У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.08.2020 Справа №607/13728/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку ст. 107 КПК України, клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

встановив:
ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_4 подали клопотання про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2020 року.

В обґрунтування поданого клопотання зазначили, що майно на яке було накладено арешт немає жодного доказового значення у кримінальному провадженні, статус осіб у володінні яких знаходилось арештоване майно у кримінальному провадженні не визначений. Крім цього дане майно немає статусу речового доказу у кримінальному провадженні та не може утримуватись з метою забезпечення цивільного позову, тому потреби в його арешту немає.

Слідчий ОСОБА_5 будучи повідомленим про час та дату судового розгляду, до суду не прибув причини неявки не повідомив.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 будучи повідомленими про час та дату розгляду клопотання, до суду не з`явились, причини не повідомили, заяв про відкладення не поступало.

Вивчивши клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню із наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково; арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 22 КПК України закріплено принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із положеннями ст. 174 КПК України скасування арешту майна можливе за умови того, що особа яка звернулась із клопотанням доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

До клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про скасування арешту майна не долучено жодних додатків, якими підтверджуються обставини наведені у клопотанні та не долучено копії ухвали згідно якої накладено арешт, тому клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
У клопотанні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1