№1-кп/755/257/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" листопада 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ),

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0013582 від 03.10.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області, смт Ємільчине, громадянина України, українця, офіційно не працюючого, одруженого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 16.10.2019 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 4 ст. 407, ч. 1 ст. 122, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисника ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, яке визнано судом доведеним
ОСОБА_6 , 03.10.2017 року, приблизно о 10 годині 50 хвилин, перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 та вживав спиртні напої спільно зі своїми знайомими ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і своєю цивільною дружиною ОСОБА_16 . Під час розпивання спиртних напоїв у ОСОБА_6 виник словесний конфлікт з ОСОБА_12 , під час якого, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у нього виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_12 . Реалізуючи свої злочинні наміри, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій і свідомо допускаючи їх настання, ОСОБА_6 , наніс декілька ударів кулаками та ногами в область голови і грудної клітки.

Відповідно до висновку експерта № 2672 від 10.10.2017 року, у ОСОБА_12 виявлено ушкодження: синці - на заднє-боковій поверхні лівої вушної раковини у верхній третині-1, на спинці носу з переходом на скати, на повіки обох очей, підочні, виличні щічні ділянки - до горизонтальних гілок нижньої щелепи та в лівій нижнє-щелепний трикутник-1, в ділянці внутрішніх квадрантів правої молочної залози- 1, в ділянці підборіддя справа-1; крововилив - на склері лівого ока.

Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворилися внаслідок (синці - за рахунок ударів під кутами, наближеними до прямих; садна - за рахунок ковзання, тертя або удару під кутом) тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились. Враховуючи наявну морфологію вказаних тілесних ушкоджень на момент проведення судово-медичного огляду 10.10.2017, можна вважати, що мінімально вірогідні строки їх утворення складають 6 діб до моменту проведення судово-медичного огляду, не виключається - у вказаний в описовій частині даної Постанови, термін, тобто 03.10.2017 року.

Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення синців та крововиливів у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб, який і віддзеркалює тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятний судово-медичний критерій визначення ступеню тяжкості. Саме тому, виявлені тілесні ушкодження відносяться до «легких» тілесних ушкоджень, відповідно п.п.2.3.5 та 4.6 «Правил».

Крім того, у ОСОБА_6 після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , 03.10.2017 року, приблизно об 11 годині, перебуваючи у приміщенні кімнати кв. АДРЕСА_3 , виник словесний конфлікт із з наглядно знайомим ОСОБА_11 . Під час вказаного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_11 . Реалізовуючи свої злочинні наміри та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій і свідомо допускаючи їх настання, ОСОБА_6 мисливським ножем, який тримав у правій руці, умисно наніс ОСОБА_11 поранення в область черевної порожнини, у результаті чого, спричинив останньому тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота з пошкодженням шлунку. У подальшому, ОСОБА_11 з отриманими тілесними ушкодженнями було доставлено до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги та поміщено на стаціонарне лікування, де надано кваліфіковану медичну допомогу.

Згідно з висновком експерта № 1595/Е від 17.11.2017 року, враховуючи дані отриманої медичної документації на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент первинного звернення за медичною допомогою клінічними лікарями встановлено наявність в нього наступного тілесного ушкодження: проникаючого колото-різаного поранення живота колото-різана рана розташована поперечно на передній поверхні живота - в ділянці лівого підребер`я по середнє-ключичній лінії (з евентрацією пасма великого сальника, розмірами рани інтраопераційно 3x1,5 см), від якої відходить раньовий канал, що за своїм ходом пошарово ушкоджує шкіру, підшкірно-жирову клітковину, товщу м`язів живота, проникає в черевну порожнину з розвитком гемоперитонеуму (в черевній порожнині до 500 мл крові і згортків), ушкоджує брижу поперечно-ободової кишки (4x1 см), поверхнево ушкоджує передню стінку шлунку в місці прикріплення великого сальника (1,5x0,5 см), проникаючи в порожнину шлунку.

Характер та морфологічні властивості виявленого тілесного ушкодження - з врахуванням даних отриманої медичної документації, відомих часових даних та обставин події - дозволяють стверджувати про те, що воно могло утворитись внаслідок однократної дії гострого предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості; за строком його виникнення не суперечить вказаному в описовій частині даної постанови строку, тобто, 03.10.2017 року (з врахуванням часових даних отриманої медичної документації було спричинене до 11 год. 50 хв.).

Критерієм судово-медичного визначення ступеню тяжкості вказаного тілесного ушкодження є критерій небезпеки для життя, тому, відповідно п. п. 2. 1. 2. та 2.1.3/к «Правил» вказане тілесне ушкодження відноситься до «тяжкого».

Позиція обвинуваченого ОСОБА_6 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 з приводу пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК України суду показав, що напередодні самої події, а саме починаючи з 21.09.2017 року по 03.10.2017 року він систематично зловживав алкогольними напоями та в день події, десь з 4 години ранку він вже почав вживати алкогольні напої. Зокрема, показав, що 03.10.2017 року, зранку він перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_17 , з якою вживали алкогольні напої. Десь ближче до обіду, до них прийшли дві його знайомі, одна з яких була ОСОБА_12 , з якою вони вживали алкогольні напої та у нього з нею виник конфлікт, під час якого, він наніс їй декілька ударів кулаками та ногами в область голови і грудної клітки. Трохи пізніше, після конфлікту з ОСОБА_12 , до нього додому прийшов її співмешканець ОСОБА_11 , який почав з ним з`ясовувати причини конфлікту. У цей час, у нього в правій руці був ніж, яким він під час словесного конфлікту спричинив ОСОБА_11 удар в область черевної порожнини, після чого, він побачив в області живота поранення і пішла кров. ОСОБА_11 покинув його квартиру, а вже трохи пізніше його затримали. Пояснив, що це все могло статися на фоні довгого систематичного зловживання ним алкоголем. Крім того, пояснив, що щиро кається у скоєному, вину свою визнає, жалкує про вчинене, просив вибачення у потерпілих, шкоду відшкодував повністю.

Оцінка суду
Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальному провадженні можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Враховуючи процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_6 його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності доказами та показаннями потерпілих, які попереджались про кримінальну відповідальність, а саме:

- допитана, у порядку ст. 353 КПК України, у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 суду показала, що у 2017 році вона приїхала до м. Києва з ОСОБА_11 на АДРЕСА_4 , де проживав і обвинувачений. На той час, у неї була приятелька ОСОБА_15 та одного разу, знаходячись біля під`їзду, вони з подругою шукали де покурити, а обвинувачений у цей час курив у вікно своєї квартири та запросив їх, так вони і познайомилися та стали товаришувати. Ніякої агресії від обвинуваченого ніколи не було, він добре ставився до її дитини, купував подарунки. 03 жовтня 2017 року, з самого ранку вона бачила обвинуваченого в магазині «ФОРА», де той купував продукти та алкогольні напої. У розмові він повідомив, що його цивільна дружина вдома, запросив у гості та вона пізніше із своєю подругою ОСОБА_15 прийшли до нього, де вони побачили його цивільну дружину ОСОБА_16 в стані сильного алкогольного сп`яніння, до якої вона ставилася негативно. Обвинувачений теж був у стані алкогольного сп`яніння, однак почувався нормально. ОСОБА_16 влаштувала конфлікт, а обвинувачений намагався її заспокоїти. Того дня, вона посварилася із своїм колишнім чоловіком, тому була на нервах та можливо щось грубо ОСОБА_16 і відповіла, після чого, пішла до виходу із квартири. У цей час, ОСОБА_6 хотів її зупинити, на що, вона йому відповіла у грубій формі та він намагався її вдарити і вдарив у ніс та губу, від чого, вона впала. Після чого, у лежачому положенні, обвинувачений продовжував бити її кулаками, ногами. Її подруга ОСОБА_15 побігла до ОСОБА_11 повідомити, що її б`ють. ОСОБА_11 побіг до квартири обвинуваченого, де у них стався конфлікт, під час якого, ОСОБА_6 витягнув ніж і наніс поранення ОСОБА_11 в область живота. Після чого, викликали швидку допомогу. Через деякий час, приїхала швидка та поліція. Зазначила, що вибачає обвинуваченого, ніяких претензій у неї до нього немає та заподіяну шкоду їй відшкодовано повністю;

