Справа №359/3506/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3271/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

20 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
з участю:
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9
захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор» апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_12 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2020 року, якою строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 продовжено по 24 жовтня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.08.2020 року клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під вартою в кримінальному провадженні №0000687 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.3 ст.262, ч.3 ст.28 п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.209 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.3 ст.262, ч.3 ст.28 п.6 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.289, ст..290, ч.3 ст.262, ч.3 ст.28 п.6 ч.2 ст.115 КК України задоволено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала суду є незаконною. Зазначає, що прокурором не надано жодного доказу щодо необхідності тримання ОСОБА_8 під вартою. Крім того зазначає, що судом не враховано тяжкий стан обвинуваченого, який потребує постійного нагляду та лікування, також не враховано міцні соціальні зв`язки обвинуваченого. Вважає, що оскільки ОСОБА_8 має незадовільний стан здоров`я, то на його думку це спростовує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити раніше обраний ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала суду є незаконною та постановлена з порушенням норм міжнародного та національного права. Зазначає, що прокурором не надано жодного доказу щодо необхідності тримання ОСОБА_7 під вартою, та те, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала суду є необґрунтованою, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що прокурором не надано жодного доказу щодо необхідності тримання ОСОБА_6 під вартою, та те, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Також зазначає, що ОСОБА_6 не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, уникати кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків чи потерпілих.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинувачених та їх захисників на підтримку поданих апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні ряду особливо тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі до 15 років або довічне позбавлення волі. Таким чином, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, та покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими, дані про особу обвинувачених, які не мають постійного джерела доходу, відсутність даних про неможливість подальшого перебування під вартою, належних гарантій, які б переважали ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема можливість обвинувачених переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитані в суді, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Посилання захисників в апеляційних скаргах на те, що стороною обвинувачення не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які вона посилалася у клопотанні, як на підставу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованою та спростовується матеріалами кримінального провадження, а саме ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2020 року, в якій зазначаються детально всі наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України.
У відповідності з вимогами ст.331 КПК України, суд першої інстанції безпосередньо та об`єктивно встановив ,враховуючи зокрема і тяжкість вчиненого злочину,наявність достатніх підстав вважати про існування достатніх обставин, які вказують на достовірність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу. Рішення суду належним чином вмотивоване та підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Посилання в апеляційних скаргах на дані про особи обвинувачених, в тому числі про стан здоровя обвинуваченого ОСОБА_8 , самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, може бути досягнута шляхом застосування до них іншого, більш мякого запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту, що прокурором не доведено, а судом не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, наявність ризиків неправомірної поведінки обвинувачених, а також неналежним чином оцінені дані про особи обвинувачених є необґрунтованим та безпідставним, поскільки судом рішення прийнято згідно матеріалів кримінального провадження, при повному та всебічному розгляді всіх обставин, в тому числі і доводів сторони захисту.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкоджати суду першої інстанції прийняттю законного та обґрунтованого рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись положеннями ст.183, 331, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2020 року, якою строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 продовжено по 24 жовтня 2020 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Суддя Суддя