У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого СУ ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСДЕЙ» про скасування арешту майна, -
В С Т А Н О В И В:

12.10.2020 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання ТОВ «СЕРВІСДЕЙ» про скасування арешту майна.

Клопотання обґрунтовується тим, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.08.2019 року у справі № 757/45839/19-к було задоволено клопотання про накладення арешту в рамках кримінального провадження № 0000142 від 17.03.2017 року та накладено арешт на кошти - суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «СЕРВІСДЕЙ» () із забороною використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею, виконання даної ухвали доручено Державній фіскальній службі України.

26.03.2020 року постановою Офісу Генерального прокурора про визначення підслідності від 24.03.2020 року визначено підслідність у кримінальному провадженні № 0000142 за СУ ФР ГУ ДФС України в Київській області, яке територіально знаходиться в Солом`янському районі м. Києва.

Заявник не погоджується із накладеним арештом, вважає, що його накладання здійснено необґрунтовано, що стало наслідком безпідставного зупинення господарської діяльності у зв`язку із неможливістю реалізовувати товари через позбавлення права на здійснення реєстрації податкових накладних.

Посилається на те, що реєстраційний ліміт платника ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ не є майном в розумінні ст. 170 КПК України та не відповідає критеріям речових доказів в розумінні ст. 98 КПК України, а також не входить до переліку майна згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, на яке може бути накладено арешт.

Крім того, існує встановлена законом заборона на накладення арешту на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (п. 2 р. II Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» № 643-19 від 16.07.2015 року).

Просить скасувати накладений арешт ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.08.2019 року по справі №757/45839/19-к на кошти-суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «СЕРВІСДЕЙ» та заборону використовувати або будь-яким чином відчужувати зазначене майно.

У судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Слідчий СУ ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання та скасування арешту майна.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.
Судом встановлено, що в провадженні СУ ГУ ДФС у Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000142 від 17.03.2017 року, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 222-1, ч. 2 ст. 364 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.08.2019 року, в рамках вказаного кримінального провадження, накладено арешт на кошти - суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ), зокрема, ТОВ «СЕРВІСДЕЙ» () із забороною використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, директор ТОВ «СЕРВІСДЕЙ», на кошти - суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) якого було ухвалою слідчого судді накладено арешт, звернувся до суду з клопотанням про його скасування. В клопотанні посилається на те, реєстраційний ліміт платника ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ не є майном в розумінні ст. 170 КПК України та не відповідає критеріям речових доказів в розумінні ст. 98 КПК України.

Частиною 10 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Арешт суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) зазначеною нормою КПК України не передбачений, як не передбачено і можливості накладення арешту на кошти, які знаходяться на електронному рахунку платника ПДВ.

Це випливає не тільки із положень ч. 10 ст. 170 КПК України, а і з того, що арешт суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) фактично унеможливить перерахування платником податку коштів з власного поточного рахунку в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.08.2019 року накладено арешт на кошти - суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ), проте ст. 170 КПК України містить вичерпний перелік майна, на яке може бути накладено арешт, а сума ПДВ в системі електронного адміністрування в розумінні ч. 10 ст. 170 КПК України не є таким майном.
Відповідно до змісту зазначеної ухвали постановою прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про визнання грошових коштів речовими доказами від 07.08.2019 року кошти-суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України які належать, зокрема, заявнику, визнано речовим доказом.
Згідно положень ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наведеної норми закону слідує, що речовими доказами у кримінальному провадженні є лише речі матеріального світу.

Разом з тим, сума ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) не є матеріальним об`єктом, що виключає її відповідність критеріям ст. 98 КПК України, тобто вона не може виступати речовим доказам в розумінні зазначеної норми КПК України.

Враховуючи те, суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) не можуть бути об`єктом конфіскації та на ці суми ліміту не може бути звернуто примусове стягнення викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСДЕЙ» про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт майна на кошти - суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) ТОВ «СЕРВІСДЕЙ» () та заборону використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року в рамках кримінального провадження № 0000142 від 17 березня 2017 року.

Ухвала оскарження не підлягає.

Слідчий суддя: