Справа № 1-4/06
Провадження № 1/175/1/20
Постанова

Іменем України

10 листопада 2020 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретареві ОСОБА_4 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підсудного ОСОБА_7 ,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Бердянськ Запорізької області, там же проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з незакінченою вищою освітою, непрацюючого, одруженого,

у вчиненні злочинів, передбачених п.п.1, 4, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,

встановив:

Згідно обвинувального висновку підсудний ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він, будучи особою, яка раніше вчинила у складі озброєної банди розбій, за пропозицією організатора та учасника банди ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою заволодіння чужим майном шляхом розбою, спланували вчинення умисного вбивства двох осіб - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою заволодіння чужим майном шляхом розбою з корисних мотивів і особливою жорстокістю, за попередньою змовою групою осіб.

12 жовтня 2004 року приблизно о 20.00 годині ОСОБА_8 , озброївшись невстановленими слідством ножем і молотком, приїхав із організатором банди ОСОБА_12 до буд. АДРЕСА_2 , де ОСОБА_13 , який був обізнаний про наявність у сім`ї ОСОБА_14 грошових коштів у сумі 2500 доларів США, озвучив план умисного вбивства двох осіб із корисних мотивів, поєднаний з розбоєм.

ОСОБА_8 та ОСОБА_13 розподілили ролі, та згідно викладеного плану, ОСОБА_8 за допомогою заздалегідь підготовлених знарядь вчинення злочину повинен був скоїти умисне вбивство ОСОБА_15 і ОСОБА_16 з особливою жорстокістю, поєднане з розбоєм за попередньою змовою групою осіб, після чого заволодіти їх майном. Для полегшення вчинення злочину та при необхідності придушення супротиву ОСОБА_14 , ОСОБА_17 була заздалегідь підготовлена клейка стрічка скотч, яким він планував зв`язати руки та обмотати обличчя ОСОБА_14 . Після вчинення злочину ОСОБА_8 повинен був передати ОСОБА_18 третю частину викраденого майна в обмін на інформацію про наявність у ОСОБА_14 крупної суми грошових коштів у доларах США.

12 жовтня 2004 року приблизно о 20.25 годині ОСОБА_8 , діючи у складі організованої групи, згідно раніше розробленому плану з ОСОБА_12 , прибув до буд. АДРЕСА_2 та, увійшовши в довіру до ОСОБА_15 , представившись членом релігійного направлення віросповідання ОСОБА_15 , попросив останнього відчинити двері. ОСОБА_19 , нічого не підозрюючи про злочинний умисел ОСОБА_20 , відчинив двері, після чого підсудний увірвався в дім, де з особливою жорстокістю, у присутності неповнолітнього ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричиняючи останньому особливі страждання, умисно, з метою позбавлення життя, почав наносити ОСОБА_22 множинні, не менш трьох, удари ножем і молотком, а потім і підібраною у коридорі будинку цеглиною, у життєво важливі органи голову, передню частину грудної клітини та по іншим частинам тіла.

Унаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_20 , ОСОБА_22 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колото-різаних поранень грудної клітини з пошкодженням органів плевральної та черевної порожнини (пошкодження серцевої сорочки, передньої стінки правого шлуночка та перегородки серця, передньої стінки шлунку), відкритої черепно-мозкової рани: субарахноїдальні та внутрішньомозкові крововиливи, перелом кісток основи та склепіння черепу, численні забійні рани на голові, синці та садна на обличчі.

У цей же час на шум із однієї з кімнат до коридору вийшла ОСОБА_16 , де ОСОБА_8 , діючи у складі організованої банди, згідно раніше розробленому спільно з ОСОБА_12 плану, з метою умисного вбивства двох осіб з особливою жорстокістю, поєднаного з розбоєм, з корисних мотивів, за попередньою змовою групою осіб, у присутності неповнолітнього ОСОБА_23 , спричиняючи останньому особливі страждання, почав наносити ОСОБА_16 множинні удари молотком і підібраною у коридорі будинку цеглиною у життєво важливі органи голову та тулуб.

В результаті цих умисних злочинних дій ОСОБА_20 , ОСОБА_16 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: субарахноїдальні крововиливи, ділянки забою мозку у лобних частинах, поодинокі внутрішньомозкові крововиливи у речовину мозку, крововиливи у шлуночки головного мозку, багатоуламковий та вдавлений переломи кісток основи та склепіння черепу, численні забійні рани на голові, крововиливи під м`якими покривними тканинами голови, синці на обличчі, синці у лівій пахвовій ділянці та по задньо-пахвовій лінії в проекції 9, 10 ребер ліворуч, перелом 9, 10, 11 ребер по задньо-пахвовій лінії, навколо переломів м`які тканини з крововиливами.

Діючи умисно та послідовно у вчиненні злочину, спричинивши ОСОБА_22 і ОСОБА_16 тілесні ушкодження, подавивши тим самим їх волю до супротиву, ОСОБА_8 зв`язав їм руки та ноги скотчем і знайденими у будинку сорочкою та шнурками. При цьому щоб ОСОБА_16 не змогла кричати та покликати на допомогу, обв`язав скотч навколо її голови, а після цього зв`язав руки та ноги неповнолітньому ОСОБА_24 , силою поклав його на підлогу і відтягнув за ноги вглиб кімнати.

Унаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_20 , ОСОБА_24 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців в області лівої ключиці, лівої ліктьової ямки, на передньо-черевній стінці та в лівому підребер`ї, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи вчинення злочину, цього дня приблизно о 20.30 годині за вказаною адресою ОСОБА_8 почав шукати у будинку місце, де могли знаходитися сховані гроші, та не знайшовши їх, діючи з особливою жорстокістю, застосовуючи силу відносно ОСОБА_15 , спричиняючи страждання, підвів останнього до скрині, на яку вказав постраждалий.

Виявивши у скрині грошові кошти, які зберігалися у скляній банці, ОСОБА_8 , діючи у складі організованої банди згідно раніше розробленому спільно з ОСОБА_12 плану, з корисних мотивів відкрито заволодів грошовими коштами у сумі 2500 доларів США, що згідно курсу НБУ на дату вчинення злочину становило 13267,75 грн. і складало 216 неоподатковуваних мінімум доходів громадян, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши постраждалим матеріальну шкоду у великих розмірах.

Смерть ОСОБА_15 настала ІНФОРМАЦІЯ_5 в результаті гострої крововтрати, яка розвинулась внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з пошкодженням стінки правого шлуночка.

Смерть ОСОБА_16 настала ІНФОРМАЦІЯ_5 від відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переламами кісток склепіння та основи черепа і ускладнилась крововиливами під оболонки, в речовину та шлуночки головного мозку.

Ці дії ОСОБА_20 , що виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій або бандитизм, поєднаному з проникненням у житло, спрямованому на заволодіння майном у великих розмірах, вчиненому організованою групою, а також в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянню смерті двом особам, вчиненому з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів, органом досудового розслідування кваліфіковані за п.п.1, 4, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.

Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.01.2006 року дії ОСОБА_20 та ОСОБА_25 по даному епізоду перекваліфіковані та їх засуджено відповідно за п.п.1, 4, 6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, та ч.5 ст.27, ч.3 ст.187 КК України.

Ухвалою Верховного Суду України від 03.10.2006 року касаційні скарги засуджених і захисників залишені без задоволення, а вирок без змін.

10 березня 2020 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з Дніпровського апеляційного суду за підсудністю надійшла кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_20 , оскільки вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.01.2006 року та ухвалу Верховного Суду України від 03.10.2006 року щодо засудження ОСОБА_20 за п.п.1, 4, 6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України скасовано Верховним Судом 12.02.2020 року та в цій частині кримінальну справу направлено на новий розгляд.

У попередньому судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 заявив письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із

закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України.
Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання.

Захисник підтримала клопотання та просила його задовольнити з викладених підстав.

Потерпілі ОСОБА_26 та ОСОБА_21 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, до суду повторно не з`явились та не повідомили про причини своєї неявки. Враховуючи думку прокурора, захисника та підсудного, колегія суддів вважає можливим провести попереднє судове засідання за відсутності потерпілих.

Обсудивши заявлене клопотання, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до п.11 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком…, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених § 3 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з п.5 ст.244 КПК України (1960 року) за результатами попереднього розгляду справи суддя своєю постановою приймає рішення про закриття справи.

За приписом ст.248 КПК України (1960 року) при наявності обставин, передбачених статтею 6, частиною першою статті 7, статтями 7-1, 7-2, 8, 9, 10 і 11-1 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна, а також вирішує питання про речові докази, зокрема про гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом.

Статтею 11-1 КПК України (1960 року) передбачено, що суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Згідно з положенням п.5 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ятнадцять років.

За приписом частин 2 і 3 статті 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах 1 і 2 цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Частиною 5 статті 12 КК України передбачено, що особливо тяжким злочином є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Виходячи з того, що з дня вчинення ОСОБА_17 інкримінованих йому злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна, тобто які відповідно до ч.5 ст.12 КК України віднесені до категорії особливо тяжких злочинів, - минуло понад п`ятнадцять років, а даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався, матеріали кримінальної справи не містять і прокурором їх не надано, клопотання ОСОБА_20 підлягає задоволенню, оскільки він надав згоду на закриття кримінальної справи з підстав, передбачених п.5 ч.1 ст.49 КК України, а за приписом вказаної статті кримінального закону і ст.248 КПК України 1960 року кримінальна справа закривається судом у зв`язку із закінченням строків давності.

При закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується.

Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Під час досудового слідства 15 січня 2005 року підсудному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 12 лютого 2020 року за постановою Верховного Суду ОСОБА_20 звільнено з-під варти та будь-який запобіжний захід відносно нього не обирався. У зв`язку з викладеним питання щодо запобіжного заходу колегією суддів не вирішується.

Цивільний позов ОСОБА_26 до ОСОБА_7 підлягає залишенню без розгляду.

Питання щодо долі речових доказів було вирішене 19.01.2006 року при ухваленні вироку Апеляційним судом Дніпропетровської області.

Керуючись п.11 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року, ст.ст.12, 44, 49 КК України, ст.ст.7-1 п.5, 11-1, 244, 248 КПК України (1960 року), колегія суддів

постановила :

Клопотання підсудного ОСОБА_7 від 10 листопада 2020 року - задовольнити.

ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих злочинів, передбачених п.п.1, 4, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, на підставі п.5 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, закривши відносно нього кримінальну справу.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_26 до підсудного ОСОБА_7 - залишити без розгляду.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3