Провадження № 1-кп/522/
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2021 року місто Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за № 0000845 від 13.04.2016 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одеса, громадянин України, з середньою освітою, не працює, неодружений, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , немає судимості,

- у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Учасники процесу:
прокурори - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинувачений - ОСОБА_7 ,

захисник - ОСОБА_13 ,
в с т а н о в и в:
формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
1. Так,13 квітня 2016 року приблизно о 16 годині 25 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись у буд. АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу через незачинені вхідні двері незаконно і таємно проник до квартири АДРЕСА_3 , де умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав із карманів джинсів, які знаходились при вході та належать потерпілому ОСОБА_14 , грошові кошти у розмірі 600 грн. Під час вчинення вказаних дій ОСОБА_7 був помічений дружиною потерпілого ОСОБА_15 однак продовжив відкрите викрадення майна, з місця злочину зник, а грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_7 ..
2. Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 , не підтвердив фактичні обставини викладені у вироку суду та під час дослідження доказів заперечив свою причетність до вчиненого злочину.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_7 .
3. Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 , суд кваліфікує за ч. 3 ст. 186 КК України як: відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний із проникненням у житло.

Докази на підтвердження встановлених обставин.
4. Так, потерпілий ОСОБА_14 суду пояснив, що 13 квітня 2016 року приблизно о 16 годині він разом з дружиною знаходились у себе вдома, в квартирі АДРЕСА_4 , як побачили в іншій кімнаті обвинуваченого, який порпався у їх речах, останній після того як був помічений, одразу втік до сусіднього будинку, а потерпілий за ним погнався. Викрадено 600 гривень.
5. Свідок ОСОБА_15 , суду пояснила, що у квітні 2016 року, вона знаходилась у своїй квартирі, де вийшовши з кімнати побачила обвинуваченого, який копирсався у карманах речей її чоловіка, вона намагалась затримати обвинуваченого але той втік, за ним погнався її чоловік. При цьому вона точно запам`ятала обвинуваченого і легко його впізнала за зовнішніми ознаками.
6. Свідок ОСОБА_16 , суду пояснив, що він будучи у складі патрульних поліцейських, отримав виклик по лінії 102 про крадіжку в районі вул. Сегедської. Очевидцем подій він не був.
7. Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що він разом з ОСОБА_16 приїхав на виклик за вказаною адресою. На місці події він побачив, як обвинувачений втікає, а потерпілий його переслідує. Свідок теж погнався за обвинуваченим, який втік до сусіднього будинку та закрився у квартирі. Після цього слідча оперативна група відкрили двері до приміщення, де виявили обвинуваченого.
8. Наведені показання потерпілого та свідків узгоджуються між собою так як є послідовними і взаємодоповнюваними, а тому суд їх розцінює як об`єктивні, достовірні та належні, які прямо підтверджують обставини, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, та підтверджуються за допомогою інших доказів, які безпосередньо досліджені судом.

9. Так, відповідно до протоколу огляду місця події з фототаблицею від 13.04.2016 року, у кв. АДРЕСА_4 , виявлено і вилучено сліди пальців рук із зовнішньої сторони вхідних дверей. Вказаний протокол відповідає вимогам ст. ст. 237, 103-107 КПК України.

10. Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.04.2016 року підтверджує факт затримання ОСОБА_7 на підставі ст. 208 КПК України, так як безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий вказували, що саме ця особа щойно вчинила злочин Вказаний протокол відповідає вимогам ст. ст. 103-107 КПК України.

11. Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.04.2016 року, проведеного відповідно до вимог ст. ст. 104, 223, 228, 231 КПК України, підтверджує, що свідок ОСОБА_15 у присутності двох понятих, серед фотознімків чотирьох осіб без різких відмінностей у зовнішності впізнала особу під №1 ( ОСОБА_7 ) за овалом обличчя, розміром носа та очей, як особу, яка 13.04.2016 року проникла до її квартири та порпалась у речах її чоловіка.

12. Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.04.2016 року, проведеного відповідно до вимог ст. ст. 104, 223, 228, 231 КПК України, підтверджує, що потерпілий ОСОБА_18 у присутності двох понятих, серед фотознімків чотирьох осіб без різких відмінностей у зовнішності впізнав особу під №4 ( ОСОБА_7 ) за описом зі слів дружини, яка бачила останнього у їх квартирі.

