Справа № 28092020
Провадження №11-сс/801/687/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 18 вересня 2020 року у кримінальному провадженні за №0000386 якою обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Скаржинці Хмільницького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого юристом в ТОВ «Смартекст енерджі контроль», одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

18 вересня 2020 року до Калинівського районного суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без визначення розміру застави, до підозрюваного, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у кримінальному провадженні № 0000386, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16 вересня 2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.
Своє клопотання слідчий обґрунтовував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
16 вересня 2020 року близько 16 год 30 хв ОСОБА_8 приїхав на своєму автомобілі марки «Mitsubishi Lancer» сірого кольору , д.н.з. НОМЕР_1 , на вул. Садова с. Вишневе Калинівського району Вінницької області, де в присутності жителів села, а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , двох малолітніх дітей, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, показуючи свою зверхність, грубо порушуючи громадський порядок, використовуючи малозначний привід, виразивши явну зневагу до загальноприйнятних норм та правил у суспільстві, почав виражатись нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_12 . Не реагуючи на зауваження ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , бажаючи самоствердитись за рахунок публічного приниження інших, ОСОБА_8 , демонструючи особливу зухвалість, в присутності потерпілої ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та в присутності двох малолітніх дітей, усвідомлюючи, що створює реальну загрозу для життя, здоров`я присутніх осіб, в тому числі, малолітніх, демонстративно, з пристрою для відстрілу набоїв споряджених гумовою кулею, здійснив один постріл в повітря. Не зупиняючись на вчиненому, не реагуючи на зауваження потерпілої, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , демонструючи особливу зухвалість, поєднану з насильством, наніс один удар стволом пістолета в голову потерпілій ОСОБА_11 , яка в результаті нанесеного удару отримала тілесне ушкодження у вигляді підшкірної гематоми волосяної частини голови, що належить до легкого тілесного ушкодження.
16 вересня 2020 року ОСОБА_8 було затримано у порядку, визначеному ст. 208 КПК України. Фактичний час затримання 20 год 50 хв.
17 вересня 2020 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України
17 вересня 2020 року о 19 год 15 хв підозрюваному ОСОБА_8 вручені копія клопотання про застосування запобіжного заходу із додатками.
Слідчий вказував на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема на те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, головною рушійною силою якого є бажання підозрюваного протиставити себе оточуючим взагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки, злочин у якому підозрюється останній вчинений із застосуванням насильства та за обставин, коли створював реальну загрозу для життя, здоров`я присутніх осіб, в тому числі малолітніх дітей, а тому є підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть перешкодити встановленим ризикам та просив обрати підозрюваному запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави.
Ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 18 вересня 2020 року у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000386, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16 вересня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 відмовлено.
Застосовано до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, а саме з 20:00 год. по 07:00 год строком на два місяці, тобто до 16 листопада 2020 року включно, в межах досудового розслідування, наступної доби за адресою його проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
-не відлучатися із м. Вінниці без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утриматися від спілкування із свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та потерпілою ОСОБА_11 у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначено, що ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_8 діє до 16 листопада 2020 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 18.09.2020 року скасувати, застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.
Апеляційна скарга мотивована тим, що при розгляді клопотання слідчого, судом не було враховано інші ризики, передбачені п.п.2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, що свідчить про незаконність та необґрунтованість судового рішення. Так як є високим ризик незаконно впливати на свідків та потерпілу, оскільки ОСОБА_8 відоме місце їх проживання. Також під час розгляду клопотання про арешт майна Приленський погрожував прокурору, що він знайде на неї управу, про що було подано відповідну заяву в ході розгляду клопотання про застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Продовжуючи ігнорувати загальноприйняті норми та правила в суспільстві, будучи в судовому засіданні ОСОБА_8 в присутності учасників судового засідання, усвідомлюючи, що відбувається аудіо та відеофіксація судового процесу, поводив себе зухвало, на численні зауваження слідчої судді не реагував. А тому, посткримінальна поведінка підозрюваного свідчить про те, що ОСОБА_8 належних висновків для себе не зробив, не усвідомив, що окрім особистих інтересів існують суспільні інтереси, права і свободи інших громадян, громадський порядок.
Зазначила, що існує ризик того, що ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час досудове розслідування лише розпочато, і є необхідність у проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, з метою отримання доказів, які на даному етапі слідства не можуть бути розголошені. Зазначила, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_8 вчинений із застосуванням насильства та за обставин коли створював реальну загрозу для життя, здоров`я присутніх осіб, в тому числі, малолітніх дітей.
В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просила скасувати ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 18.09.2020 та постановити нову ухвалу якою обрати відносно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просив скасувати ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 18.09.2020 за необґрунтованістю підозри.
