Справа № 159/3896/20
Провадження № 1-в/159/135/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника заявника - ДУ «Ковельська виховна колонія» - ОСОБА_4 ,
представника служби у справах дітей виконкому Ковельської міськради Волинської області ОСОБА_5 ,
неповнолітнього засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції із приміщенням ДУ «Ковельська виховна колонія» в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. справу за заявою неповнолітнього засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про його умовно дострокове звільнення,
в с т а н о в и в:
06.08.20 р. до Ковельського міськрайсуду Волинської обл. надійшла вказана вище заява, обґрунтована тим, що він засуджений за вироком Дружківського міськсуду Донецької області від 27.12.17 р. за ч. 2 ст. 307 КК України до 4 р., 02 міс. позбавлення волі. За час відбування покарання у місцях позбавлення волі він характеризується добре, за сумлінну поведінку та старанне відношення до праці отримав 2 заохочення. Він підтримує соціально корисні зв`язки з рідними. Не є конфліктним по відношенню до інших засуджених. Винуватість у скоєному усвідомив та глибоко розкаюється. Просить заяву задовольнити та звільнити його умовно достроково.
У судовому засіданні неповнолітній засуджений свою заяву підтримав та суду пояснив, що він на даний час кардинально змінив своє ставлення до вчиненого. Вважає, що своєю працею та старанним навчанням довів своє виправлення. Питання про подальше його працевлаштування при умові УДЗ на даний час не вирішене. Просить заяву задовольнити.
Представник ДУ «Ковельська виховна колонія» у судовому засіданні проти задоволення заяви засудженого не заперечив, пояснив, що після негативного вирішення питання по УДЗ комісією щодо неповнолітнього засудженого у жовтні 2019 р., останній кардинально змінив своє ставлення до вчиненого та на даний час своєю працею та старанним навчанням довів своє виправлення. За період з жовтня 2019 р. заходи заохочення до неповнолітнього засудженого не застосовувались, так як він виявив бажання бути переведеним у установу відбування покарання для осіб, які досягли повноліття. Тому питання щодо УДЗ стосовно цього засудженого не ставилось на обговорення на засіданні відповідної комісії. Однак у зв`язку з об`єктивними обставинами переведення реалізоване не було. На даний час вважає засудженого таким, що заслуговує на УДЗ, хоча документально зміну поведінки останнього на краще адміністрація ВК не оформляла. Питання про подальше працевлаштування засудженого при умові УДЗ, не вирішене.
Представник служби у справах дітей проти задоволення заяви неповнолітнього засудженого не заперечив, зазначивши, що дані про такого засудженого відомі службі у справах дітей.
Суд, заслухавши пояснення неповнолітнього засудженого, представника служби у справах дітей та представника ДУ, думку прокурора, яка до надання суду характеристики на неповнолітнього засудженого проти задоволення заяви не заперечувала, а після надання у розпорядження суду такої характеристики, зазначила про відсутність переконливих доказів того, що неповнолітній засуджений на даний час довів своє

виправлення, так як заохочення мали місце лише у 2018 та 2019 р., приходить до висновку, що заява безпідставна та до задоволення не підлягає.

Та обставина, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за вироком Дружківського міськсуду Донецької області за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до 4 р., 02 міс. позбавлення волі, стверджується копією вироку суду.
На час розгляду подання в суді, засуджений досяг повноліття; відбув не менше 2/3 строку призначеного покарання.
Заявник перебуває у місцях позбавлення волі з 11.09.17 р..
Він засуджений 27.12.17 р. за вироком Дружківського міськсуду Донецької області за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до 4 р., 02 міс. позбавлення волі.
Засуджений перебуває у ДУ «Ковельська виховна колонія» з 07.09.18 р..
За станом на 11.10.19 р. відбув частину покарання.
За час відбування покарання він за характеристикою від 25.01.20 р. характеризується посередньо, а за характеристикою від 17.08.20 р. задовільно; правил поведінки та розпорядку дня установи дотримується. До дисциплінарної відповідальності не притягався, двічі заохочувався. У ПТУ здобув спеціальність слюсаря з механоскладальних робіт, свердлувальника. До навчання та праці ставився за характеристикою від 25.01.20 р. без старанності. А за характеристикою від 17.08.20 р. старанно. Навчається у ЗОШ за характеристикою від 25.01.20 р. задовільно. А за характеристикою від 17.08.20 р. за підсумком року визнаний кращим учнем школи. З лютого по травень 2019 р. неповнолітній засуджений працював у виробничій майстерні установи і до роботи ставився за характеристикою від 25.01.20 р. - посередньо, безініціативно, а за характеристикою від 17.08.20 р. добросовісно. На зауваження за характеристикою від 25.01.20 р. неповнолітній засуджений реагує емоційно, конфліктний, безвідповідальний, впертий, нестриманий, потребує контролю. За характеристикою від 17.08.20 р. неповнолітній засуджений активний, спокійний, не конфліктний, доброзичливий. За характеристикою від 25.01.20 р. неповнолітній засуджений винуватість у скоєному не визнає, його поведінка змінилась у гіршу сторону, так як він почав допускати дрібні порушення вимог режиму утримання, вступати у суперечки з представниками адміністрації та провоювати конфліктні ситуації; бесіди виховного характеру не дали бажаного результату. А за характеристикою від 17.08.20 р. неповнолітній засуджений визнає свою винуватість повністю та розкаюється. Заборгованості за виконавчими листами неповнолітній засуджений не має. 22.10.19 р. засудженому виповнилось 18 р.. За рішенням педради установи від 31.10.18 р. він залишений у ВК з метою завершення навчання у ЗОШ, однак 01.01.20 р. засуджений подав заяву про переведення його у виправну установу, що було погоджено на педраді 15.01.20 р.. На даний час адміністрація установи неповнолітнього засудженого визнає таким, що довів своє виправлення.
Згідно з довідкою бухгалтерії ДУ, заборгованості за виконавчими листами неповнолітній засуджений не має.
Тобто із особової справи неповнолітнього засудженого слідує, що за час перебування у ДУ він за проміжок часу з 25.01.20 р. до 17.08.20 р. характеризується більш позитивно. Однак за цей час він жодного разу не заохочувався попри те, що і не мав стягнень. Оскільки він був залучений до праці у виробничій майстерні лише по травень 2019 р. і з приводу цього проміжку часу його ставлення до праці не було таким, що заслуговувало б позитивної характеристики та свідчило б про його відновлення до праці; заохочення мали місце лише у вересні 2018 р. і у січні 2019 р., та вони охоплені характеристикою від 25.01.20 р., що, у своїй сукупності та при аналізі пояснень учасників судового засідання та матеріалів справи, не дає суду підстав вважати, що неповнолітній засуджений своєю сумлінною поведінкою та відношенням до праці і навчання на даний час довів своє виправлення.
Питання влаштування та працевлаштування засудженого у випадку його звільнення, на даний час не вирішене позитивно, однак, це питання суд не розцінює як вирішальне при вирішенні заяви засудженого.
З огляду на наведене вище суд вважає, що на даний час підстав для задоволення заяви немає і у задоволенні слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст. 107 КК України. ст. 537 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду на протязі 7 (семи) днів з дня її оголошення.
Головуючий:ОСОБА_1

Повний текст ухвали суду складено та проголошено 21.08.20 р..