Справа № 629/746/19
Номер провадження 1-кп/629/100/20
УХВАЛА

08 грудня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова, Харківської області питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Мерефа, Харківського району, Харківської області, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, не одруженому, офіційно не працевлаштованому, проживаючому без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:
- 07.02.2018 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до сплати штрафу у розмірі 850 гривень,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

Відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався судом, строк дії якого спливає 15 січня 2021 року.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 . В обґрунтування клопотання зазначила, що наявні ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають право вважати, що менш суворі запобіжні заходи не є достатніми для запобігання вказаним ризикам.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник-адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора.
Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.
Згідно пунктів 1 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, тощо.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Обвинуваченому ОСОБА_7 інкриміновано злочини, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до тяжких злочинів. Крім того, санкцією ч.3 ст.187 КК України, за якою, зокрема, обвинувачується ОСОБА_7 , передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна. Ризик можливого переховування обвинуваченого не перестав бути актуальним, оскільки під загрозою можливого покарання, обвинувачений може вдатися до переховування від суду.
Обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий, маючи непогашену в законному порядку судимість знову вчинив умисні корисливі злочини, не одружений, не працевлаштований, відсутні законні джерела доходу, що підтверджує нестійкість соціальних зв`язків останнього та свідчить про велику ймовірність вчинення обвинуваченим нового злочину.
На теперішній час судовий розгляд даного кримінального провадження триває, у повному обсязі не досліджені докази по справі, тому з метою уникнення ризиків переховування обвинуваченого від суду, можливості вчинення іншого злочину, суд приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, також вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе.
Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою та в ході судового розгляду стороною захисту не доведені.
Враховуючи вік та стан здоров`я обвинуваченого, відомості про його соціальні зв`язки, суд вважає, що встановлені відомості про особу обвинуваченого в сукупності із обсягом пред`явленого йому обвинувачення та його тяжкості, встановленими ризиками, передбаченими ст.177 КПК України, дають достатні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Оскільки кримінальне провадження неможливо завершити до закінчення строку дії ухвали про продовження запобіжного заходу, тобто до 15 січня 2021 року, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого, оцінивши в сукупності всі обставини, тяжкість покарання, суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, його вік та репутацію, міцність соціальних зв`язків, вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати, а їх доведеність об`єктивно вбачається із системного аналізу відомостей, що стосуються особи обвинуваченого та обставин кримінального провадження. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даній стадії процесу в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого є недостатніми, щоб забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків. У зв`язку з наведеним, клопотання прокурора підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 331, 371, 372 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Задовольнити клопотання прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_5 .
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме до 05 лютого 2021 року включно.
Відлік строку продовження дії існуючого запобіжного заходу рахувати з дня винесення ухвали, а саме з 08 грудня 2020 року.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3