Апеляційні скарги мотивовані тим, що рішення суду щодо обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту є недоцільним, оскільки стороною обвинувачення не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, оскільки не доведено наявність у діях підозрюваного спрямованості умислу на грубе порушення громадського порядку та мотиву явної неповаги до суспільства. Сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації дій підозрюваного як хуліганства. Стороною обвинувачення не було з`ясовано та не було взято до уваги, що причиною конфлікту між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 стали давні неприязні стосунки, який загострився внаслідок вчинення останніми по відношенню до його одинадцятирічного сина ОСОБА_14 неправомірних, на думку підозрюваного та захисників дій, які полягали у тому, що малолітнього сина не пропустили дорогою загального користування додому, а підозрюваний як батько вчиняв дії щодо пошуку та захисту інтересів свого сина, який не міг дістатися додому.
Також матеріали кримінального провадження, покази потерпілих, свідків, які не заперечують факт тривалих неприязних стосунків щодо обґрунтованості повідомлення про підозру, вважають, що зміст таких матеріалів не може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи. Апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не визнала та заперечила проти її задоволення.
Захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просили задовольнити їхні апеляційні скарги, посилаючись на викладені в них доводи. Апеляційну скаргу прокурора не визнали та заперечили проти її задоволення.
Підозрюваний ОСОБА_8 підтримав апеляційні скарги своїх захисників та просив їх задовольнити, посилаючись на викладені в них доводи. Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні не визнав та заперечив проти її задоволення.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, виступи прокурора та захисників, думку самого підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисників не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 20:00 год. до 07:00 год., з покладенням на підозрюваного певних обов`язків, слідчий суддя суду першої інстанції встановила та виходила з того, що згідно із протоколом затримання, 16 вересня 2020 року о 20 год 50 хв ОСОБА_8 затримано у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 208 КПК України, та 17 вересня 2020 року ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського прядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.4 ст. 296 КК України. Підставою затримання ОСОБА_8 було те, що цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення та безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
Також враховуючи наявні матеріали клопотання, витяг з ЄРДР, протокол огляду місця події від 16 вересня 2020 року, постанову про визнання речовим доказом від 16 вересня 2020 року, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 16 вересня 2020 року, акт судово-медичного дослідження (обстеження) №72 від 17 вересня 2020 року, показання свідків ОСОБА_15 , малолітнього ОСОБА_16 , підозрюваного ОСОБА_8 , а також зміст оголошеної підозри вважає, що зазначене в достатній мірі дає підстави для висновку, що ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.
Водночас суд не брав до уваги протоколи допиту свідків та потерпілої, оскільки вони не відповідають принципу безпосередності дослідження показань, визначеному ст. 23 та ч. 4 ст. 95 КПК України.
Стосовно ж наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчим суддею було враховано, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до семи років. Особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, матеріальне становище, а тому дійшла висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органу розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків. Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчим не доведено.
Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками слідчого судді.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу про який йдеться у клопотанні слідчого.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»).
Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Слідчий в обґрунтування необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначає наявність ризиків, зокрема, те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, головною рушійною силою якого є бажання підозрюваного протиставити себе оточуючим взагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки, злочин у якому підозрюється останній вчинений із застосуванням насильства та за обставин, коли створював реальну загрозу для життя, здоров`я присутніх осіб, в тому числі малолітніх дітей, а тому є підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть перешкодити встановленим ризикам.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на докази, які підтверджують причетність ОСОБА_8 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, зокрема: протокол огляду місця події від 16 вересня 2020 року, постанову про визнання речовим доказом від 16 вересня 2020 року, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 16 вересня 2020 року, акт судово-медичного дослідження (обстеження) №72 від 17 вересня 2020 року, протоколи допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 .
На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинами кримінального провадження.
Відповідно, до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.
Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.
На думку колегії суддів, з урахуванням особи підозрюваного, який має постійне місце проживання, постійне місце роботи, навчається на заочній формі навчання, вік та стан здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання, реєстрації та роботи, характер вчинення кримінального правопорушення, є особою раніше не судимою, наявність міцних соціальних зв`язків, зокрема сім`ї, перебування у нього на утриманні двох малолітніх дітей, обраний слідчим суддею підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, в сукупності з обов`язками, передбаченими ч.5 ст.194 КПК України, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде порушувати його права, передбачені ст.43 Конституції України.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в апеляційних скаргах прокурора та захисників доводи і підстави, з яких вони просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, відтак ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.194,196 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційні скарги прокурора Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 18 вересня 2020 року, якою обрано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4