Справа № 405/5676/20
1-в/405/450/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Кропивницькому подання начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» про пом`якшення основного покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 15.03.2017 у виді позбавлення волі строком на 03 роки 01 місяць, засудженому:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Новомиргород Кіровоградської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, з середньою освітою, не одруженому; раніше неодноразово судимому, по теперішній справі - 15.03.2017 Дніпровським районним судом м.Києва за ч.1 ст.309, ст.71 КК України до 03 років 01 місяця позбавлення волі,
встановив:
в.о. начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» звернувся до суду з поданням про пом`якшення засудженому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 03 роки 01 місяць, призначеного вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 15.03.2017.
В обґрунтування подання зазначив, що 01 липня 2020 року вступив у дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617- VІІІ, яким внесені зміни до санкції ч. 1 ст. 309 КК України. У редакції станом на 01 липня 2020 року санкція ч. 1 ст. 309 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі, у зв`язку з чим, керуючись ч.1 ст.5 КК України, просив привести вирок у відповідність на підставі ч.3 ст.74 КК України.
У судовому засіданні представник Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» підтримав подання та просив його задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.
Засуджений у судовому засідання підтримав подання та просив його задовольнити.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали подання та матеріали особової справи засудженого за № 46-Ж-18, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 15.03.2017 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 03 роки. На підставі ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_5 покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного йому вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 12.12.2013, і остаточно призначено ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків у виді 03 років 01 місяця позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишено без змін. Визначено, що строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту (а.о.с. 5, Т.1 ч.1).
Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Дніпровського районного суду м.Києва від 15.03.2017 набрав законної сили 15.04.2017 (а.о.с. 6, Т.1 ч.1).
ОСОБА_5 був затриманий на виконання вироку Дніпровського районного суду м.Києва від 15.03.2017 29.12.2017 (а.о.с. 1 Т.1 ч.2)
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22.11.2018, яким до ч. 1 ст.309 КК України внесено зміни та визначено, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Отже, з 01 липня 2020 року санкція ч.1 ст.309 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі
Таким чином, призначене ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України за вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 15.03.2017 у вигляді 03 (трьох) років позбавлення волі перевищує санкцію ч. 1 ст.309 КК України в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018, що набрав чинності 01 липня 2020 року, а максимальною межею покарання, встановленою санкцією нового закону, є покарання у виді обмеження волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Враховуючи, що ОСОБА_5 засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 15.03.2017 за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, яке було вчинене до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 03 роки суд дійшов висновку, що на нього поширюються положення ч.1 ст. 5 КК України.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст.537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків, суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2 і 3ст. 74 КК України.
Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до ст.72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Приймаючи до уваги, що Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 встановлено більш м`який вид покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, суд дійшов висновку про необхідність пом`якшення покарання, призначеного засудженому ОСОБА_5 вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 15.03.2017 за ч.1 ст.309 КК України, до покарання за ч.1 ст.309 КК України в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 у виді обмеження волі з урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України.
Разом з тим, судом відмічається, що відповідно до ч.1 ст.309 КК України в редакції до внесення змін Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 (до 01 липня 2020 року) передбачала такий вид покарання, як обмеженням волі, при цьому строк визначався у верхній межі до трьох років. Частина ч.1 ст.309 КК України в редакції Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 (після 01 липня 2020 року) визначає покарання у виді обмеження волі на строк у верхній межі до п`яти років. З урахуванням вимог ст.5 КК України, суд застосовує закон, який пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Враховуючи викладене, відповідно до ч.1 ст. 72 КК України, засудженому ОСОБА_5 необхідно пом`якшити призначене вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 15.03.2017, а саме: покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді 03 (трьох) років позбавлення волі знизити до покарання у виді 03 (трьох) років обмеження волі, яке відповідно до ч.1 ст.72 КК України перевести у 01 (один) рік 06 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, не обтяжуючи положення засудженого, частково приєднати невідбуту частину покарання, яке було визначено судом при винесенні вироку Дніпровським районним судом м.Києва від 12.12.2013, а саме: у виді позбавлення волі строком на 01 (один) місяць.
Керуючись Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд -
постановив:
подання начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» про пом`якшення основного покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 15.03.2017 у виді позбавлення волі строком на 03 роки 01 місяць, засудженому ОСОБА_5 задовольнити.
Привести вирок Дніпровського районного суду м.Києва від 15.03.2017 в частині призначеного покарання у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VIII від 22 листопада 2018 року.
Призначену засудженому ОСОБА_5 вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 15.03.2017 міру покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді 03 (трьох) років позбавлення волі знизити до 03 (трьох) років обмеження волі, та відповідно до ч.1 ст.72 КК України перевести призначене покарання у 01 (один) рік 06 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 15.03.2017, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 12.12.2013, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 01 (один) рік 07 (сім) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 29.12.2017.

Копію ухвали направити до Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» для виконання та вручення засудженому ОСОБА_5 .
Про нову дату закінчення строку відбування покарання повідомити засудженого ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_7