Справа № 468/1612/20-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

12.11.2020 року слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , розглянувши клопотання дізнавача, погоджене з прокурором, про арешт майна по кримінальному провадженню №0000117, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання дізнавача СД Баштанського ВП ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтями 15 ч. 3, 185 ч. 1 КК України, за фактом замаху на крадіжку опори № 19 на ПЛ 35 кВ «Червона-НСП-12 з відгалудженнями на НСП-15,16,35», про арешт транспортних засобів та іншого майна.

Дізнавач вказує, що вилучені в ході огляду місця події автомобіль марки «Mersedes-Benz 312D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , причіп реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , металевий лом, металевий балон червоного кольору з пропаном, синій металевий балон з киснем з гумовими шлангами та металевим різаком, які перебували у володінні ОСОБА_7 , 10.11.2020 року визнані речовими доказами й тому з метою їх збереження як знарядь та засобів вчинення кримінального правопорушення необхідно накласти арешт на вказане майно.

В судовому засідання дізнавач клопотання підтримав та просив його задовольнити, вказавши, що вилучені транспортні засоби та інше майно є знаряддями та засобами вчинення кримінального правопорушення, при цьому дізнавач вказані речові докази ще не оглядав, у зв`язку з чим для їхнього збереження необхідно накласти арешт на вказане майно.

Володілець тимчасово вилученого майна ОСОБА_7 до суду не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся за наявним в матеріалах клопотання телефоном з врахуванням скорочених строків розгляду вказаної категорії справ, його неприбуття відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши дізнавача, вивчивши матеріали клопотання (витяг з ЄРДР; копію заяви АТ «Миколаївобленерго» від 09.11.2020 року про вчинення кримінального правопорушення; копію протоколу огляду місця події; копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів; копію посвідчення водія; копію пояснень ОСОБА_7 ; копії протоколів допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; копію постанови про визнання речовими доказами), слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
З клопотання слідує, що дізнавач просить накласти арешт на вилучене під час огляду майно з метою його збереження в якості речових доказів по справі (п.1 ч.2 ст. 170 КПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні клопотання про арешт майна з вказаною метою слідчий суддя має врахувати:
- правову підставу для арешту майна;
- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно зі ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Крім іншого, дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

З тексту клопотання слідує, що дізнавач просить накласти арешт на транспортні засоби та балони з метою їх збереження як речових доказів, оскільки вони є засобами вчинення кримінального правопорушення.
Під час розгляду клопотання встановлено, що в ході огляду місця події були вилучені автомобіль «Mersedes-Benz 312D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , причіп реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , металевий лом, металевий балон червоного кольору з пропаном, синій металевий балон з киснем з гумовими шлангами та металевим різаком, які перебували у володінні ОСОБА_10 .. Вказане майно має значення речових доказів по кримінальному провадженню, оскільки були виявлені під час огляду місця події, тому вони є необхідними для підтвердження встановлення факту вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим постановою дізнавача від 10.11.2020 року вказане майно визнане речовими доказами.

Слідчий суддя вважає, що вказані транспортні засоби та майно дійсно можуть бути речовими доказами вчинення замаху на крадіжку металевої опори, відповідають критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України як можливі знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення, оскільки з матеріалів клопотання та кримінального провадження слідує, що замах на крадіжку був вчинений шляхом пошкодження металевої опори з допомогою предметів, привезених на транспортних особами, які проживають в інших населених пунктах на значній віддаленості від місця події, а тому вказані об`єкти мають бути арештовані для їх збереження в якості речових доказів.
Також ч.2 ст. 167 КПК України передбачає можливість тимчасового вилучення речей, які були використані як засоби вчинення кримінального правопорушення, тим самим відносячи такі речі до речових доказів по справі.
При цьому, остаточна кваліфікація вказаних речей, як доказів по справі, має здійснюватись не слідчим суддею, а судом при розгляді кримінального провадження по суті та вирішенні питання про долю речових доказів.
Крім того на час розгляду клопотання вилучені речі не оглянуті дізнавачем, тому вони мають бути збережені в наданому стані для їх докладного огляду відповідно до ч.2 ст. 100 КПК України.
На переконання слідчого судді, до проведення вказаних вище процесуальних дій вилучені речі гарантовано можуть бути збережені в своєму первинному стані виключно в разі накладення на них арешту із забороною користуватись, розпоряджатися та відчужувати і лише такі обмеження гарантовано їх збережуть.

Крім того, на даному етапі слідчому судді не надано відомостей, що вжиття таких заходів забезпечення є неспівмірними чи порушить баланс інтересів досудового розслідування та володільця вилучених речей. Натомість відповідні передбачені ст. 170 КПК України заходи щодо арешту такого майна є такими, що ґрунтуються на законі, відповідають законній меті та інтересам суспільства та є необхідними для досягнення завдань, визначених ст. 2 КПК України

Враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що дізнавачем у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також враховуючи достатність підстав вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, слідчий суддя з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає, що наявні підстави для накладення арешту на вище вказане вилучене майно.
За такого клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання дізнавача про арешт майна по кримінальному провадженню №0000117 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Mersedes-Benz 312D» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , причіп з реєстраційним номером НОМЕР_2 , металевий лом, металевий балон червоного кольору з пропаном, металевий балон синього кольору з киснем з гумовими шлангами та металевим різаком, вилучені в ході огляду місця події 09.11.2020 року та визнані речовими доказами постановою від 10.11.2020 року.

Заборонити користуватись, розпоряджатися та відчужувати вказане майно до скасування його арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню дізнавачем, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: