Категорія:ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2019 року, яким -

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився та проживає АДРЕСА_1 , громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не працює, неодружений, раніше судимий: 03.02.1989 Луцьким районним судом Волинської області за ст. 206 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 05.07.1991 Луцьким районним судом Волинської області за ст. 140 ч. 2, ст. 190 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, згідно ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) частково приєднано 1 рік 6 місяців позбавлення волі за вироком Луцького районного суду від 03.02.1989, остаточно визначено до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 29.09.1994 Луцьким районним судом Волинської області за ст. 296 ч. 2, ст. 101 ч. 1, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі; Рішенням Волинського обласного суду від 25.10.1994 вирок суду змінено, дії перекваліфіковано із ст. 101 ч. 1 КК України (в редакції 1960 року) на ст. 105 КК України (в редакції 1960 року), визначено до відбуття 3 роки позбавлення волі; 05.06.1998 Луцьким районним судом Волинської області за ст. 81 ч. 3 (в редакції 1960 року) КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією частини майна; 28.11.2002 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст. 122 ч. 1 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі, звільненого 28.04.2004 по відбуттю строку покарання; 21.08.2006 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки; 03.06.2008 апеляційним судом Волинської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років обмеження волі, згідно ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком суду від 21.08.2006 і остаточно визначено до відбуття 2 роки позбавлення волі. Згідно постанови Сихівського районного суду м. Львова від 11.11.2009 звільненого умовно-достроково на 6 місяців 22 дні; 11.05.2010 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 21.08.2006 до відбуття 2 роки 9 місяців позбавлення волі. Згідно постанови Полтавського районного суду від 23.03.2012 звільненого умовно-достроково на 8 місяців 2 дні; 27.05.2013 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст. 297 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільненого 12.08.2016 на підставі постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 04.08.2016 умовно-достроково на 4 місяці 11 днів обмеження волі,-

визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
за ч. 3 ст. 297 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання, призначеного за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.12.2019, частково невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.05.2013, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк покарання термін його попереднього ув`язнення, з дня його затримання, тобто з 31 липня 2018 року по 10 грудня 2019 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено попередній - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 31 липня 2018 року, тобто з моменту його фактичного затримання.
Вироком вирішено питання про речові докази та арешт майна.

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він, 08.09.2016 близько 16 години, в селі Гірка Полонка Луцького району, судимість відносно якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку, в період відбуття умовно-дострокового звільнення, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи в житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_2 , заволодів кредитною карткою ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , з якої в подальшому, шляхом проведення декількох транзакцій викрав грошові кошти загальною сумою 9028 грн. 18 коп., чим завдав потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
Крім цього, наприкінці січня 2018 року, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 297 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, судимість за вчинення якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та керуючись метою викрадення предметів з місць поховання померлих, ігноруючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, знаходячись на огородженій території сільського кладовища, яке розташоване по АДРЕСА_1 , вчинив наругу над могилою померлого ОСОБА_12 , з якої, шляхом пошкодження та демонтажу, таємно викрав дюралюмінієву огорожу висотою 30 см загальною вагою 126 кг, яку в подальшому реалізував як металобрухт, за що отримав грошові кошти, чим завдав потерпілій ОСОБА_13 майнову шкоду на суму 5000 гривень.
Крім цього, 12.05.2018 близько 13 години, в селі Гірка Полонка Луцького району, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом пошкодження навісних замків вхідних дверей незаконно проник у приміщення хліва, що знаходиться на території домогосподарства по АДРЕСА_3 , з якого таємно викрав: вісім чавунних форм для випічки хліба розміром 220х110х115 мм, вартістю 50 грн. за штуку на загальну суму 400 грн.; п`ять чавунних форм для випічки хліба розміром 110х55х55 мм, вартістю 30 грн. за штуку на загальну суму 150 грн.; рулон металевої сітки висотою 1,2 м довжиною 10 м вартістю 350 грн.; 55 кг брухту чорного металу на загальну суму 341 грн. виходячи з розрахунку 6 грн. 20 коп. за один кілограм, 6 кг брухту алюмінію на загальну суму 216 грн. виходячи з розрахунку 36 грн. за один кілограм, 3 кг брухту міді на загальну суму 441 грн. виходячи з розрахунку 147 грн. за один кілограм, чим завдав потерпілій ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 1898 грн.
У поданій апеляції прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій, вважає вирок суду незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить вирок суду першої інстанції змінити та призначити ОСОБА_8 покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки, та на підставі ст.ст.71,72 у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, захисника та обвинуваченого, які, кожен зокрема, апеляційну скаргу також підтримали, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочинів, за які його засуджено, обґрунтовано встановлено судом і по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 3 ст. 185 КК України є правильною і також не оскаржується.

Згідно ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.05.2013 ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 ст. 297 КК України до 4 років позбавлення волі.

Ухвалами, відповідно, Маневицького районного суду Волинської області невідбуту частину покарання замінено на 1 рік 11 місяців 2 дні обмеження волі та Рівненського районного суду Рівненської області від 04.08.2016 ОСОБА_8 звільнено умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі строком на 4 місяці 11 днів.

Положення ст. 72 КК України, передбачає, що при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий виходячи з їх співвідношення визначеного даною статтею.

Проте, при призначенні ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків судом не було дотримано вищевказаних вимог закону.

При застосуванні ст. 71 КК України, судом безпідставно не застосовано положень ст. 72 КК України, а саме при складанні покарань за сукупністю вироків, зокрема, невідбутої частини покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 27.05.2013 у виді обмеження волі строком на 4 місяці 11 днів, тобто не було переведено менш судовий вид покарання у виді обмеження волі у більш суворий - у виді позбавлення волі.

Суд першої інстанції призначивши покарання, фактично без точного визначення невідбутої частини покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.05.2013 приєднав невідбуту частину покарання за даним вироком у виді 3 місяців позбавлення волі, тобто неправильно застосував Закон про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За таких обставин вирок суду в частині призначення покарання, не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому, апеляційний суд повністю погоджується з доводами прокурора та призначає остаточне покарання у відповідності до вимог ст.ст. 71, 72 КК України, як про це просить прокурор у своїй апеляційній скарзі.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2019 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання за ст. 71 КК України змінити.

Залишити призначене ОСОБА_8 покарання за ст.ст. 185 ч. 2, 297 ч. 3, 185 ч. 3, 70 ч. 1 КК України.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання призначеного за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2019 року частково невідбутої частини покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2013 року у виді 4 місяців обмеження волі, що відповідно до ст. 72 КК України становить 2 місяці позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

В решті вирок Луцького міськрайонного суду від 10 грудня 2019 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді