Номер провадження: 11-кп/813/1541/20
Номер справи місцевого суду: 497/286/2020
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 на ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 15.05.2020 року, якою було закрито кримінальне провадження №0000024 від 24.01.2020 року відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Булеєшть Оргеївського району Республіки Молдова, неодруженого, проживає у фактичних шлюбних відносинах, має неповнолітню дитину, але яка на нього не зареєстрована, з середньою освітою, непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
встановив:
Оскарженою ухвалою суду 1-ої інстанції кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000024 від 24.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України було закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд зазначив, що до суду надійшла заява від потерпілої ОСОБА_9 про закриття провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення, а згідно ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Не погодившись із зазначеною ухвалою прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням норм кримінального процесуального права та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтував тим, що судом першої інстанції не враховано те, що як встановлено в судовому засіданні, потерпіла та обвинувачений спільно проживають однією сім`єю, ОСОБА_8 вчинив насильницькі дії в домашніх умовах відносно особи, з якою перебуває в фактичних шлюбних відносинах. Поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» у п.7 ч.1 ст.284 КПК України були внесені зміни, відповідно до яких кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.
Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Апеляційний суд вважає, що вказаних вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції при закритті кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не дотримався, з огляду на таке.
Мотивуючи своє рішення суд зазначив, що інкримінований ОСОБА_8 злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до ч. 1 ст. 477 КПК України є злочином приватного обвинувачення, а потерпіла в судовому засіданні відмовилась від обвинуваченням у даному кримінальному провадженні.
Разом з тим, 11.01.2019 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 2227-VIII від 06.12.2017 року, яким у п.7) ч.1 ст.284 КПК України внесені зміни, які стосуються уточнення того, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та пояснень учасників в судовому засіданні суду першої інстанції, потерпіла ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_8 проживають однією сім`єю, мають малолітню дитину, і ОСОБА_8 вчинив насильницькі дії в домашніх умовах, відносно близької особи його цивільної дружини.
Таким чином, на момент постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали (15.05.2020 року) кримінальне провадження №0000024 за обвинуваченням ОСОБА_8 не могло бути закрито в зв`язку із відмовою від обвинувачення потерпілою з урахуванням вимог ст. 5 КПК України.
Так, ч. 1 ст. 5 КПК України передбачено, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Частиною 1 ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Офіційне тлумачення даного конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 р. В даному рішенні, зокрема, зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Конституція України, закріпивши ч. 1 ст. 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.
Відповідальність можлива лише за наявності в законі чи іншому нормативно-правовому акті визначення правопорушення, за яке така юридична відповідальність особи передбачена, і яка може реалізовуватись у формі примусу зі сторони уповноваженого державою органу.
Які суспільно небезпечні діяння є злочинами та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили, визначає Кримінальний кодекс України.
Кримінальним процесуальним законодавством України визначається порядок провадження в кримінальних справах, тобто порядок вчинення процесуальних дій і прийняття кримінальних процесуальних рішень.
На відміну від кримінального матеріального закону, новий кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе. Це положення випливає з ч .1 ст. 5 КПК України, відповідно до якої процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, закриваючи провадження відносно ОСОБА_8 , істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, внаслідок чого ухвалив незаконне судове рішення.
Пунктом 3 ч.1 ст.409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч.1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду кримінального провадження після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про закриття кримінального провадження на підстав п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, апеляційний суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України
Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.
Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.
Отже, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, а тому вона підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з призначенням нового судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_8 в тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.
Керуючись ст.ст.7, 9, 284, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 15.05.2020 року про закриття кримінального провадження №0000024 від 24.01.2020 року відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 КК України скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4