УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року

м. Київ
справа № 171/1672/20

провадження № 51-4678впс20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0000365 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі КК), з Апостолівського районного суду Дніпропетровської області до Дарницького районного суду м. Києва, в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Встановив:
До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 до Дарницького районного суду м. Києва.
Клопотання захисника мотивовано тим, що за змістом обвинувального акта ОСОБА_6 інкриміновано вчинення протягом певного періоду часу кримінальних правопорушень,відповідальність за які передбачено ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191 КК, та, до того ж, які він вчинив обіймаючи посаду комерційного директора ТОВ «Газ-оіл Гарант», перебуваючи на робочому місці у службовому кабінеті, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 17, (Дарницький район), а тому розгляд цього кримінального провадження повинен здійснювати Дарницький районний суд м. Києва.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 , який просив задовольнити клопотання, колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку, що клопотання захисника не підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Як убачається з матеріалів, наданих Апостолівським районним судом Дніпропетровської області, до цього суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000365 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191 КК.
Відповідно до ст. 12 КК більш тяжким кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , є злочин, передбачений ч. 4 ст. 191 КК.

За загальним правилом визначення територіальної підсудності, кримінальне провадження здійснюється в тому суді, в межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Тобто основною юридичною ознакою для визначення територіальної підсудності є місце вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК належить до обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Причому «місце вчинення кримінального правопорушення» в контексті ч. 1 ст. 32 КПК розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, це одиниця адміністративно-територіального устрою, на підставі якої побудована судова система в цілому.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується за ч. 4 ст. 191 КК, оскільки в період з 31 жовтня 2018 року по 08 лютого 2019 року, обіймаючи посаду комерційного директора ТОВ «Газ-оіл Гарант», перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 17, будучи службовою особою, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, вчинене у великих розмірах, шляхом зловживання своїм службовим становищем, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, достовірно знаючи, що в актах прийому-передачі природного газу будуть вноситися дані про ціни на природний газ відповідно до додаткових угод, у яких безпідставно завищено ціну, та передав ці угоди керівнику ТОВ «Газ-оіл Гарант», на підставі яких потім між сторонами на виконання умов договору були підписані акти приймання-передачі природного газу і відповідно до цих актів Виконавчим комітетом Апостолівської міської ради прийнято від ТОВ «Газ-оіл Гарант» природний газ на загальну суму 1012459, 56 грн, у зв`язку з чим ТОВ «Газ-оіл Гарант» видало рахунки на оплату Виконавчому комітету Апостолівської міської ради за поставлений природний газ, на підставі яких перераховано на поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у банківській установі представниками ТОВ «Газ-оіл Гарант», вищевказану суму.

Різниця у вартості за природний газ, що визначена у договорі про постачання природного газу та фактично перерахованими грошовими коштами за договором про постачання природного газу становить 352035, 82 грн, яка більше ніж у 360 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що є великим розміром, тим самим ОСОБА_6 заволодів чужим майном грошовими коштами.
Таким чином, дії ОСОБА_6 були кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем, вчинене у великих розмірах.
Однак, з викладених у обвинувальному акті формулювання обвинувачення, а також фактичних обставин кримінального правопорушення не вбачається конкретного місця вчинення злочину, інкримінованого ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 191 КК, оскільки обвинувальний акт не містить відомостей про місце, де відбулося заволодіння коштами Виконавчого комітету Апостолівської міської ради та отримано можливість ними розпорядитися.
Отже, доводи захисника про те, що розгляд кримінального провадження повинен здійснювати Дарницький районний суд м. Києва є безпідставними.
З огляду на викладене колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 та направлення матеріалів кримінального провадження № 0000365, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, Верховний Суд
постановив:
Клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0000365 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191 КК, з Апостолівського районного суду Дніпропетровської області до Дарницького районного суду м. Києва залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3