Шаргородський районний суд
В И Р О К

Іменем України

06 жовтня 2020 року

м. Шаргород

справа № 152/987/20

провадження №1-кп-152/84/20

Шаргородський районний суд Вінницької області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000120 від 01.06.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
законного представника

малолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, встановлених рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 12.10.2011, відповідно до якого зобов`язаний сплачувати кошти (аліменти) на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 11.08.2011 і до досягнення сином повноліття, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України «Про індексацію грошових коштів населення» від 03.07.1991.

Знаючи про необхідність сплачувати аліменти та маючи реальну можливість їх сплачувати, ОСОБА_3 , в період часу з 01.04.2019 по 31.05.2020, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання сина (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, не сплачував аліментів, внаслідок чого порушив і продовжує порушувати права дитини на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток, передбачені ст.51 Конституції України.

Будучи не одноразово попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, на роботу не влаштувався, на обліку в Шаргородському центрі зайнятості як безробітний не перебуває, маючи доходи від тимчасових заробітків, їх не декларував, про суму заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв, аліментів на утримання сина не сплачує, тобто добровільно рішення суду не виконує, таким чином, злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітнього сина, що призвело до виникнення заборгованості за вказаний період часу у розмірі 16098,50 грн, що перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Злісно ухиляючись від сплати аліментів на утримання дитини, ОСОБА_3 порушив та продовжує порушувати права дитини на матеріальне утримання з боку батька та права на її повноцінне життя і всебічний розвиток, передбачені ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, не заперечував факту вчинення кримінального проступку при вище наведених обставинах, запевняв суд, що усвідомив свою протиправну поведінку.

Суду показав, що по рішенню суду він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно, починаючи з 11.08.2011 і до досягнення сином повноліття. Аліменти не сплачує через відсутність роботи, яка б його задовольняла. Загальна заборгованість по аліментах складає 16098,50 грн. Запевняв суд, що найближчим часом працевлаштується і виплатить заборгованість по аліментах.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_3 та законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_5 розуміють зміст цих обставин. Сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_3 та законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_5 у суда немає. Суд також роз`яснив сторонам кримінального провадження, що у такому разі вони позбавляються права оскаржувати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, суд визнав доведеним, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які полягають у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість його доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за скоєне за ч.1 ст.164 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особливості конкретного кримінального проступку й обставини його вчинення, форму вини, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_3 розкаявся у скоєному, до судового засідання частково погасив заборгованість по сплаті аліментів (3000 грн.) Ці обставини суд, відповідно до ст. 66 КК України, відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

З урахуванням обставин кримінального провадження, даних про особу ОСОБА_3 , ступеня тяжкості вчиненого кримінального проступку, яке відповідно до частини 2 статті 12 КК України є кримінальним проступком, особи винуватого, який зловживає спиртними напоями, посередньо характеризується за місцем постійного проживання, наявності обставин, що пом`якшують покарання, думки законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_5 , яка просила суд призначити ОСОБА_3 покарання, яке б забезпечило можливість утримання аліментів, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах застосування покарання у виді громадських робіт.

Речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався, відсутні підстави і для обрання його судом.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і засудити до покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не застосовувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1