Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/188/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2021 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у закритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 січня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Гнатівка, Добровеличківського району, Кіровоградської області, українцю, громадянину України, з професійно-технічною освітою, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 22.10.2012 року вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 1,2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. 13.06.2014 року, звільненого відповідно до Закону України «Про амністію»,
продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, тобто до 11.03.2021 року включно.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001596 від 25.08.2018 стосовно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні злочинів за ч.3 ст.15 ч.5 ст.152, п.10 ч.2 ст.115, ч.1 ст.185 КК України.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 січня 2021 року, зокрема, стосовно ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, тобто до 11.03.2021 включно.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що обвинувачений офіційно на території України не працевлаштований, не має сталих джерел доходу, до затримання працював в Республіка Польща, що в сукупності з тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення свідчить про наявність ризику ухилення від суду та продовження злочинної діяльності. Вказані ризики є реальними, а не абстрактними. Враховуючи позицію обвинуваченого, який повністю заперечує свою причетність до інкримінованого кримінального правопорушення, суд першої інстанції дійшов до переконання про наявність ризику впливу на свідків.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_8 просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при винесенні рішення не враховані обставини, які можуть вплинути на зміну запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний із триманням під вартою.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із застосування засобів електронного контролю.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судовий розгляд триває вже рік, за цей час допитано лише 7 свідків. З показів свідків вбачається що жоден з них не має жодного відношення до свідчення щодо обставин що були 25.08.2018 року.

У клопотанні прокурора не наведено реальної підстави продовження дії запобіжного заходу у розумінні ст.177 КПК України. Крім того немає жодного конкретного посилання на те, що ОСОБА_8 буде порушувати вимоги ст. 177 КПК України.

В матеріалах кримінального провадження немає жодного доказу причетності ОСОБА_8 до вчинення злочину. Немає жодного експертного висновку про наявність біологічного матеріалу ОСОБА_8 на тілі або одязі потерпілої.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити подані апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 .

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме вчинення особливо тяжких злочинів передбачених ч.3 ст.15 ч.5 ст.152, п.10 ч.2 ст.115, ч.1 ст.185 КК України, санкції тяжчої статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.

Окрім цього, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є умисними, особливо тяжкими, вчинене відносно неповнолітньої особи, посягає на найвищу цінність життя людини, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Обвинувачений офіційно на території України не працевлаштований, не має сталих джерел доходу, до затримання працював в Республіка Польща, що в сукупності з тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення та з урахуванням позиції обвинуваченого, який повністю заперечує свою причетність до інкримінованого кримінального правопорушення, свідчить про наявність ризику ухилення від суду та продовження злочинної діяльності та впливу на свідків.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилаються в своїх апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_8 та в його інтересах захисник адвокат ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зникли та не зменшилися, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Також суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про недоцільність визначення розміру застави у зв`язку із тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

Доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_7 з приводу того, що недоведені прокурором наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи.

Оскільки жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Крім того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою ним та його захисником в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, які не зменшилися та продовжують існувати, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , а тому ухвалу суду першої інстанції стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 від 11.01.2021, залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 січня 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 (два) місяці, тобто до 11.03.2021 року включно залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)