Справа № 157/1027/20
Провадження №1-кп/157/152/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2020 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000019 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Верхи Камінь-Каширського району, жительки АДРЕСА_1 , одруженої, з повною загальною середньою освітою, підприємця, пенсіонерки, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 21 липня 2020 року біля 22 год., знаходячись на території домогосподарства по АДРЕСА_2 , під час конфлікту та сварки, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно долонею правої руки нанесла ОСОБА_6 один удар у ліву ділянку обличчя, чим завдала потерпілій фізичного болю і не спричинила тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_4 винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінальному проступку визнала повністю. Пояснила, що в неї з потерпілою ОСОБА_5 тривають неприязні стосунки, викликані тим, що остання спонукає її сина ОСОБА_7 до зради своїй дружині. Вона неодноразово розмовляла з ОСОБА_5 з цього приводу та застерігала її від подібних дій. Проте потерпіла не реагувала на зауваження і під час чергової розмови обізвала її нецензурною лайкою. У відповідь вона вдарила потерпілу долонею в обличчя. Свідками цього конфлікту була її дочка ОСОБА_8 , невістка ОСОБА_9 та її подруга ОСОБА_10 .

Крім повного визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, її винуватість у скоєному підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка підтвердила, що з ОСОБА_4 в неї довгий час тривають неприязні відносини, обвинувачена їй постійно погрожує. 21 липня 2020 року ввечері до неї прийшли обвинувачена ОСОБА_4 , її дочка ОСОБА_8 , невістка обвинуваченої ОСОБА_9 та її подруга ОСОБА_10 . Спочатку на подвір`я зайшла ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які почали пред`являти претензії щодо її поведінки. Через деякий час на подвір`я зайшли обвинувачена ОСОБА_4 та її дочка ОСОБА_8 . Обвинувачена, нічого не пояснюючи, одразу завдала їй удар долонею в обличчя, від чого вона відчула біль, а пізніше в неї розпухла щока. Про цей конфлікт вона повідомила працівників поліції. Щодо обрання обвинуваченій міри покарання покладається на розсуд суду.

Факт нанесення обвинуваченою умисного удару потерпілій, який завдав їй фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, підтверджується також показаннями свідків. Так свідок ОСОБА_8 , дочка обвинуваченої, показала, що 21 липня 2020 року вона, її матір ОСОБА_4 , невістка ОСОБА_9 та її подруга ОСОБА_10 приїхали до ОСОБА_5 , щоб попросити потерпілу більше не турбувати ОСОБА_7 . Потерпіла ОСОБА_5 на їх слова не реагувала, а коли обізвала обвинувачену нецензурною лайкою остання у відповідь вдарила потерпілу по обличчю.

Свідок ОСОБА_9 , невістка обвинуваченої, дала такі ж показання та додала, що наміру бити ОСОБА_5 ніхто не мав, проте, коли вона почала виражатися нецензурними словами та обізвала обвинувачену, остання не стерпіла та дала їй ляпас.

Винуватість обвинуваченої в заподіянні потерпілій умисного удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, підтверджується також дослідженими в судовому засіданні документами, зокрема, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 22 липня 2020 року (а.с. 30), з якого встановлено, що умисний удар потерпілій ОСОБА_5 був нанесений обвинуваченою ОСОБА_4 21 липня 2020 року біля 22 год. на подвір`ї житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 .

З протоколу проведення слідчого експерименту від 29 липня 2020 року (а.с. 33) встановлено механізм нанесення обвинуваченою умисного удару, а саме: долонею правої руки у ділянку лівої щоки.

Висновком судово-медичної експертизи № 112 від 05 серпня 2020 року (а.с. 32) підтверджено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченої у потерпілої ОСОБА_5 у лівій щічній ділянці виявлено набряк м`яких тканин. Набряк м`яких тканин не є тілесним ушкодженням.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, оскільки умисно завдала потерпілій ОСОБА_5 удар, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , як і обставин, які його обтяжують, суд не вбачає.

Виходячи з наведеного, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального проступку, обставини його вчинення, особу винної, зокрема, її позитивну характеристику за місцем проживання, те, що до кримінальної відповідальності вона притягується вперше, думку потерпілої, яка не наполягає на обранні обвинуваченій суворої міри покарання, суд вважає, що призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, що передбачений санкцією статті, по якій вона притягується до кримінальної відповідальності, буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу суд не вбачає.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Камінь-Каширський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1