ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2977/19 Номер провадження 11-кп/814/329/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Полтавського апеляційного суду в м. Полтава матеріали за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

в с т а н о в и л а :

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини справи

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 27.11.2021 року клопотання прокурора задоволено, обрано обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою тривалістю 60 діб, а саме: з 27 листопада 2020 року до 25 січня 2021 року включно.
Взято ОСОБА_6 під варту негайно в залі суду.
Встановлено ОСОБА_6 суму заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 168160 грн. (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят грн. 00 коп.)
Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що в провадженні Полтавського районного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ст. 395 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки останній неодноразово, умисно ухилявся від явки до суду, переховувався від суду, внаслідок чого його двічі оголошували у розшук, що свідчить про наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений здійснює дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Задовольняючи клопотання прокурора, суд вказав, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ст. 395 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину (ч.3 ст. 185 КК України) та кримінального проступку (ст.395 КК України).
Обвинувачений ОСОБА_6 в судові засідання до Полтавського районного суду Полтавської області призначені на 12.02.2020 року, 28.02.2020 року, 12.03.2020 року, 15.05.2020 року, 29.05.2020 року, 18.06.2020 року, 06.07.2020 року не з`явився, причини неявки суду не повідомляв.
Ухвалами Полтавського районного суду Полтавської області від 12.03.2020 року та 06.07.2020 року було оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_6 .

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з вказаним рішенням захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно з апеляційною скаргою адвокатом інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подано заяву про поновлення строку на оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 27.11.2020 року, в якій адвокат вказує, що нею строк на оскарження не порушено, скільки 03.12.2020 апеляційна скарга була подана безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Позиції інших учасників судового провадження

В судове засіданні сторони не з`явились надавши суду заяви про розгляд апеляційної скарги без їх участі.

За таких обставин колегія суддів вважає за можливе розглянути провадження за відсутності сторін в порядку ч.4 ст.422-1 КПК України.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскажрення

Апеляційне провадження здійснюється за апеляційною скаргою адвоката в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 .

Як вбачається із матеріалів провадження , апеляційна скарга була подана адвокатом у визначені КПК строки. Як вбачається із реєстрації Полтавського апеляційного суду , апеляція адвоката ОСОБА_5 зареєстрована 04.12.2020 , тобто на 7 день визначеного законом 7 денного стоку на оскарження судового рішення.

Обвинуваченим апеляційна скарга не подавалась.

За таких обставин колегія суддів вважає , що питання щодо поновлення строку розгляду не підлягає оскільки він не пропущений.

Мотиви суду щодо апеляційної скарги

Вивчивши матеріали провадження , перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Так апеляційним судом встановлено , що в провадженні Полтавського районного суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ст.ст.185 ч.3 , 395 КК України. На даний час триває судовий розгляд.

Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя , суд повинні врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Колегія суддів вважає, що рішення місцевим судом прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Під час розгляду клопотання прокурора суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3 , 395 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, враховуючи суворість можливого покарання, не зменшились.

Також суд вирішуючи питання про задоволення клопотання прокурора про тримання під вартою врахував дані про особу обвинуваченого , який не працює , не має постійних та законних джерел доходів , раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності , не проживає за визначеним місцем , ухилявся від явки до суду.

Врахувавши зазначені обставини суд дійшов висновку про необхідність обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави.

Із вказаним висновком погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Натомість доводи апеляційної скарги адвоката в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає непереконливими.

Доводи апеляції адвоката в цілому зводяться до того , що судом не взято до уваги належну процесуальну поведінку обвинуваченого , наявність постійного місця проживання , намір співпрацювати із правоохоронними органами та бажання стати на шлях виправлення.

Аналізуючи зазначені доводи апеляції колегія суддів вважає , що суд першої інстанції навів переконливі доводи на підтвердження обставин , які послугували підставою для продовження строку тримання під вартою .

Нових даних щодо особи обвинуваченого , які не були предметом розгляду суду і давали б підстави для пом`якшення обраного запобіжного заходу , колегії суддів стороною захисту представлено не було .

Правильно на переконання колегії суддів було вирішено судом також і питання щодо визначення суми застави , розмір якої відповідає вимогам законодавства та засадам розумності і достатності для запобігання існуючим ризикам в разі її внесення.

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Обмежень, передбачених законодавством, для дотримання вказаних засад чи переконливих доказів для підтвердження тиску на обвинуваченого чи формування його негативного іміджу, в апеляції наведено не було.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому оскаржену ухвалу необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,405,406,422-1 КПК України колегія суддів Полтавського апеляційного суду ,-
у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення , а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2020 року про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави без змін;

Ухвала є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4