Справа № 457/908/20
провадження №1-кп/457/112/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року м. Трускавець
Трускавецький міський суд Львівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці кримінальні провадження № 0000204 від 29 липня 2020 року, №0000210 від 04 серпня 2020 року, № 0000251 від 29 вересня 2020 року та № 0000073 від 22 жовтня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Трускавець Львівської області, громадянина України, який не працює, не військовозобов`язаний, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, раніше судимого вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 24 квітня 2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком 3 місяці,27 травня 2019 року вироком Трускавецького міського суду Львівської області за ст. 395 КК України до остаточного покарання у виді арешту на строк 4 місяці, 15 березня 2020 року звільненого з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 та ст. 395 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5 , -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , будучи раніше судимий вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 24 квітня 2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком 3 місяці, 27 травня 2019 року вироком Трускавецького міського суду Львівської області за ст. 395 КК України до остаточного покарання у виді арешту на строк 4 місяці, 15 березня 2020 року звільненого з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям покарання, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив умисний злочин проти власності. 28 липня 2020 року у обідній час ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав з кімнат дві алюмінієві батареї марки «UP» кожна вартістю 1194 грн. 60 коп., в комплекті яких були два радіатори марки «FADO» кожен вартістю 107 грн. 52 коп., які належать його батькові ОСОБА_5 , чим спричинив майнову шкоду на загальну суму 2604 грн. 24 коп.
Крім цього, на початку червня 2020 року ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав з вітальні будинку алюмінієву десятиреберну батарею вартістю 2000 грн., чим заподіяв ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.
Крім цього, на початку 01 серпня 2020 року ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав з підвалу будинку чотири рибальські металеві котушки вартістю 200 грн. кожна, чим заподіяв ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 800 грн.
Крім цього, на початку 26 вересня 2020 року ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав з кухні будинку алюмінієву п`ятиреберну батарею вартістю 1200 грн., чим заподіяв ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.
Крім цього, на початку 27 вересня 2020 року ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав з підвалу будинку 4 крани для води вартістю 440 грн., 6 кранів до батарей вартістю 780 грн., 2 комплекти футорок вартістю 130 грн., змішувач для води вартістю 600 грн., 6 колін зовнішньої різьби вартістю 180 грн., 6 колін внутрішньої різьби вартістю 180 грн. та 2 зворотні клапани вартістю 140 грн., чим заподіяв ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 2450 грн.
Крім цього, відносно ОСОБА_3 ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 15 вересня 2020 року встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік та застосовано до нього наступні обмеження: заборонено виходити з будинку АДРЕСА_1 з 21 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв.; заборонено виїзд за межі м. Трускавець по особистих питаннях без дозволу Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області; заборонено відвідування барів, ресторанів, кафе та інших місць, де реалізовуються спиртні напої на розлив; зобов`язано з`являтися для реєстрації до Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області з 09 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. щовівторка в кабінет №308. Однак ОСОБА_3 , будучи ознайомленим 15 вересня 2020 року із вищевказаною ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області та перебуваючи під адміністративним наглядом, порушив його правила та 08 жовтня 2020 року самовільно, без дозволу працівників Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, з метою ухилення від адміністративного нагляду, залишив місце свого проживання за адресою: будинок АДРЕСА_1 , та поїхав у м. Стебник Львівської області, де перебував до 07 листопада 2020 року.
Обвинувачений винним себе визнав повністю, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним злочинів, зокрема суду пояснив, що він дійсно крав у період з червня по вересень 2020 року металеві предмети, які належать його батькові, щоб у майбутньому продати. Встановлений відносно нього адміністративний нагляд порушив, тому що мав у м. Стебник особисті справи. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суворо не карати.

Потерпілий у судовому засіданні не заперечував щодо проведення судового розгляду у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, з приводу міри покарання поклався на думку суду.
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнав фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Судом встановлено в відкритому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна повторно, що є нетяжким злочином; та кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, оскільки він самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, що є кримінальним проступком.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а саме те, що він раніше судимий, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, його матеріальне становище, стан здоров`я. Одночасно суд враховує неодноразовість притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є рецидив злочинів.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді арешту в межах санкцій статей КК України, за якими він притягається до кримінальної відповідальності, що буде достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На думку суду призначення такого покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім, а у застосуванні до нього більш суворого покарання немає потреби. Разом із тим застосування менш суворого виду та розміру покарання не вбачається за можливе.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючисьч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 185 та ст. 395 КК України, ст. ст. 100, 368, 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ст. 395 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України 6 (шість) місяців арешту;
- за ст. 395 КК України 3 (три) місяці арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді арешту строком 6 (шість) місяців
Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Речові докази 20 алюмінієвих секцій батарей, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1