Справа № 149/10/21
Провадження №1-кп/149/95/21
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

16.01.2021 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Хмільник обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000345 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого, одруженого, гр. України, українця, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, освіта середня, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 03.12.2019 року уклав контракт про проходження військової служби за контрактом, та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №191 (по стройовій частині) від 25.09.2020 року, ОСОБА_4 призначено на посаду механіка відділення радіозв`язку центру радіозв`язку військової частини НОМЕР_1 .

Відтак, відповідно до ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 25.09.2020, тобто з дня зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 останній розпочав проходити військову службу.

Під час проходження військової служби ОСОБА_4 мав керуватися вимогами Конституції України, Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 49, 56, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги статутів, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших військовослужбовців, під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_4 07.09.2020 року, близько 20 год. 00 хв., разом із товаришем ОСОБА_6 знаходились у кафе «Старе Місто», що розташоване в м. Хмільник Вінницької області та випивали спиртні напої. В подальшому близько 23 год 30 хв. цього ж дня, вони разом попрямували до супермаркету «АТБ», який знаходиться у м. Хмільник Вінницької області, де вживали алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_4 попрощався із своїм товаришем та попрямував до свого місця проживання.

Близько 04 год. 30 хв. 08.09.2020 року, ОСОБА_4 проходив неподалік кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване за адресою АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням в приміщення вищевказаного кафе.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, діючи таємно, близько 04 год. 30 хв. 08.09.2020 року, підійшов до вікна кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де шляхом нанесення удару ліктем правої руки пробив отвір у вікні та таємно проник в середину приміщення вказаного кафе. Після чого, ОСОБА_4 підійшов до барної стійки, в якій знаходиться шухляда, відкрив її та викрав з неї грошові кошти у сумі 5000 гривень.

В подальшому ОСОБА_4 помістив грошові кошти собі у кишеню куртки та зник з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденими грошовими коштами та розпорядився ними на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 5000 гривень.

Протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

До суду надійшов обвинувальний акт та 16.01.2021 року, в підготовчому судовому засіданні, суду була надана угода про визнання винуватості від 28.12.2020 року, укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , яку прокурор просить затвердити, з додержанням умов, зазначених в угоді.

На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 469 ч.4, 472, 473, ч.4 ст.474 КПК України.

Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Згідно з даними угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України; погодився з визначеним в угоді покаранням

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_4 згідний. Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та її суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю. Окрім того, ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 28.12.2020 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та прость її затвердити.

В судовому засіданні прокурор, захисник, також висловили думку про затвердження угоди про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_7 подав письмову заяву про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим в порядку ч. 4 ст. 469 КПК України, яку долучено до матеріалів справи.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Судом на виконання вимог ст. 474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено. В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода про визнання винуватості від 21.12.2020 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 28.12.2020 року, вимогам ст.ст. 469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

При укладенні угоди враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди та згода надана прокурору від потерпілого ОСОБА_7 на укладення між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Згідно ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, а обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити вид і міру покарання відповідно до угоди про визнання винуватості від 28.12.2020 року, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Питання про судові витрати судом вирішуються відповідно до ст. 124 КПК України.

Матеріали кримінального провадження містять документально підтверджені витрати держави на проведення експертизи, тому вони підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 394, 469, 472 - 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 28 грудня 2020 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором військової прокуратури Вінницького гарнізону України капітаном юстиції ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рікн не вчинить нового злочину з покладенням на нього обов`язків передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по п в розмірі 1307 грн. 60 коп. за проведення судової експертизи № 711 від 24.09.2020 року.

Речові докази по справі:

-кросівки сірого кольору із білою підошвою марки «ROGRESS» чоловічого типу розміром 44, грошові кошти у сумі 3600 грн. у купюрах 500 грн. серія «БН 5824213», 500 грн. серія «УН 3878137», 200 грн. серія «КМ 9785400», 200 грн. серія «СЕ4428171», 200 грн. «УЗ 6683774», 200 грн. серія «СЕ 1678277», 200 грн. серія «КЛ2437964», 200 грн. серія «ТЗ 6036386», 200 грн. серія «ГБ2533238», 200 грн. серія «СД8681222», 200 грн. серія «ПЕ 4514443», 200 грн. серія «УД7746676», 200 грн. серія «ТБ1399033», 200 грн. серія «МБ3553183», 100 грн. серія «МВ8071243», 20 грн. серія «УД3013268», 20 грн. серія «ТН1961612», 20 грн. серія «ЧА 8095737», 20 грн. серія «ЧА8625504», 20 грн. серія «СА 1808497», які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в Вінницький апеляційний суд через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1