Справа № 474/488/20
Провадження № 1-кс/474/167/20
УХВАЛА
Іменем України
(про накладення арешту на майно)
23.07.20 року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

без участі: т.в.о. начальника сектору дізнання ОСОБА_3

фактичного власника майна ОСОБА_4 ,

розглянув клопотання т.в.о. начальника СД Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 20.07.2020р., за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, -

встановив:
21.07.2020р. т.в.о. начальника сектору дізнання звернулася до суду з клопотанням, в рамках кримінального провадження № 0000008 від 20.07.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, в якому просить накласти арешт на майно, а саме дріт довжиною 1,10 м, який було вилучено в ході огляду з місця пожежі по АДРЕСА_1 , та який був поміщений до сейф-пакету № ЕХР0233208, з пояснювальними написами, підписами понятих та інспектора дізнання, заборонивши її відчуження, розпорядження та користування цим майном будь-яким особам.

Посилаючись на приписи ст.ст. 40, 98, 100, 110, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на вилучене майно, з метою з береження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору.

Т.в.о. начальника сектору дізнання ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явилася, звернувшись до суду з заявою (вх. № 3130 від 21.07.2020р.) про розгляд даного клопотання в її відсутність, просить задовольнити внесене клопотання на підставі наданих матеріалів.

Фактичний власник майна ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання (телефонограми № 275, № 277 від 22.07.2020 року), на його розгляд не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд клопотання в його відсутність не подав.

Враховуючи приписи ст. 172 КПК України, якою визначено, що неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, вважає доцільним розглянути питання про арешт майна, без участі осіб, які не з`явилися в судове засідання.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши матеріали клопотання, вважаю встановленим наступне.

Як вбачається з матеріалів клопотання, яке подане до суду 22.07.2020р., в строк визначений ч. 5 ст. 171 КПК України, за повідомленням про те, що о 00 год. 25 хв. 20.07.2020р., за адресою: АДРЕСА_1 , на території, яка перебуває у володінні ФОП « ОСОБА_4 » сталася пожежа, в результаті якої працівнику ОСОБА_6 , внаслідок загорання паливо-мастильних матеріалів спричинено опіки, та його було госпіталізовано до лікувальної установи м. Первомайськ, Миколаївської області.
Матеріали клопотання містять: витяг з кримінального провадження № 0000008 від 20.07.2020р., внесеного за повідомленням органів охорони здоров`я за фактом виникнення за адресою: АДРЕСА_1 на території, яка перебуває у володінні ФОП « ОСОБА_4 » пожежі;

рапорт пом. чергового ОСОБА_7 на ім`я начальника Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 від 20.07.2020р. щодо реєстрації за № 1593 повідомлення з органів охорони здоров`я Врадіївської ЦРЛ про те, що доставлено ОСОБА_6 з діагнозом: термічний опік 2-3 стадії 20-30 відсотків, після чого госпіталізований до Первомайської багатопрофільної лікарні;
пояснення ОСОБА_4 від 20.07.2020р., в якому зазначені обставини щодо виникнення пожежі, внаслідок замикання електропроводки, на території його складських приміщень, розташованих по АДРЕСА_1 , та отримання його працівником ОСОБА_6 термічних опіків, який приймав міри для її гасіння;

Звіт про причину виникнення пожежі, складений 20.07.2020р. провідним інспектором Врадіївського РСГУДСНС України в Миколаївській області капітаном мслужби цивільного захисту ОСОБА_9 , з якого слідує, що найбільш ймовірною причиною пожежі, яка сталася 19.07.2020р. у тимчасовій каркасній споруді ФОП « ОСОБА_4 » за вищевказаною адресою є коротке замикання електропроводки;

заяву ОСОБА_4 від 20.07.2020 року щодо надання дозволу працівникам поліції Врадіївського ВП на проведення огляду складських приміщень, розташованих по АДРЕСА_1 , належних останньому, де відбулась пожежа, внаслідок замикання проводки;

протокол огляду місця події від 20.07.2020р, в ході якого оглянуто складські приміщення, які розташовані по АДРЕСА_1 , де було виявлено обгорілу стелю, стінки приміщення з метало профілю, на землі по всій площі наявне пожежне сміття. В ході огляду першого складського приміщення, виявлено та вилучено обгорілі рештки (пожежне сміття), які поміщено до сейф-пакету НПУ № УХР0233207 та дріт довжиною 1,10 м, який поміщено до сейф-пакету № ЕХР0233208, а пожежне сміття з другого складського приміщення вилучено та поміщено до сейф-пакету НПУ № 7107976;

постанову т.в.о. начальника СД Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 від 21.07.2020 року, відповідно до якої дріт довжиною 1,10 м, який поміщено до сейф-пакету № ЕХР0233208 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000008 від 20.07.2020р. та переданий на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області, до вирішення питання по суті;

Витяг з Єдиного державного реєстру щодо державної реєстрації фізичної особи-підприємця « ОСОБА_4 ».

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Пунктами 1 та 3 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При чому, ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, причому у даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 ст. 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. ч. 10 та 11 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

В сукупності вищевикладеного вважаю, що слідчий довів необхідність накладення арешту на вилучене майно (дріт довжиною 1,10м), з метою збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому є достатні підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на майно, шляхом заборони його відчужувати, розпоряджатись та користуватися цим майном будь-яким особам.

Водночас, слід роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, вимогами ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
ухвалив:
Клопотання т.в.о. начальника СД Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 20.07.2020р., за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме дріт довжиною 1,10 м, який було вилучено в ході огляду з місця пожежі по вул. Привокзальна, 5, смт. Врадіївка, Миколаївської області, та який був поміщений до сейф-пакету № ЕХР0233208, з пояснювальними написами, підписами понятих та інспектора дізнання, заборонивши її відчуження, розпорядження та користування цим майном будь-яким особам.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1