КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 000853 - прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 листопада 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.11.2020 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: екскаватор ETEC SLR помаранчевого кольору з ковшом серійний номер НОМЕР_1 та пісок вагою 7800 метрів кубічних без права користування, розпорядження та відчуження та 3 зразки піску.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити та постановити ухвалу про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: екскаватор ETEC SLR помаранчевого кольору з ковшом серійний номер НОМЕР_1 та пісок вагою 7800 метрів кубічних без права користування, розпорядження та відчуження та 3 зразки піску.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор вказував на те, що відповідно до даних наявного в матеріалах клопотання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000853 від 08.09.2020 за ч. 2 ст. 364 КК України, саме для ТОВ «ТОВ «Позитив-В», ТОВ «Занд-Трейд», ТОВ «Дніпровські Піски», ТОВ «Трансфлот» інкриміновано вчинення протиправних дій, внаслідок чого державним інтересам спричинено тяжкі наслідки.
Крім того, органом досудового розслідування встановлено, що на території Київської області підприємство ТОВ «Позитив-В», з використанням підконтрольного підприємства ТОВ «Занд-Трейд», з порушенням закону надають послуги по видобутку корисних копалин (річкового піску) підприємству ТОВ «Дніпровські Піски», якому Державною службою геології та надр України виданий спеціальний дозвіл на користування надрами № 6145 від 17.10.2016 року на родовищі «Стайківське», що розташоване в руслі р. Дніпро, та підприємству "Трансфлот", якому Державною службою геології та надр України наданий спеціальний дозвіл на користування надрами № 5500 від 26.03.2012.
Апелянт зазначав, що вилучений за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Шлюзова, 1-Е екскаватор ETEC SLR фактично задокументований як знаряддя незаконної діяльності ТОВ «ТОВ «Позитив-В», ТОВ «Занд-Трейд», ТОВ «Дніпровські Піски», ТОВ «Трансфлот», а інше вилучене майно є предметом вчинення кримінального правопорушення.
14.12.2020 та 04.01.2021 від захисника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ "Занд-Трейд" надійшли заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких захисник просила залишити без змін ухвалу слідчого судді, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку прокурора ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку захисника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ "Занд-Трейд", яка заперечувала проти апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному 08.09.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000853, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Згідно даних клопотання прокурора та витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000853, в ході досудового розслідування встановлено, службові особи Державної служби геології та надр України, Головного управління Державної служби з питань праці у Київській області, Державної екологічної інспекції столичного округу, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, всупереч інтересам служби, не вживають заходів контролю та припинення порушень правил використання надр рядом суб`єктів господарської діяльності серед яких: ТОВ «Позитив-В», ТОВ "Занд-Трейд", ТОВ "Дніпровські Піски", ТОВ "Трансфлот", унаслідок чого державним інтересам спричиняються тяжкі наслідки.

Згідно даних протоколу обшуку від 30.10.20, у період часу з 10-45 до 20-32, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.10.2020 проведено обшук ділянку місцевості за адресою: Київська обл., Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Шлюзова, 1-Е. У ході обшуку вилучено екскаватор ETEC SLR помаранчевого кольору з ковшом, серійний номер НОМЕР_1 , пісок вагою 7800 метрів кубічних та 3 зразки піску.
Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 від 30.10.2020 вилучене згідно протоколу обшуку від 30.10.2020 майно, у тому числі екскаватор ETEC SLR помаранчевого кольору з ковшом, серійний номер НОМЕР_1 , пісок вагою 7800 метрів кубічних та 3 зразки піску, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000853.
03.11.2020 старший прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000853 - виконувач обов`язків прокурора другого відділу організації публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, вилучене за адресою: Київська обл., Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Шлюзова, 1-Е, а саме: екскаватор ETEC SLR помаранчевого кольору з ковшом, серійний номер НОМЕР_1 , пісок вагою 7800 метрів кубічних, без права користування, розпорядження та відчуження, та 3 зразки піску.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.11.2020 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: екскаватор ETEC SLR помаранчевого кольору з ковшом серійний номер НОМЕР_1 та пісок вагою 7800 метрів кубічних без права користування, розпорядження та відчуження та 3 зразки піску.
З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Порушуючи у клопотанні питання про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , прокурор посилався на необхідність арешту зазначеного майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, як вірно встановив слідчий суддя, надані суду матеріали, з урахуванням відомостей, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000853, не містять даних, які б давали розумні підстави вважати, що вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, зокрема є об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як клопотання, так і постанова органу досудового розслідування від 27.08.2020 про визнання екскаватору ETEC SLR, піску вагою 7800 метрів кубічних та 3 зразків піску, речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000853, містять лише опис встановлених органом досудового розслідування обставин вчинення кримінального правопорушення, без обґрунтування, за яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України вказане майно визнано речовими доказами, враховуючи, що кримінальне провадження № 0000853 здійснюється стосовно службових осіб Державної служби геології та надр України, Головного управління Державної служби з питань праці у Київській області, Державної екологічної інспекції столичного округу за ч. 2 ст. 364 КК України.

Крім того, звертаючись із клопотанням про арешт вилученого під час проведення обшуку ділянки місцевості за адресою: Київська обл., Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Шлюзова, 1-Е майна, прокурор не вказав власника вилученого майна, та у порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, не надав документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, які свідчать про володіння, користування чи розпорядження вказаним майном. Відомості про власника земельної ділянки, на якій проведено обшук, а також даних на обгрунтування причетності вказаної ділянки місцевості до обставин кримінального провадження, клопотання також не містить.
Ураховуючи наведені обставини, клопотання про арешт майна не містить, тапрокурором не надано доказів того, що вилучені під час проведення обшуку ділянки місцевості за адресою: Київська обл., Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Шлюзова, 1-Е екскаватор ETEC SLR, пісок вагою 7800 метрів кубічних та 3 зразки піску можуть бути речовим доказом у кримінальному провадженні.

Звертаючись із клопотанням про накладення арешту на вилучене майно, прокурор не перевірив, чи виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власників такого майна потребам досудового розслідування, і чи не порушує при вказаних обставинах справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

На переконання колегії суддів, орган досудового розслідування у розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.
Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

Таким чином, на переконання колегії суддів, арешт на вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно не може бути накладений за обставин, викладених в клопотанні прокурора про арешт майна та з метою, яка передбачена п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а тому слідчий суддя обгрунтовано відмовив в його задоволенні.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що саме для ТОВ «ТОВ «Позитив-В», ТОВ «Занд-Трейд», ТОВ «Дніпровські Піски», ТОВ «Трансфлот» інкриміновано вчинення протиправних дій, внаслідок яких державним інтересам спричинено тяжкі наслідки, спростовуються матеріалами клопотання, з яких убачається, що кримінальне провадження № 0000853 здійснюється стосовно службових осіб Державної служби геології та надр України, Головного управління Державної служби з питань праці у Київській області, Державної екологічної інспекції столичного округу за ч. 2 ст. 364 КК України.

Посилаючись у апеляційній скарзі на те, що вилучений за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Шлюзова, 1-Е екскаватор ETEC SLR фактично задокументований як знаряддя незаконної діяльності ТОВ «ТОВ «Позитив-В», ТОВ «Занд-Трейд», ТОВ «Дніпровські Піски», ТОВ «Трансфлот», а інше вилучене майно є предметами вчинення злочину, прокурором не наведено доказів на обгрунтування вказаних обставин.
Інші зазначені прокурором в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді про відмову в накладенні арешту на вилучене майно.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, відмовив у задоволенні клопотання прокурора з підстав недоведеності та необґрунтованості необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 173, 376, 407, 418, 422КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 000851 - прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.11.2020, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3