УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника другого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник другого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт грошових коштів.
Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000070 від 29.07.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що голова ЖБК Барський ОСОБА_4 у період з грудня 2016 року по листопад 2017 року здійснив без реєстрації платником податку на додану вартість операції з першого постачання житла квартир фізичним особам на загальну суму 22 300 793,17 грн., при цьому умисно не оподаткував ці операції податком на додану вартість, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету податку на додану вартість у сумі 4 460 158,63 грн.

У кримінальному провадженні 30.10.2020 повідомлено про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

Згідно інформаційної довідки № 231401165 від 06.11.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що у власності ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк.: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , знаходиться: за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 21 кв.м.; за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 21,1 кв.м.; за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 20,7 кв.м.; за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 21 кв.м.

12.11.2020 винесено постанову про визнання вищевказаного нерухомого майна, речовим доказом у кримінальному провадженні.

Під час здійснення досудового розслідування встановлено проведення ЖБК Барський будівництва житла за адресою: АДРЕСА_6 , силами генерального підрядника фізичної особи підприємця ОСОБА_4 , який одночасно є головою ЖБК Барський та інших фізичних осіб підприємців з постачання будівельних робіт, які не оподатковувались ПДВ за ставкою 20%.

Згідно статуту ЖБК Барський в редакції 2014 року, затвердженого протоколом установчих зборів засновників (членів) № 1 від 04.04.2014 (державну реєстрацію юридичної особи проведено 17.04.2014, номер запису 0000638), засновниками (членами) кооперативу є наступні особи: ОСОБА_5 , розмір внеску до статутного фонду 0 грн.; ОСОБА_6 , розмір внеску до статутного фонду 0 грн.; ОСОБА_7 , розмір внеску до статутного фонду 0 грн.; ОСОБА_4 , розмір внеску до статутного фонду 0 грн.

По завершенню будівництва за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_4 здійснено оформлення права власності на вищевказані гаражі, тобто вказане нерухоме майно набуте протиправним шляхом і може підлягати спеціальній конфіскації.

Стаття Кримінального кодексу України за якою здійснюється кримінальне провадження підпадає під спеціальну конфіскацію так як нею передбачено наступне основне покарання: ч. 2 ст. 212 КК України штрафом від п`яти до семи тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Враховуючи, що нерухоме майно гаражі, набуті протиправним шляхом внаслідок вчинення злочину, необхідно з метою забезпечення спеціальної конфіскації накласти арешт на вищевказане майно.

Застосування вищевказаного заходу забезпечення кримінального провадження обумовлено необхідністю забезпечення можливої спеціальної конфіскації, так як ОСОБА_4 може у будь-який час відчужити вказане нерухоме майно.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась. Подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність в зв`язку із службовою зайнятістю. Клопотання підтримувала та просила задовольнити.

В силу ч.2 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання про арешт майна у відсутність ОСОБА_4 , з метою забезпечення накладення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ст. 96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
З матеріалів долучених до клопотання, якими слідчий обґрунтовує необхідність арешту гаражних приміщень, що вони можуть бути одержаними внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому можуть підлягати спеціальній конфіскації.
Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Таким чином, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання приходить до висновку про наявність у органу досудового розслідування достатньої інформації, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_4 причетний до вчинення правопорушення.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність арешту гаражних приміщень, які зазначені слідчим у клопотанні, оскільки вони можуть підлягати спеціальній конфіскації, при цьому слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника другого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, що належить на прав власності підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження даним майном, а саме гаражних приміщення за наступними адресами:

- АДРЕСА_2 , загальною площею 21 кв.м.;

- АДРЕСА_3 , загальною площею 21,1 кв.м.;

- АДРЕСА_4 , загальною площею 20,7 кв.м.;

- АДРЕСА_5 , загальною площею 21 кв.м.

Виконання ухвали доручити начальнику другого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту на нерухоме майно.

Ухвала слідчого судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя