Єдиний унікальний номер № 285/4695/20
Провадження № 1-кп/0285/356/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2021 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Новограді-Волинському кримінальне провадження № 0000841 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
встановив:
27 жовтня2020 року близько 11 години ОСОБА_4 , знаходився неподалік будинку АДРЕСА_2 та на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин вирішив заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 знаходячись за спиною потерпілого, наніс один удар правою рукою в область лівого вуха, внаслідок чого потерпілий втратив рівновагу і впав на асфальтоване покриття дороги. Продовжуючи свої умисні протиправні дії, ОСОБА_4 , знаходячись вже з лівого боку від потерпілого, наніс два удари правою ногою в область лівої частини ребер грудної клітки.
В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: синця на лівому вусі на всьому протязі з переходом на завушну ділянку зліва, передвушну ділянку зліва, рана на фоні синця в завушній ділянці зліва, рана на задній поверхні лівого вуха на рівні нижньої частини, розрив лівої барабанної перетинки, які супроводжувалися гострим лівобічним післятравматичним перфоративним середнім отитом, які згідно висновку судово-медичного експерта № 582 від 17.11.2020 належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Крім цього, в результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: перелому 9,10 ребер зліва по задній пахвовій лінії, які згідно висновку судово-медичного експерта № 582 від 17.11.2020 належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме 27 жовтня 2020 року умисно наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 , які є середньої тяжкості.
Потерпілий в судовому засіданні при призначенні покарання покладався на розсуд суду.
Також потерпілим було подано цивільний позов, відповідно до якого він просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на свою користь 5000 грн на відшкодування моральної шкоди.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
Таким чином виходячи з вищевикладеного та на підставі допиту обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України як заподіяння умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
При вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, раніше не судимий, в судовому засіданні попросив вибачення у потерпілого, повністю визнав цивільний позов, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
Крім того, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 з застосуванням вимог ст. 75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Щодо цивільного позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
При цьому, згідно із ч.3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності стосовно завданої потерпілому ОСОБА_5 моральної шкоди, враховуючи душевні, фізичні страждання та стрес, яких потерпілий зазнав у зв`язку із ушкодженням здоров`я, вимушеність змін у повсякденному житті, зважаючи на вимоги розумності та справедливості, а також те, що обвинувачений позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд доходить висновку про відшкодування потерпілому моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст., 66-68 КК України, ст.ст. ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст.23, 1167 Цивільного кодексу України, суд -
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
Покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_5 - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 (проживаючого АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 5000 (п`ять тисяч) грн на відшкодування моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя