляду місця події, фактично здійснив огляд житлового приміщення. Після огляду відомості одразу внесені до ЄРДР. Наступного дня після проведення невідкладного огляду слідчий звернувся за погодженням із прокурором до слідчого судді із клопотанням про легалізацію проведення огляду.
За фактичних обставин подій, що відбувались в період часу з 15год.15хв. до 15.46 27 січня 2021 року , та мають ознаки тяжкого злочину, проведений СОГ огляд житлового приміщення, визнано як невідкладний, в розумінні частини 3 статті 233 КПК України з урахуванням статті 237 КПК України, оскільки його проведення було пов`язано з урятуванням життя людини.
З урахуванням положень частини 3 статті 214 КПК України, частини 7 статті 237 КПК України та статей 167-168 КПК України, вилучені під час обшуку речі хоча і набули статуту тимчасово вилученого майна, однак мають ознаки предметів, які вилучені законом з обігу, і підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження..
Прокурор, посилаючись на вимоги частини 2 статті 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речового доказу, просить накласти арешт на вказане майно. В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що вилучене майно визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.
Крім того, вилучені під час обшуку речі можуть бути предметом злочину за частиною 1 статтею 263 КК України.
Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів достатність підстав вважати, що був вчинений злочин, ознаки якого містяться в диспозиції частини 1 статті 263 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 27.01.2021 обшуку , під час якого вилучені вказані у клопотанні речі, можуть бути використані для доведення відомостей про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, передбачених у статті 98 КПК України.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.
Враховуючи викладене, на тимчасово вилучене майно, вказане у клопотанні необхідно накласти арешт.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, та яке могло бути використано для вчинення злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно з частиною 10 статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до частини 4 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Матеріали, додані до клопотання, а так само і клопотання про арешт майна містить обґрунтування застосування найбільш обтяжливих способів арешту, як заборона використовувати вилучені речі до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.
Незастосування такого способу обтяження, на думку слідчого судді, може призвести до пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення вилучених речей, які підпадають під критерії статті 98 КПК України, тобто являються матеріальними об`єкти, і могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Відповідно до статті 174 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167-168, 170-174, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , поданого в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного 27 січня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 за ч.1 ст. 263 КК України про арешт тимчасово вилученого майна , - задовольнити.
Накласти арешт на вилучені під час обшуку квартири АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , проведеного 27 січня 2021 року в порядку частини 3 статті 233 КПК України, предмети (речі):
?Рамка пістолета "КО 010076", який упаковано до спеціального пакету SUD1156655;

?6 патронів з металу жовтого кольору, які упаковано до спеціального пакету SUD 1156653;

?два магазина без маркування, які упаковано до спеціального пакету SUD1156654.

Визначити місцем зберігання вилучених речей камера схову Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Стрєльнікова, 2.
Заборонити будь-кому будь-яким чином відчужувати, розпоряджатись, використовувати вилучені речі до прийняття рішення по кримінальному провадженню та/або скасування арешту, для забезпечення збереження речових доказів, та/або подальшого звернення в дохід держави та виконання завдань кримінального провадження.
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора - процесуального керівника у кримінальному провадженні ОСОБА_3
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 (п"яти) днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1