провадження № 1-кс/243/45/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2021 року м. Слов'янськ

Слідчий суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в залі суду № 7 м. Слов'янська клопотання старшого слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001945 від 13.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, про продовження строку тримання під вартою, стосовно:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Єнакієве Донецької області, громадянки України, з вищою освітою, раніше не судимої, яка мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

04.01.2021 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся ст. слідчий СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області майор поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0001945 від 13.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, узгодженим з прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

З клопотання вбачається, що 12.11.2020 року приблизно о 18.30 год., точний час під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник спільний корисливий злочинний намір здійснити розбійний напад на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який начебто мав заборгованість перед ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій корисливий злочинний намір у вищевказаний день та час ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , прибули на автомобілі марки «Hyundai Sonata YF», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску, під керуванням ОСОБА_4 , який належить останній до місця мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 ., де розподіливши між собою злочинні ролі, відповідно до яких ОСОБА_4 залишилась в автомобілі спостерігаючи за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_7 діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, спільно та узгоджено з ОСОБА_8 з метою незаконного заволодіння майном потерпілого, проти волі ОСОБА_9 проникли до квартиру АДРЕСА_3 , яка є житлом та в якій мешкає останній. Перебуваючи в приміщенні вище вказаної квартири, ОСОБА_7 реалізуючи спільний злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном, наніс один удар в грудну область потерпілого ОСОБА_9 , від якого останній впав на підлогу. Після чого, ОСОБА_7 з ОСОБА_8 почали наносити ОСОБА_9 чисельні удари руками і ногами по голові та тулубу, при цьому вимагаючи грошові кошти та золоті вироби. Коли ОСОБА_9 повідомив нападникам, що в нього не має грошових коштів та золотих виробів, останні наказали йому подзвонити батьку та повідомили, що батько буде віддавати гроші за нього. Після чого, ОСОБА_7 зв`язав пластиковою затяжкою руки ОСОБА_9 та вивів його на вулицю, де посадив на заднє сидіння автомобіля, де чекала ОСОБА_4 .

На вказаному автомобілі ОСОБА_4 , яка керувала транспортним засобом та ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 направились за місцем мешкання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_4 .

Прибувши за вищевказаною адресою 12.11.2020 року приблизно о 19.00 год., точний час під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 залишилась в автомобілі спостерігаючи на навколишньою обстановкою, а ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 проникли у квартиру ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_4 ., яка є житлом куди завели також ОСОБА_9 .

Перебуваючи у вище вказаній квартирі, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 декілька разів штовхнули в обличчя ОСОБА_10 , почали погрожувати фізичною розправою йому та ОСОБА_9 , при цьому наносили йому удари руками по обличчю та тулубу, вимагали грошові кошти та золоті вироби. У певний час вказаних дій ОСОБА_7 приставив до голови ОСОБА_10 предмет чорного кольору, зовні схожий на пістолет. ОСОБА_10 відмовився надавати будь-які кошти, тоді у це час ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 зв`язали пластиковою затяжкою руки ОСОБА_10 та почали бити його сина ОСОБА_9 , надягали пакет на голову, придушували та окунали головою в відро з водою. Через короткий проміжок час ОСОБА_10 побоювався за своє життя та життя свого сина, вказав на шафу в кімнаті, де були грошові кошти в сумі 3500 грн. та 1600 доларів США, якими ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 незаконно заволоділи.

Після чого, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 вивели з квартири ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та посадили їх на заднє сидіння до автомобіля, де за кермом чекала ОСОБА_4 . Вказані особи сіли в автомобіль та направились до водного каналу «Сіверський Донець-Донбас» поблизу с. Високоіванівка, Слов`янського району, де ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 вивели ОСОБА_9 , а ОСОБА_10 залишився сидіти в автомобілі, який зачинила ОСОБА_4 та слідкувала щоб останній не зміг втекти. ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 продовжуючи свій спільний злочинний намір на не відкрите незаконне заволодіння чужим майном стали наносити удари руками і ногами по голові та тулубу ОСОБА_9 , продовжуючи вимагати грошові кошти та золоті вироби.

Після чого, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , залишили ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на березі водного каналу «Сіверський Донець-Донбас» поблизу с. Високоіванівка, Слов`янського району, з місця подій з грошовими коштами у сумі 3500 грн. та 1600 доларів США зникли.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 спричинено наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забої та садна обличчя та кінцівок, закрита травма грудної клітини, перелам 8 ребра зліва, пневмоторакс.

13.11.2020 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, 13.11.2020 року останній повідомлено про підозру. Ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду від 14.11.2020 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» на 60 діб, тобто до 11 січня 2021 року.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- матеріалами, які характеризують особу підозрюваної ОСОБА_4

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 13.11.2020 який розповів обставини вчиненого у відношенні нього злочину ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.11.2020 року та 14.11.2020 року під час яких потерпілий ОСОБА_9 впізнає ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 13.11.2020 року який розповів обставини вчиненого відносно нього та сина ОСОБА_9 злочину ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , під час якого останні забрали у нього гроші в сумі 1600 доларів США та 3500 грн.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.11.2020 року та 14.11.2020 року під час яких потерпілий ОСОБА_10 впізнає ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 від 13.11.2020 року, під час якого останній розповів та показав обставини вчиненого відносно нього та сина ОСОБА_9 злочину ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4

09.12.2020 року призначено судово-медичну експертизу потерпілому ОСОБА_9 до проведення якої залучено експертів Слов`янського відділення СМЕ, висновок якої до теперішнього часу не отримано.

14.12.2020 року призначено судово-балістичну експертизу до проведення якої залучено експертів Донецького НДЕКЦ МВС України, висновок якої до теперішнього часу не отримано.

14.12.2020 року призначено судову експертизу «Дослідження грунтів» до проведення якої залучено експертів Харківського НДЕКЦ МВС України, висновок якої до теперішнього часу не отримано.

14.12.2020 року призначено ряд судових молекулярно-генетичних експертиз до проведення якої залучено експертів Харківського НДЕКЦ МВС України, висновки яких до теперішнього часу не отримано.

26.11.2020 року отримано ряд ухвал слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду про тимчасовий доступ до речей і документів, які на теперішній час спрямовано до операторів мобільного зв`язку України.

Після отримання висновків судових експертиз планується повідомити ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри та допитати останніх за вказаним фактом.

У зв`язку з тим, що строк досудового розслідування спливає 13.01.2021 року, а для повного, всебічного та неупередженого розслідування, необхідно отримати висновки судових молекулярно-генетичних експертиз, судово-балістичної експертизи, судово-медичної експертизи, експертизи дослідження ґрунтів, після чого повідомити ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри, допитати останніх за вказаним фактом.

Таким чином завершити досудове розслідування до 13.01.2021 року не є можливим, так як у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне:

- витребувати та долучити висновок судово-медичної експертизи;

- витребувати та долучити висновок судово-балістичної експертизи;

- витребувати та долучити висновки судових молекулярно-генетичних експертиз;

- витребувати та долучити висновок судової експертизи дослідження грунтів;

- здійснити тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у оператора мобільного зв`язку України;

- дати правильну юридичну оцінку діям підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 і кваліфікувати їх дії згідно чинного Законодавства України;

- повідомити ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри;

- виконати інші слідчі дії, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування згідно з вимогами ст. 291 КПК України.

Направлення кримінального провадження до суду без проведення зазначених слідчих дій не вбачається доцільним, оскільки необхідно всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Провести вказані слідчі дії та експертизи у передбачений законом строк не представилось можливим у зв`язку зі значною кількістю та тривалістю проведення експертиз, без висновків яких неможливе завершити досудове розслідування.

На виконання вищевказаного об`єму роботи необхідний термін не менше одного місяця.

У зв`язку з чим, 28.12.2020 року керівником Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_11 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців.

Беручи до уваги, що строк тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_4 визначений до 11.01.2021 року, проте, закінчити досудове розслідування у 2-х місячний строк немає можливості, оскільки необхідно виконати вищевказаний об`єм роботи, виникли підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно останнього.

