Справа № 333/3946/20
Провадження 1-в/333/241/20
УХВАЛА
Іменем України

05 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

лікаря психіатра ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

особи, відносно якої ставиться питання

про продовження примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя заяву директора КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР ОСОБА_8 про продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Директор КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР ОСОБА_8 звернувся до суду із заявою про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 знаходиться на стаціонарному примусовому лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з 10.07.2012 року з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, параноїдний синдром. Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 25.02.2011 року ОСОБА_7 направлено на примусове лікування в психіатричну лікарню з суворим наглядом. До кримінальної відповідальності притягувалася за ч.2 ст. 345 КК України. Знаходилась на лікуванні в Українській психіатричній лікарні з суворим наглядом з 20.06.2011року до 10.07.2012 року з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром, виражений змішаний тип дефекту поточний процес.

Згідно постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 04.04.2012 року, були змінені примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_7 із примусового лікування в психіатричній лікарні з суворим наглядом на примусове лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.

В КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР знаходиться з 10.07.2012 року. Ухвалою Комунарського районного суду від 12.02.2020 року примусові заході медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом було продовжено.
20.07.2020 року ОСОБА_7 була в черговий раз оглянута комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої остання страждає на хронічне психічне захворювання у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, дефект змішаного типу. На проведеному лікуванні психічний стан хворої стабілізувався в рамках грубого процесуального дефекту складної структури, який за відсутності критики до хвороби і скоєного злочину обумовлює високу вірогідність повторного скоєння суспільно-небезпечних діянь. У зв`язку з чим потребує продовження примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу обставини, викладені в наведеній вище заяві, підтримав повністю, просив суд її задовольнити.

Лікар психіатр КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ОСОБА_5 суду пояснила, що психічний стан ОСОБА_7 залишається нестабільним, критика відсутня, тому остання потребує подальшого лікування у примусовому порядку саму у лікарні. У разі зміни лікування на амбулаторне ОСОБА_7 не буде приймати ліки і відразу є ризик появи агресивної поведінки до оточуючих.
Особа, стосовно якої вирішується питання про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 проти задоволення заяви заперечувала, просила змінити на амбулаторне лікування, так як почуває себе добре, знаходиться на лікуванні тривалий час. До скоєного ставиться з розумінням, щиро розкаюється. Вважає, що в неї мають намір відібрати квартиру в м. Енергодар.
Захисник адвокат ОСОБА_6 , що представляє інтереси ОСОБА_7 підтримав думку представника лікарні, зазначивши, що відсутні сумніви щодо висновку лікарів.

Прокурор заяву підтримала та не заперечувала проти її задоволення.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого.

Право людини на медичну допомогу закріплено у ст.ст. 3, 49 Конституції України. Водночас Законом України «Про психіатричну допомогу» передбачено можливість застосування медичної допомоги без усвідомлення згоди особи.

Згідно зі ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Судом встановлено, що до ОСОБА_7 постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 25.02.2011 року були застосовані примусові заходи медичного характеру. Остання знаходилась на лікуванні в Українській психіатричній лікарні з суворим наглядом з 20.06.2011року до 10.07.2012 року з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром, виражений змішаний тип дефекту поточний процес. З 10.07.2012 року знаходиться на примусовому стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна психіатрична лікарня» ЗОР.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2020 року відносно ОСОБА_7 востаннє продовжувалися примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.

Згідно із висновком лікарівпсихіатрів від 20.07.2020 року ОСОБА_7 встановлено діагноз у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, дефект змішаного типу. На проведеному лікуванні психічний стан хворої стабілізувався в рамках грубого процесуального дефекту складної структури, який за відсутності критики до хвороби і скоєного злочину обумовлює високу вірогідність повторного скоєння суспільно-небезпечних діянь. У зв`язку з чим, потребує продовження примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним наглядом.

З огляду на вищевикладене, оскільки стан здоров`я ОСОБА_7 стабілізувався лише частково, що за відсутності критики до хвороби і скоєних злочинів обумовлює високу вірогідність повторного скоєння суспільно небезпечних діянь, за відсутності у справі доказів, які б спростували або ставили під сумнів висновок лікарів, суд дійшов висновку щодо можливості продовження застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним типом нагляду.

Судом перевірилися доводи ОСОБА_7 щодо намагання позбавити її власності на житло. Водночас, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 219054872 від 05.08.2020 року відомості щодо власника квартири за адресою: АДРЕСА_1 відсутні.

Керуючись ст.ст. 512, 514 КПК України, ст. 95 КК України, ст.ст.17, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву директора КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР ОСОБА_8 про продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.

Копію рішення направити до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР для вручення ОСОБА_7 .

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст ухвали оголошено учасникам провадження 06.08.2020 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1