- допитаний, у порядку ст. 353 КПК України, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 суду показав, що до події він не був знайомий з обвинуваченим. У той день, 03.10.2017 року, десь зранку, його знайома повідомила, що обвинувачений побив ОСОБА_12 . Тому, він підійшов до під`їзду буд. АДРЕСА_4 , дізнався де проживає ОСОБА_6 та направився до нього додому. Прийшовши до обвинуваченого, вони стали розмовляти на підвищених тонах, після чого, ОСОБА_6 несподівано наніс йому правою рукою удар ножем в лівий бік живота. Після цього, він його якось зупинив та потихеньку вийшов на вулицю, де вже сусіди викликали йому швидку медичну допомогу. Пояснив, що все відбулося дуже швидко. Зокрема, зазначив, що претензій до обвинуваченого немає, оскільки заподіяна шкода йому відшкодована в повному обсязі.

Суд, оцінює показання потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , як належними та достовірними, у розумінні ст. ст. 94-96 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.

Так, зокрема, вина обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК України доводиться процесуальними джерелами доказів, а саме:

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.10.2017 року у порядку ст. 208 КПК України, з якого вбачається, що фактичним часом затримання ОСОБА_6 є 03.10.2017 року 11 година 30 хвилин (т. 1 а.п. 41-43);

- протоколом обшуку від 03.10.2017 року, з якого вбачається, що у квартирі АДРЕСА_3 , було вилучено змиви речовини бурого кольору та предмет, схожий на ніж (т. 1 а.п. 45-54);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.10.2027 року за участю потерпілого ОСОБА_11 (т. 1 а.п. 56-58);

- висновком експерта № 1595/Е від 17.11.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_11 виявлено тяжкі тілесні ушкодження (т. 1 а.п. 60-64);

- висновком експерта № 2672 від 10.10.2017 року, відповідно до якого, у ОСОБА_12 виявлено легкі тілесні ушкодження (т. 1 а.п. 65-67).

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Проаналізувавши всі докази, суд приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, повністю підтверджують дані про місце, час, спосіб, мотив та обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд при розгляді даного кримінального провадження враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, викладену в рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України», «Коробов проти України» та «Ушаков проти України» щодо концепції доведення вини «поза розумним сумнівом» та вважає, що стороною обвинувачення в повній мірі доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами у кримінальному провадженні «поза розумним сумнівом», що також узгоджується із положеннями ст. 94 КПК України, які в повній мірі дають змогу суду зробити переконливий висновок щодо притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Оцінюючи всі докази, надані стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні в їх сукупності, суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Суд вважає, що вина ОСОБА_6 у тому, що він своїми діями вчинив умисне легке тілесне ушкодження, є доведеною, тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім того, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у тому, що він своїми діями вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, є доведеною, тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Так, суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, а саме: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває ( т. 1 а.п. 34-35), заподіяну шкоду потерпілим відшкодовано, про що надано до суду відповідні розписки (т. 2 а.п. 216, 229).

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому та відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень ОСОБА_6 , його особи, наявності обтяжуючої обставини, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, тому вважає за необхідне призначити йому міру покарання у виді позбавлення волі, однак, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин, шкоду відшкодовано повністю, у мінімальному розмірі санкції, передбаченої ч. 1 ст. 121 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Питання процесуальних витрат у кримінальному проваджені вирішено, згідно зі ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 100 годин громадських робіт;

- за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 70, 72 КК України призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_6 за сукупністю кримінальних правопорушень, за які він засуджується цим вироком та кримінальних правопорушень, за які його засуджено вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 16.10.2019 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі, остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України залишити без змін та вважати його продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 11.06.2019 року, зарахувавши йому у строк відбування з 03.10.2017 року по 04.10.2017 року.

Цивільний позов не заявлено.

Речовий доказ: чохол для ножа чорного кольору, ніж складний зі слідами речовини бурого кольору на клинку, штани сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, змиви речовини бурого кольору з підлоги в кімнаті, які знаходяться на зберіганні у камері речових доказів Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві знищити;

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 4857 грн. 20 коп. судових витрат за проведення експертиз у кримінальному провадженні.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілим та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя