Справа №635/6445/20
Провадження по справі №1-в/635/947/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
секретар судових засідань ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таволжанка, Дворічанського району, Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання-
В С Т А Н О В И В:

Вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28 грудня 2017 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст.185, ч.3 ст. 185,ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 квітня 2019 року ОСОБА_4 зараховано в строк відбуття покарання за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28 грудня 2017 року строк попереднього ув`язнення з 28 липня 2017 року по 29 січня 2018 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року, з урахуванням відбутої частини покарання.
Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)».
Початок строку відбування покарання - 28 липня 2017 року.

Кінець строку відбування покарання - 26 січня 2021 року.

07 жовтня 2020 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
Засуджений та представник установи виконання покарань у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст.81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 09 серпня 2017 року. Під час тримання в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.

З 27 лютого 2018 року відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». Згідно характеристики на засудженого, складеної начальником відділення соціально-психологічної служби майором внутрішньої служби ОСОБА_5 та погодженої із в.о. заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи, начальника відділу із соціально-виховної та психологічної роботи установи капітаном внутрішньої служби ОСОБА_6 , засуджений характеризується позитивно, стягнень не має, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці заохочувався шість разів; працевлаштований робітником з доставки та роздачі їжі по камерах, до виконання покладених завдань ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу; у взаємовідносинах з іншими засудженими товариський; дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом; виконує передбачені законом вимоги персоналу установи; дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується; до виконання робіт з благоустрою ставиться з розумною ініціативою; дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці; приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі; відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», до реалізації програми ставиться із зацікавленістю; бере участь у роботі самодіяльних організацій; відповідно до вимог ст.ст. 110, 112, 113 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, стосунки доброзичливі, що позитивно впливає на процес ресоціалізації засудженого.

Як вбачається зі змісту довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_4 , він має шість заохочень, при цьому такі заохочення були застосовані до засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання у виді позбавлення волі. Стягнень протягом всього періоду відбування покарання не має.
Як вбачається зі змісту довідки про працевлаштування засудженого, виданої заступником начальника планово-економічного відділу ОСОБА_7 та довідки про заробітну плату ОСОБА_4 , виданої бухгалтером установи ОСОБА_8 , засуджений був працевлаштований в майстерні установи, займався виготовленням одноразових капців, швацьких виробів та господарських виробів, у період часу з березня 2018 року по травень 2019 року, а також працевлаштований до господарчої обслуги установи у період з червня 2019 року по вересень 2020 року, за що отримував заробітну плату. Зі змісту характеристики на засудженого вбачається, що він протягом всього часу відбування покарання виконував роботи з благоустрою установи, до виконання яких ставиться з розумною ініціативою.
Згідно довідки, виданої бухгалтером установи ОСОБА_8 , вбачається, що на виконанні в бухгалтерії установи знаходяться виконавчі листи на загальну суму 36541,80 гривень щодо стягнення витрат з засудженого ОСОБА_4 , станом на 21 жовтня 2020 року за виконавчим листом утримано 10043,16 гривень, залишок заборгованості складає 26498,64 гривень.
Отже, матеріали особової справи відображають процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28 грудня 2017 року.
Враховуючи викладене, а також дані про особу засудженого, суд вважає, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на момент розгляду подання відбув понад 2/3 фактичного строку покарання, а тому підлягає звільненню від відбування покарання умовно-достроково.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28 грудня 2017 року задовольнити повністю.
ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28 грудня 2017 року умовно достроково на невідбутий строк покарання 2 місяці.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали складено 30 листопада 2020 року.

Суддя ОСОБА_1