справа №619/3627/20
провадження №1-в/619/159/20
УХВАЛА
іменем України
20 серпня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника установи

виконання покарань - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі заяву

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новорайськ Бериславського району Херсонської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, має малолітнього сина ОСОБА_6 , 2018 року народження, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , засудженого:

14.06.2018 року вироком Бериславського райсуду Херсонської області за ч.1 ст. 135, ч.2 ст. 286,70 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки,

«про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»

установив:
До суду надійшла заява ОСОБА_5 , засудженого вироком Бериславського райсуду Херсонської області за ч.1 ст. 135, ч.2 ст. 286,70 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки «про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким». Кінець строку покарання 16.01.2023, однак засуджений наполягав, що ставиться до праці сумлінно, мав 2 заохочення До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться завжди сумлінно. Своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Вину за скоєний злочин визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України …питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно ч.5 ст. 539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

У судовому засіданні засуджений та його захисник підтримали заявлене клопотання.

Представник установи виконання покарань Дергачівської виправної колонії (№109) просив розглянути клопотання на розсуд суду и пояснив, що засуджений важко виконує умови режиму утримання в колонії. Він працьовитий, але бажає виконувати умови режиму утримання в установі тільки в тій частині, яка не протирічить його рівню виховання. Наприклад, він працює з березня 2020 року на виробничій дільниці ДП «СП ДКВС України (№ 109) з відрядною формою праці за фактично виконану норму виробітки. При цьому засуджений не вспіває поспілкуватися із сім`єю, дружиною та сином у денний час. Тому у засудженого неодноразово вилучені заборонені предмети у вигляді мобільних телефонів, які він з порушенням режиму утримання в установі зберігав при собі, щоб спілкуватися із рідними, вважаючи, що ніякого порушення режиму утримання в його діях нема. Тому у засудженого є в наявності не зняте та не погашене стягнення за епізод порушення режиму утримання від 12.06.2020, коли у засудженого знову були вилучені заборонені предметі у вигляді мобільного телефону. При цьому засуджений вразливий, боляче сприймає критику, настійливий і не адаптувався в установі по виконанню покарань, бажає продовжувати свою лінію поведінки, якщо він прийшов до певних висновків, навіть якщо це порушує режим утримання.

Прокурор у судовому засіданні проти подання заперечувала, зазначивши, що ОСОБА_5 судимий за вчинення злочину середньої тяжкості, він не тільки скоїв ДТП із настанням смертельних наслідків для потерпілого, але і покинув місце пригоди, не надав допомоги потерпілому, висновків за час відбування покарання в виправній колонії ОСОБА_5 для себе не зробив, що також свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення. Рішенням комісії державної установи «Холодногірська виправна колонія №18» від 16.05.2020 у направленні матеріалів до суду з приводу заміни покарання на більш м`яке відмовлено як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Оскільки заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є заохочуваною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, каяття у скоєному злочині, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, ОСОБА_5 не зробив для себе належних висновків, не став на шлях виправлення, т.я. має не зняте і не погашене стягнення, настійливий у скоєнні порушень режиму утримання і відбувати покарання на тих умовах, які для нього приємні, тому прокурор вважає, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення. Виправлення має бути доведене раніше, ніж відбуття встановленої законом частини строку покарання. Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарань.

Розглянувши матеріали особової справи, вислухавши думку присутніх осіб, оцінивши в сукупності всі обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання з наступних мотивів.

14.06.2018 Бериславським районним судом Херсонської області за ст. 286ч.2, 135ч.1, 70ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

Ухвалою від 27.11.2018 колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 14 червня 2018 року щодо Ухвалою від 27.11.2018 колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 14 червня 2018 року щодо ОСОБА_5 в мотивувальній частині - змінено. Виключено з мотивувальної частини вироку посилання суду як на обставину, що обтяжує покарання. - вчинення ОСОБА_5 злочину в стані алкогольного сп`яніння. У решті вирок щодо нього - залишено без зміни. Початок строку відбування покарання 16.01.2019, кінець строку 16.01.2023.

Згідно ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Згідно ч.3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді штрафу у розмірі не більше 10000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі не більше п`яти років. Таким чином, ОСОБА_5 скоїв злочини середньої тяжкості за ч.1 ст. 135, ч.2 ст. 286 КК України.

Пунктами 2, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» зазначено, що прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність заміни невідбутої частини покарання більш м`яким визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Отже, виправлення засудженого передбачає такі зміни у його поведінці та особистості, які дають підстави вважати, що він у разі застосування цієї пільги спроможний свідомо дотримуватись соціальних норм життя та не має установок на повернення до злочинної діяльності.

Оцінка ступеню виправлення повинна ґрунтуватися не лише на юридичних критеріях, але й враховувати весь комплекс педагогічних та психологічних аспектів оцінки особистості, які мають підстави вважати, що у засудженого сформувалась соціально визначена самоврегульована поведінка.

Сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеними статтями 67, 130 КВК України, але й те, що засуджений подає позитивний приклад для поведінці інших засуджених.

При цьому, під сумлінною поведінкою слід розуміти зразкове додержання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, безперечне виконання законних вказівок та розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, корисну ініціативу, соціальну активність, участь у вирішенні питань організації навчання, відпочинку, побуту, вплив на виправлення інших засуджених, розвиток корисних соціальних зв`язків, відсутність порушень дисципліни.

Сумлінне ставлення до праці - це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків відповідно до статей 59, 60, 118 КВК України, покращення кількісних та якісних показників роботи, підвищення робітничої кваліфікації, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, суворе дотримання правил техніки безпеки тощо. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, участь у вирішенні питань організації праці, відшкодування збитків, заподіяних злочином, та надання матеріальної допомоги сім`ї або виплати аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 КВК України основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як вбачається з матеріалів справи - засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 17.01.2018.

З 17.01.2019 тримався в державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор». За час відбування покарання характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

Рішенням комісії Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з питань визначення рівня безпеки виправної колонії особам, засудженим до довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, направлення для відбування покарання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, арешту й обмеження волі, та їх переведення (протокол № 4 від 22.01.2019) засудженому ОСОБА_5 для відбування покарання визначено виправну колонію мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання для засуджених чоловіків (наряд Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України № 1/4-923/Мл від 29.01.2019).

З 08.02.2019 відбуває покарання в державній установі «Дергачівська виправна колонія (№ 109)».

Термін застосування статті 82 КК України щодо заміни покарання більш м`яким - за відбуттям половини призначеного строку покарання - 25.05.2020. Рішенням комісії державної установи «Дергачівська виправна колонія (№ 109)» від 16.05.2020 в направленні матеріалів до суду відмовлено, як особі яка не стала на шлях виправлення.

З 19 березня 2019 року засуджений ОСОБА_5 був працевлаштований на ділянці ДП «Сільськогосподарське підприємство ДКВС України (№109), працював у ФОП ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з відрядною формою оплати праці за фактично виконану норму виробітку.

За змістом ч. 1 ст. 9 КВК України засуджений зобов`язаний виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», під час прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, повинна вивчатися поведінка засудженого протягом усього строку відбуття покарання, активну участь у суспільному житті установи виконання покарань.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

З матеріалів подання вбачається, що засуджений характеризується позитивно, за період відбуття строку покарання має два заохочення та два стягнення, стягнення від 12.06.2020 не погашене в установленому порядку.

Представник установи виконання покарань Дергачівської виправної колонії (№109) просив пояснив, що засуджений важко виконує умови режиму утримання в колонії. Він працьовитий, але бажає виконувати умови режиму утримання в установі тільки в тій частині, яка не протирічить його рівню виховання. Наприклад, він працює з березня 2020 року на виробничій дільниці ДП «СП ДКВС України (№ 109) з відрядною формою праці за фактично виконану норму виробітки. При цьому засуджений не вспіває поспілкуватися із сім`єю, дружиною та сином у денний час. Тому у засудженого неодноразово вилучені заборонені предмети у вигляді мобільних телефонів, які він з порушенням режиму утримання в установі зберігав при собі, щоб спілкуватися із рідними, вважаючи, що ніякого порушення режиму утримання в його діях нема. Тому у засудженого є в наявності не зняте та не погашене стягнення за епізод порушення режиму утримання від 12.06.2020, коли у засудженого знову були вилучені заборонені предметі у вигляді мобільного телефону. При цьому засуджений вразливий, боляче сприймає критику, настійливий і не адаптувався в установі по виконанню покарань, бажає продовжувати свою лінію поведінки, якщо він прийшов до певних висновків, навіть якщо це порушує режим утримання.

Аналізуючи наведене, поведінку засудженого під час відбування покарання, який поряд з заохоченнями, періодично порушував режим утримання, за що отримував стягнення, а відтак не можна дійти висновку, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і до нього може бути застосовано заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а тому суд дійшов висновку, що застосування до засудженого заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є передчасним.

Висновок психолога виправної установи про доцільність заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого - відсутній.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 82 КК України та ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ухвалив:
Відмовити у задоволенні заяви про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо ОСОБА_5 , засудженого за вироком Бериславського райсуду Херсонської області за ч.1 ст. 135, ч.2 ст. 286,70 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1