Слідчий обґрунтовує необхідність продовження строку запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 тим, що існують ризики передбачені п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 будучи особою, яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення та заздалегідь знаючи, що за вчинене нею злочинне діяння кримінальна відповідальність передбачає міру покарання у вигляді позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, може побудити її на вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду. У зв`язку з чим, можливий термін покарання за інкриміноване підозрюваній кримінальне правопорушення, свідчить про загрозу втечі останньої. При цьому наслідки і ризик втечі для підозрюваної можуть бути меншим злом, ніж кримінальне переслідування і процедура виконання покарання.

Крім того, підозрювана ОСОБА_4 шляхом психологічного або фізичного впливу може здійснити тиск на свідків, в тому числі - на потерпілих, з метою схилення до дачі неправдивих показань та викривлення істини по справі, спонукаючи до зміни наданих небажаних для неї свідчень, таким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 просив відмовити у клопотанні та застосувати до підозрюваної домашній арешт з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., відповідно до наданого клопотання про зміну запобіжного заходу, обґрунтував свої доводи тим, що ОСОБА_4 - є жінкою, раніше не судимою, їй 62 роки, вона має постійне місце мешкання та реєстрації, а також у неї наявні гіпертонічне захворювання та захворювання серця.

Підозрювана, в судовому засіданні просила відмовити у клопотанні прокурора, підтримала клопотання свого захисника, зазначила, що письмові клопотання прокурора та захисника нею були отримані.

Вислухавши прокурора, підозрювану та її захисника, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Під час судового розгляду, на обґрунтування даного клопотання слідчим, надані наступні докази.

Так, відповідно до Витягу з кримінального провадження № 0001945, згідно якого до ЄРДР 13.11.2020 року, правова кваліфікація ч.4 ст. 187 КК України, внесені відомості, що 12.11.2020 року близько 19.00 двоє невстановлених осіб знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 здійснили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_9 та вимагаючи передати грошові кошти та інші матеріальні цінності спричинили останньому тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку під питанням, забії та садна обличчя та кінцівок, закрита травма грудної клітини, перелам 8 ребра зліва, пневмоторакс.

Крім того, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, підтверджується наступними доказами:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 13.11.2020 який розповів обставини вчиненого у відношенні нього злочину ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.11.2020 року та 14.11.2020 року під час яких потерпілий ОСОБА_9 впізнає ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 13.11.2020 року який розповів обставини вчиненого відносно нього та сина ОСОБА_9 злочину ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , під час якого останні забрали у нього гроші в сумі 1600 доларів США та 3500 грн.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.11.2020 року та 14.11.2020 року під час яких потерпілий ОСОБА_10 впізнає ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 від 13.11.2020 року, під час якого останній розповів та показав обставини вчиненого відносно нього та сина ОСОБА_9 злочину ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 .

13.11.2020 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, 13.11.2020 року останній повідомлено про підозру. Ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду від 14.11.2020 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» на 60 діб, тобто до 11.01.2021 року.

28.12.2020 року керівником Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_11 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

З огляду на вищевказане слідчий суддя зазначає, що проголошуючи «право на свободу», стаття 5 передбачає фізичну свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена свободи. Позбавлення свободи не обмежується класичним випадком тримання під вартою після арешту або засудження, а може мати багато інших форм (Guzzardi проти Італії, § 95). Для того, щоб визначити, чи було особу «позбавлено свободи» у значенні статті 5, відправною точкою повинна бути її конкретна ситуація, і необхідно враховувати ряд критеріїв, таких, як тип, тривалість, наслідки і спосіб реалізації відповідного заходу (Guzzardi проти Італії, § 92; Medvedyev і Інші проти Франції, § 73; Creangг проти Румунії, § 91). Зобов`язання брати до уваги «різновид» і «спосіб імплементації» згаданого заходу дозволяє Суду враховувати особливий контекст і обставини, притаманні іншим обмеженням, ніж класичне ув`язнення в тюремній камері. Важливим фактором, який слід брати до уваги, є контекст, в якому цей захід застосовується, оскільки в сучасному суспільстві нерідко трапляються ситуації, коли громадськість може бути покликана змиритись з обмеженнями свободи пересування або особистої свободи задля загального блага (Nada проти Швейцарії, § 226; Austin і Інші проти Сполученого Королівства. Поняття позбавлення свободи за змістом статті 5 § 1 містить як об`єктивний елемент поміщення людини у певний обмежений простір на значний період часу, так і додатковий суб`єктивний елемент, який полягає в тому, що людина не давала чинної згоди на таке поміщення (Storck проти Німеччини, § 74; Stanev проти Болгарії, § 117). Право на особисту свободу є занадто важливим в демократичному суспільстві, тому людина повинна мати можливість скористатися захистом, передбаченим Конвенцією, навіть якщо вона, можливо, сама дозволила взяти себе під варту, особливо, якщо ця людина не має достатньої дієздатності для того, щоб погодитись або не погодитись із запропонованими діями (H.L. проти Сполученого Королівства, § 90; Stanev проти Болгарії.

Статтею 178 КПК України, передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У відповідності до п.п. 61,62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 України, що підтверджують підозру у вчиненні злочину та вагомість наявних доказів, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Такими доказами слідчий суддя визнає: протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколи допиту потерпілих, протокол слідчого експерименту.

Згідно з частиною 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за який передбачено від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі із конфіскацією майна, що може бути підставою для застосування заходів кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи ОСОБА_4 про який йдеться у клопотанні слідчого, може бути виконане завдання для виконання якого слідчий звертається з клопотанням.

При цьому слідчий суддя враховує відсутність можливості без застосування заходу забезпечення кримінального провадження встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні.

При вирішені питання про продовження строку запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 раніше не судима, в разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого вона підозрюється (до п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна); вік та стан здоров`я (на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря - психіатра не перебуває), наявність соціальних зв`язків: не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Слідчий суддя не погоджується з доводами захисту про необхідність заміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Так відповідно до КПК України, підозрюваний та його захисник має право звернутися з клопотанням про заміну запобіжного заходу.

Слід зауважити, що доказів на підтвердження розладів здоров`я підозрюваної, які б перешкоджали її перебуванню під вартою, захисником та підозрюваною до наданого клопотання та у судовому засіданні не надано.

В той же час, суд не відхиляє інших доводів на користь підозрюваної, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26.06.1991 вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Із вказаного рішення Європейського суду вбачається, що попереднє ув`язнення може бути застосоване до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи із самої тяжкості обвинувачення.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі Волосюк проти України).

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту не наведено.

Обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 року п. 36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

При цьому, слідчий суддя враховує відсутність можливості без продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Вищевказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_4 свідчать про наявність на даний час ризиків, передбачених пунктами 1,3 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від суду, або незаконно впливати на потерпілих, у цьому ж кримінальному провадженні, у зв`язку з чим недостатньо застосовувати відносно нього більш м`який запобіжний захід для запобігання цих ризиків, тому суд, з урахуванням положень частини 5 статті 176 КПК України, вважає, що є підстави для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної, бо саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому цим Кодексом.

Виходячи з викладеного, у відповідності до вимог ст. 197 КПК України, вважаю можливим продовжити строк тримання під вартою підозрюваному в межах строку досудового розслідування, тобто до 13.02.2021 року, включно.

Розмір застави відносно підозрюваної ОСОБА_4 , слідчим суддею не визначається на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131-132, 177-178, 181-184, 193 194,195, 197 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001945 від 13.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, про продовження строку тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити застосування обраного відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 13.02.2021 року, включно.

В задоволенні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити, у зв`язку з відсутністю підстав.

Копії ухвали суду негайно надіслати на адресу Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» та вручити підозрюваному

Ухвала слідчого судді щодо продовження строку запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом п`яти суток з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Слов'янського міськрайонного суду ОСОБА_1