Справа № 364/242/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/772/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 1 ст. 125 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого та його захисника на вирок Володарського районного суду Київської області від 11 квітня 2019 року,яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Володарка, Київської області, освіта професійно-технічна, не працює, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 200 годин. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 моральну шкоду у розмірі 1 500 грн. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 моральну шкоду у розмірі 2000 грн.
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком, 15.02.2018 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_9 прибув до місця проживання своєї колишньої співмешканки ОСОБА_12 , яка проживає за адресою АДРЕСА_3 , щоб відвідати їхнього спільного з ОСОБА_12 сина ОСОБА_13 . У вказаному будинку також проживає сестра ОСОБА_12 ОСОБА_14 . Між ОСОБА_9 та ОСОБА_14 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, під час якого ОСОБА_9 тримаючи у лівій руці свого малолітнього сина ОСОБА_15 , умисно наніс ОСОБА_14 один удар правою рукою в область лівої частини обличчя, заподіявши потерпілій легкі тілесні ушкодження.

15.02.2018 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_9 прибув до місця проживання своєї колишньої співмешканки ОСОБА_12 , яка проживає за адресою АДРЕСА_3 . Між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, під час якого ОСОБА_9 тримаючи на руках свого малолітнього сина ОСОБА_15 , штовхнув ОСОБА_12 та умисно наніс ОСОБА_12 декілька ударів ногою, заподіявши потерпілій легкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та закрити кримінальне провадження. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що досудовим слідством та судом порушено права, передбачені ст. 42 КПК України та ст. 59, 62, 63 Конституції України. Зазначає про неповноту слідства, оскільки слідчі експерименти проведені без його участі та участі потерпілої ОСОБА_16 , без попередження слідчим про відповідальність та без роз`яснення прав та обов`язків понятих. Вказує на неповноту судового розгляду, оскільки судом невмотивовано відхилене клопотання сторони захисту про призначення слідчого експерименту та судово-медичної експертизи за його наслідками. Зазначає про те, що копії документів надані до цивільного позову належним чином не завірені, а медичні довідки, на підставі яких зроблено експертизи не мають вихідного номеру Володарської ЦРЛ. Підкреслює, що оригінал амбулаторної картки, як доказ не був відкритий слідчим чи прокурором для ознайомлення обвинуваченому та його захиснику, в реєстрі доказів його також немає, підчас судового розгляду було досліджено лише дві останні сторінки. Вважає, що докази сторони обвинувачення зібрані неповноважною на здійснення досудового слідства особою, а тому є незаконними та недопустимими.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про неповноту судового розгляду, оскільки судом невмотивовано відхилене клопотання сторони захисту про призначення слідчого експерименту та судово-медичної експертизи за його наслідками. Крім того, висновки суду про вину ОСОБА_9 не підтверджуються належними та допустимими доказами, дослідженими під час судового розгляду, зокрема, висновок судово-медичного експерта ОСОБА_17 складений всупереч ст. 84 КПК України, оскільки містять дані, які не є беззаперечними та викликають сумніви, експертом порушено вимоги ч. 7 ст. 69 КПК України, слідчий не попередив експерта про кримінальну відповідальність, медична карта потерпілим не вилучалась, первинні довідки про звернення потерпілих до Володарської ЦРЛ не мають жодних вихідних номерів; а слідчі експерименти проведені без участі ОСОБА_9 та участі потерпілої ОСОБА_11 , без попередження слідчим про відповідальність та без роз`яснення прав та обов`язків понятих. Вважає, що докази сторони обвинувачення зібрані неповноважною на здійснення досудового слідства особою, оскільки в матеріалах справи немає вмотивованої постанови керівника органу досудового розслідування про призначення слідчого. Вказує на порушення права на захист під час досудового слідства, оскільки про закінчення досудового розслідування 08.05.2018 року слідчим оголошено лише 15.05.2018 року в службовому кабінеті без належного письмового повідомлення, відмовлено у клопотанні про проведення слідчого експерименту за його участі та за участю потерпілої та про призначення судово-медичної експертизи за його наслідками, за клопотанням захисту про фіксування процесуальної дії вручення підозри, слідчим не було складено відповідний протокол, повідомлення про підозру здійснено не прокурором, не роз`яснено права обвинуваченому. Вважає, що при розгляді цивільних позовів допущено суттєві порушення норм ЦПК України.
Представник потерпілих у запереченнях на апеляційні скарги обвинуваченого та захисника просить вирок суду залишити без зміни, вважаючи його законним, обґрунтованим і мотивованим.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги, прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг,перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_9 в умисному легкому тілесному ушкодженні потерпілим за обставин, викладених у вироку, стверджується:

-показаннями потерпілих про те, що під час побачення обвинуваченого із малолітнім сином між ним та матір`ю сина ОСОБА_12 виник конфлікт у ході якого ОСОБА_9 наніс останній декілька ударів ногами, а коли у конфлікт втрутилася ОСОБА_18 сестра ОСОБА_12 , то вдарив її кулаком в обличчя;

- показаннями свідка ОСОБА_19 про те, що йому зателефонувала донька ОСОБА_12 повідомивши про конфлікт з ОСОБА_9 , а коли він приїхав додому, то бачив як обвинувачений двічі вдарив ногою доньку ОСОБА_20 . Після чого він забрав онука та відмовився спілкуватися з обвинуваченим у зв`язку з його насильством по відношенню до доньки;

- показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_21 , який підтримав свої висновки про характер та ступінь тілесних ушкоджень, отриманих потерпілими ОСОБА_12 та ОСОБА_14 ;

- заявою ОСОБА_14 від 16.02.2018 року про проведення досудового розслідування по факту нанесення їй ОСОБА_9 тілесних ушкоджень у вигляді забою лівої щоки (т.2 а.120);
- заявою ОСОБА_12 від 16.02.2018 року про проведення досудового розслідування з приводу нанесення їй ОСОБА_9 тілесних ушкоджень 15.02.2018 року (т.2 а.156);
- висновком судово-медичного експерта від 19.02.2018 року про те, що виявлене у ОСОБА_14 пошкодження у вигляді синця на лівій щоці відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень і могло виникнути за обставин події 15.02.2018 (т.2 а.123);

- висновками судово-медичного експерта від 19.02.2018 та 10.03.2018 року про те, що у ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна лівого ліктьового суглобу розміром 3х1см, синця лівого стегна розміром 4х4см, синця лівого кульшового суглобу розміром 4х4см, синців гомілок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та могли утворитися за обставин, що мали місце 15.02.2018 (т.2 а.163,167).

Доказам по справі у їх сукупності судом надана належна оцінка і висновок про доведеність висунутого ОСОБА_9 обвинувачення та правова кваліфікація його дій за ч.1 ст.125 КК України є вірними.

Як випливає з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений в судовому засіданні відмовився від надання показань, користуючись правом, передбаченим ст.63 Конституції України.

Доводи апеляційних скарг про те, що винуватість ОСОБА_9 не доведена допустимими та належними доказами, є безпідставними, з огляду на наступне.

Допустимість доказів, що випливають з показань потерпілих та свідка ОСОБА_19 , із заяв ОСОБА_14 та ОСОБА_12 про здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, в апеляційних скаргах не оспорюються.

З висновку судово - медичного експерта від 23 .02.2018 про характер та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_14 вбачається, що він виконаний на підставі постанови слідчого з вивченням медичної довідки, виданої на її ім`я лікарем Володарської ЦРЛ про те, що при огляді у неї було виявлено забій лівої щоки та синець 2х3 см.

З висновку судово-медичного експерта від 23.02.2018 року про характер та ступінь тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_12 вбачається , що він виконаний на підставі постанови слідчого з вивченням довідки, виданої на її ім`я лікарем Володарської ЦРЛ про те, що при її огляді був встановлений діагноз : забій лівого ліктьового суглобу, садно 3х1 см, забій лівого стегна, синці 4х4 см, забій лівого кульшового суглобу, синець 4х4 см, синці гомілок.

Висновком судово-медичного експерта від 03.04.2018 року встановлений характер і ступінь тяжкості тілесних ушкоджень отриманих потерпілою ОСОБА_12 з вивченням висновку експерта від 23.02.2018, матеріалів слідчого експерименту з участю потерпілої, її амбулаторної картки з лікувального закладу та ренгенологічного знімку грудної клітини.

Доводи апеляційних скарг про недопустимість даних слідчого експерименту з участю ОСОБА_12 у зв`язку з тим, що він проводився без участі підозрюваного ОСОБА_9 та іншої потерпілої ОСОБА_14 , є необґрунтованими, оскільки кримінальним процесуальним законодавством до обов`язків слідчого не віднесено провадити таку дію з обов`язковою участю інших учасників кримінального провадження.

Не надання прокурором до матеріалів кримінальної справи оригіналу амбулаторної медичної картки потерпілої, яка була предметом дослідження судово-медичного експерта, не може свідчити про недопустимість доказів, викладених при експертному дослідженні, оскільки його висновок про характер та ступінь отриманих потерпілою ОСОБА_12 тілесних ушкоджень за обставин, викладених у вироку, ґрунтується і на інших даних.

Відсутність на медичних довідках , які були об`єктом дослідження експерта, вихідних номерів, не може тягнути за собою визнання доказів, зазначених у них, недопустимими, оскільки зазначена обставина не є такою, що свідчить про їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а надання таких довідок потерпілими слідчому не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

На висновках експерта міститься також підпис судово-медичного експерта під попередженням про кримінальну відповідальність за ст..ст.384,385 КК України, тому відсутність зазначення такого попередження у постановах слідчого не є суттєвим порушенням кримінального процесуального закону, наслідком якого може бути визнання даних про характер та ступінь тяжкості отриманих потерпілими тілесних ушкоджень недопустимими доказами.

Доводи апеляційних скарг про те, що досудове розслідування проведено неповноважною особою з огляду на відсутність у матеріалах кримінального провадження постанови начальника СВ Володарського ВП про доручення проведення досудового розслідування слідчому ОСОБА_22 , є також необґрунтованими, оскільки у матеріалах справи міститься доручення керівника слідчого підрозділу на проведення таких дій (т.2 а.113), а визначення слідчого для здійснення досудового розслідування не передбачає винесення процесуального рішення у формі постанови.

Також не ґрунтуються на вимогах закону і твердження апеляційної скарги захисника про необхідність повідомлення про підозру лише прокурором та про необхідність фіксування такої дії протоколом, оскільки ст.276 КПК України таким правом наділяє і слідчого, а фіксування такої дії протоколом не передбачено КПК України.

Також апеляційні скарги не містять зазначення суттєвих порушень законодавства при розгляді судом цивільних позовів потерпілих у кримінальному провадженні, які б ставили під сумнів правильність висновків суду про їх часткове задоволення та визначення розмірів грошового відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілим внаслідок протиправних дій обвинуваченого.

Таким чином, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду про доведення винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення належними та допустимими доказами та правильності вирішення судом цивільних вимог потерпілих.

Оскільки ОСОБА_9 вчинений кримінальний проступок, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, до дня набрання вироком законної сили минуло 2 роки з часу вчинення, то, за правилами ч.5 ст.74 КК України, засудженого слід звільнити від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

У зв`язку з наведеним вирок підлягає зміні шляхом ухвалення рішення про звільнення ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання на підставі ч.5 ст.74 КК України.

Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого та захисника залишити без задоволення.

Вирок Володарського районного суду Київської області від 11 квітня 2019 року щодо ОСОБА_9 змінити.

На підставі ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання, призначеного вироком Володарського районного суду Київської області від 11 квітня 2019 року, у зв`язку із закінченням строків давності.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: