Справа № 362/7057/19 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3680/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
У Х В А Л А
іменем України
10 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
захисників адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 368 КК України повернуто прокурору, -
В С Т А Н О В И Л А:
Не погоджуючись із вказаним рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки слідчий з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, правову кваліфікацію правопорушення з посиланням на положення КК України, сформулював обвинувачення та виконав інші вимоги, передбачені статтею. Також зазначає, що повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції вийшов за межі повноважень, визначених главою 27 КПК України, вдавшись до оцінки доказів та повноважень органу досудового розслідування розслідувати дане кримінальне провадження. Разом з тим, вважає посилання суду на порушення вимог п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ряд рішень Європейського суду з прав людини в обґрунтування прийнятого рішення про повернення обвинувального акта через неконкретність предявленого обвинувачення в даному випадку не відповідають висновкам суду про недоліки обвинувального акта, на які той послався.
Від захисників обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_8 надійшли заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких вони просять залишити ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2020 року без змін та відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора. Вказують, що обвинувальний акт не містить зрозумілого формулювання обвинувачення, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що порушує право особи на захист, та ухвалене судове рішення за таких обставин повинно бути визнано незаконним у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим
Згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Так, при складанні обвинувального акту слідчим було порушено норми п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, яка передбачає, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Враховуючи, що зміст фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, тобто окремих складових обвинувального акта, відповідно до вимог ст. 91 КК України, визначається тими обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, і є необхідними та достатніми для його вирішення по суті, то наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
У своїй постанові від 24.11.2016 (справа № 5-328 К/С-16) Верховний Суд України звернув увагу на те, що важливим є виклад в обвинувальному акті саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та реалізації права на захист.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що при викладені формулювання обвинувачення слідчим і прокурором вимог закону не дотримано, а фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 не конкретизовано.
За вказаних обставин, на переконання колегії суддів, недотримання вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України щодо обов`язку викладу в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Крім того, в порушення п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не вказанодату, якою старшим слідчим було складено обвинувальний акт та дату його затвердження прокурором.
Таким чином, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Доводи прокурора про те, що суд вдався до оцінки суті обвинувачення і правильності кваліфікації дій обвинуваченого є безпідставними, адже висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам Кримінального процесуального кодексу України ґрунтуються на очевидних недоліках тексту обвинувального акту.
Відповідно до пункту 3 (а) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Недотримання вказаних вимог Конвенції при складанні обвинувального акту порушує засади кримінального провадження, і зокрема: засуду законності, яка полягає в неухильному дотриманні вимог міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України (п. 1 ст. 9 КПК), та засаду забезпечення права обвинуваченого на захист (ст.20 КПК).
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга прокурора такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 368 КК України повернуто прокурору, - без змін.
Головуючий:
Судді: