Єдиний унікальний номер 722/1368/20
Номер провадження 1-кп/722/116/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року Сокирянський районний суд Чернівецької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
та обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сокиряни кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000321 від 12.09.2020 року, щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ожеве Сокирянського району Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

11.09.2020 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, зайшов на територію господарства за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , де заздалегідь знаючи про місцезнаходження ключа від замка, шляхом відкриття вхідних дверей, діючи умисно, проник всередину житлового будинку, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 950 грн. та 40 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні до іноземних валют становить 1113 грн. 40 коп. Після цього, ОСОБА_4 разом із викраденими грошовими коштами місце вчинення злочину залишив та розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 2063 грн. 40 коп.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у таємному викраденні грошових коштів, які належать потерпілому ОСОБА_6 , визнав у повному об`ємі та підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини вчинення ним злочину. Щиро розкаявся у вчиненому.
У відповідності до вимог ст.325 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження проведено за відсутності потерпілого ОСОБА_6 , який будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду кримінального провадження, за викликом в судове засідання не прибув, однак подав письмову заяву, в якій просив провести судовий розгляд кримінального провадження за його відсутності, зазначивши при цьому, що матеріальну шкоду спричинену вказаним злочином йому відшкодовано, претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні крадіжки чужого майна, його вина у вчиненні даного злочину підтверджується протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 12.09.2020 року, згідно якого ОСОБА_6 повідомив про факт викрадення грошових коштів із його житлового будинку, а також довідкою філії Чернівецьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» від 24.09.2020 року про офіційний курс гривні по відношенню до долара США, встановлений НБУ станом на 11.09.2020 року.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, враховуючи в сукупності наведені вище досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі.
Суд вважає, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 є вірною, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, наслідки його вчинення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який у відповідності до ч.5 ст.12 КК України, є тяжким злочином.
Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема те, що він раніше не судимий, свою винуватість у вчиненні злочину визнав у повному об`ємі та щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдані збитки, на даний час не працевлаштований, має постійне зареєстроване місце проживання, за яким характеризується позитивно, на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставини щодо визнання винуватості, щирого каяття, добровільного відшкодування завданого збитку та позитивної характеристики з місця проживання суд, у відповідності до ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обставиною, яка згідно вимог ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого злочину та особу винного, зокрема розмір таємно викрадених грошових коштів, а також наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , останньому слід призначити мінімальне покарання, передбачене ч.3 ст.185 КК України, у виді 3 років позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, які визнані судом такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також враховуючи висновки досудової доповіді, складеної органом пробації, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції його від суспільства, застосувавши відносно нього ст.ст.75,76 КК України та звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Суд вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст.ст.373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і за його вчинення призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя: ОСОБА_1