13. Захисник ОСОБА_13 заявив клопотання про визнання недопустимими доказами в порядку ст. 89 КПК України, двох протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, складених за результатом відповідної слідчої дії зі свідком ОСОБА_15 та ОСОБА_18 . Стосовно впізнання ОСОБА_18 , адвокат посилається на таке - особи на фотознімках вдягнені у чорні куртки, а ОСОБА_7 у куртці з великими білими вставками; ОСОБА_14 не вказав за якими рисами він впізнав ОСОБА_7 ; номер під фотокарткою ОСОБА_7 обведений, що на думку адвоката може свідчити про те, що слідча умисно обвела цей номер. Стосовно впізнання ОСОБА_15 , то адвокат зазначає, що особи на фотокартках 2, 3, 4 мають різкі відмінності в одязі; відсутній опис усіх осіб, які пред`являлись для впізнання, та не зазначено хто є особою, яку впізнала свідок; крім цього, номер під фотокарткою №1 обведено, що теж на думку адвоката є порушенням.
14. Дослідивши дані клопотання суд не погоджується із посиланнями захисника, про порушення процедури отримання доказів виходячи із наступного.
15. Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

16. У ст. ст. 87 -88 КПК України перелічені випадки визнання недопустимими доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини і доказів та відомостей, які стосуються особи підозрюваного, обвинуваченого.

17. Відповідно до ч. 7 ст. 228 КПК України, фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.
18. В той же час, фотознімки у складених протоколах є зовнішньо подібними, чоловіків однієї вікової групи, а впізнання особами відбулось із дотриманням встановленої процедури. Окремо слідчим складено довідку, про те, яка особа знаходиться під обраним номером в протоколі. Будь-яких зауважень до протоколу зі сторони понятих не було. Більше того, допитана під час судового засідання свідок заявила, що вона точно пам`ятає обвинуваченого, і будь-яких даних які б свідчили про те, що слідчим було порушено вимоги КПК України, судом не отримано. Потерпілий також зазначив, що зможе впізнати обвинуваченого за описом дружини. Той факт, що номер фотокартки обведений, теж не є порушенням, так як зразу біля номера стоїть підпис особи, яка здійснювала впізнання, і саме вона обвела цей номер. Відмінності в одязі не є суттєвими так як усі фотокартки чорно-білі, що уподібнює зовнішній вигляд осіб, на них відображених.
19. З урахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку, що всі досліджені докази належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

20. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, об`єктивно підтверджують надані обвинуваченим покази та дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, є доведеною у повному обсязі.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_7 .
21. Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.
22. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
23. Суд, при визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

24. У відповідності до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, а повинне забезпечити перевиховання обвинуваченої, задля недопущення повторення протиправної поведінки з її сторони. Покарання повинно бути справедливим.

25. Судом встановлено, що ОСОБА_7 свою провину заперечував, хоча був затриманий після вчинення злочину і саме на нього однозначно вказували, і свідок і потерпілий, що свідчить про вчинення злочину в умовах очевидності. Пом`якшуючих чи обтяжуючих обставин судом не встановлено. При визначенні покарання суд враховує відсутність в обвинуваченого судимостей, те, що ОСОБА_7 на обліках у нарколога та психіатра не знаходиться, за місцем проживання позитивно характеризується. Крім цього, суд враховує ступінь спричиненої злочином майнової шкоди, суспільної небезпечності вчиненого та строк перебування особи під вартою. Зважаючи на те, що ОСОБА_7 вчинив злочин у 2016 році, на нього поширюються вимоги Закону України № 838-VIII, щодо зарахування строку попереднього ув`язнення один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що перебування в ізоляції від суспільства буде достатнім за таких умов, а виправлення та перевиховання особи можна досягнути призначивши покарання у виді позбавлення волі із звільненням від його відбування з випробуванням.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
26. Речові докази - відсутні.
27. Строк тримання під вартою скасувати, звільнивши з-під варти у залі суду.
28. Зважаючи на ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин, винним у вчиненні якого він визнається у 2016 році, строк попереднього ув`язнення суд зараховує із розрахунку один день позбавлення волі за два дні попереднього ув`язнення. Крім цього, такі висновки суду відповідають правовій позиції визначеній у Постанові Великої палати Верховного суду, по справі №663/537/17 від 29.08.2018 року, а саме: «якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію.»
Керуючись ст. ст. 100, 349, 367-368, 370-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
1. ОСОБА_7 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
2. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 3 (три) роки.

3. Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 , обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

4. Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши з-під варти у залі суду.
5. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України( в ред. - Закону № 838-VIII ) в строк відбуття покарання зарахувати строк утримання ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженню в установі попередньо ув`язнення в період з 13.05.2020 року по 22.01.2021 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

6. Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

7. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

8. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

9. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокуророві.

10. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1

22.01.2021