Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/4846/20
Провадження №1-кп/523/1015/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2020 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000607 від 25.02.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, раніше судимого:
- 21.04.2016 року Київським районним судом м. Одеси за ст.187 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 2.03.2018 року умовно-достроково, не відбувши 11 місяців 9 днів.
За змістом обвинувального акту зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, -

Встановив:

24.02.2020 року приблизно о 10:00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись в гідропарку «Лузанівка», розташованому по вул. Миколаївська дорога у м. Одесі, допомагаючи малознайомому ОСОБА_5 зібрати намет, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись сприятливими умовами, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J7» імей: НОМЕР_1 вартістю 4859 гривень, належного потерпілому, який знаходився серед речей ОСОБА_5 на землі поряд з наметом, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми діями заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 4859 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю у пред`явленому йому обвинуваченні, вказуючи, що дійсно у лютому 2020 року у ранковий час доби знаходився у гідропарку «Лузанівка», коли побачив, як його знайомий ОСОБА_5 намагається зібрати намет, була погана погода, дув сильний вітер, тому він підійшов до нього, став допомагати, коли побачив на землі мобільний телефон, будучи впевненим, що його дії залишаються непомітними для оточуючих, викрав належний потерпілому мобільний телефон марки «Самсунг», та пішов з місця скоєння злочину.

Вину визнає повністю, не заперечуючи фактичні обставини скоєного злочину, що дійсно ним був викрадений телефон, разом з цим висловлюючи щире каяття, пояснив причини свого вчинку скрутним матеріальним становищем, запевняючи, що більше не буде скоювати крадіжок. Спричинена потерпілому матеріальна шкода повністю компенсована, будь-яких претензій до нього не має.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілого, свідка, повне оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.
Покази обвинуваченого, надані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_4 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.185 ч.2 КК України та його дії правильно кваліфіковані за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене повторно та його вина повністю доказана.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує характер, ступінь тяжкості, суспільну небезпечність вчиненого ним діяння, мотивацію злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальності відповідальності, має постійне місце мешкання та реєстрації, де проживає разом з матір`ю, що говорить про наявність міцних соціальних зв`язків, відсутність тяжких наслідків та матеріальних претензій, що підтверджується заявою потерпілого, долученої до обвинувального акту, негативне ставлення до скоєного діяння.

До обставин, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, суд відносить повне визнання своєї провини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні, речові докази не долучалися.

Матеріали кримінального провадження за №0000607 від 25.02.2020 року до обвинувального акту не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 з урахуванням санкції ч.2 ст.185 КК України, суд, оцінюючи у сукупності обставини, спосіб та мотивацію вчиненого злочину, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, відсутність тяжких наслідків та матеріальних претензій, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, його щире каяття, негативне ставлення до скоєного, те, що він має постійне місце проживання, приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_4 під час судового провадження, з якої вбачається, що він усвідомив протиправність своїх дій, на теперішній час не є суспільно-небезпечною особою, враховуючи думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, вважає, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування та судового провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався. Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаного з позбавленням волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, -

Ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, призначив йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Згідно ст.76 ч.3 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_4 обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, міра запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 не застосовувалися, тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягають.

Матеріали кримінального провадження за №0000607 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2020р. зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: