Справа № 445/2076/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/812/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючої ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 16 червня 2020 року, -

за участю прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

встановила:

ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 16 червня 2020 року відмовлено в задоволенні подання в.о. начальника Золочівського РСзПП філії державної установи "Центр пробації" у Львівській області ОСОБА_9 про вирішення питання про звільнення від призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно ухвали, мотивуючи своє рішення, суддя суду першої інстанції, зокрема, вказав, що вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_7 від покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку, суд бере до уваги, що засудженим саме в період іспитового строку було вчинено кримінальні правопорушення, кримінальні провадження по яких на даний час знаходять в провадженні Золочівського районного суду Львівської області та Перемишлянського районного суду Львівської області, що підтверджується довідкою про судимість №139-21052020/46018. Вироків по даних кримінальних провадженнях на даний час не ухвалено. Зважаючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні під час іспитового строку кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.309, ч.2 ст.317 КК України, суд прийшов до висновку, що подання в.о. начальника Золочівського РСзПП філії державної установи "Центр пробації" у Львівській області ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, до набрання законної сили вироками відповідних судів, є передчасним, а тому в задоволенні такого слід відмовити.
На дану ухвалу адвокат ОСОБА_6 захисник засудженого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задоволити подання в.о. начальника Золочівського РСзПП філії державної установи "Центр пробації" у Львівській області ОСОБА_9 про звільнення від призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_7 .
Вказує, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність. Відмова суду в задоволенні подання про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням визначеного судом іспитового строку з мотивів, що в ЄРДР міститься інформація про повідомлення цій особі про підозру у вчиненні нових злочинів, затримання чи обрання міри запобіжного заходу, є такою, що не ґрунтується на вимогах закону, порушує принцип презумпції невинуватості та може трактуватися як передчасне висловлювання судом думки щодо винуватості особи у вчиненому.
Вважає, що суд порушив вимоги ст. 62 Конституції України та ч.ч. 1, 4 ст. 17 КПК України, а саме презумпцію невинуватості, та зазначене свідчить про обвинувальний ухил мотивів суду першої інстанції.
Наголошує, що суд першої інстанції у своєму рішенні не навів належних підстав, які вказують на необхідність відмови у задоволенні подання в.о. начальника Золочівського РСзПП філії державної установи "Центр пробації" у Львівській області про звільнення ОСОБА_7 від призначеного судом покарання по закінченню строку випробування.
Заслухавши пояснення засудженого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає виходячи з наступного.
Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На переконання колегії суддів, при постановленні оскаржуваної ухвали зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.
З матеріалів судового провадження вбачається, що вироком Золочівського районного суду Львівської області ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.317 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст.317 КК України до 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
Із довідки № 139-21052020/46018 та копій обвинувальних актів від 31.07.2017, 15.06.2017 та 22.06.2017, судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні під час іспитового строку кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.309, ч.2 ст.317 КК України. Вказані обвинувальні акти щодо ОСОБА_7 скеровано до суду.
Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.
Так, ст. 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
З огляду на положення ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є комплекс елементів, дотримання яких свідчить про виконання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього положень ч. 1 ст. 78 КК України.
Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, зазначених в ч. 4 ст. 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.
Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст. 75 КК України та не дає підстав для застосування ст. 78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.
Згідно з матеріалами судового провадження, в.о. начальника Золочівського РСзПП філії державної установи "Центр пробації" у Львівській області ОСОБА_9 звернулася до суду першої інстанції з поданням про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що вироком Золочівського районного суду Львівської області від 09.02.2016 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 317 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 317 КК України до 4 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки. В обгрунтування клопотання зазначає, що засуджений громадського порядку під час іспитового строку не порушував, спиртними напоями не зловживав, міри адміністративного стягнення та громадського впливу не застосовувалися, покладені судом обов`язки виконав. Під час іспитового строку притягувався до кримінальної відповідальності, про що в ЄРДР внесено інформацію про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме; 08.06.2017 № 0000322 за ч.1 ст.190 КК України; 09.06.2017 № 0000326 за ч.2 ст.317 та ч.2 ст.309 КК України; 19.06.2017 № 0000343 за ч.1 ст.190 КК України.
При цьому, судом першої інстанції встановлено, що вироком Золочівського районного суду Львівської області ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.317 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст.317 КК України до 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
Із довідки № 139-21052020/46018 та копій обвинувальних актів від 31.07.2017, 15.06.2017 та 22.06.2017, судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні під час іспитового строку кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.309, ч.2 ст.317 КК України. Вказані обвинувальні акти щодо ОСОБА_7 скеровано до суду, та на даний час знаходяться в провадженні Золочівського районного суду Львівської області та Перемишлянського районного суду Львівської області.
Доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі про те, що протягом визначеного іспитового строку його підзахисний виконав покладені на нього обов`язки, щодо підзахисного відсутній новий обвинувальний вирок, а тому суд після закінчення цього строку має звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, не узгоджується з вищенаведеними вимогами кримінального закону, а також з вимогами ч.3 ст.75 КК України про те, що суд приймає рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання лише у разі, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не тільки виконає покладені на нього обов`язки, а й насамперед - не вчинить нового злочину.
При цьому відповідно до положень ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Згідно з роз`ясненнями, які викладені у постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року (із змінами та доповненнями), якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання, суд, який розглядає справу за новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому законом порядку.
Отже, звільнення ОСОБА_7 від покарання за попереднім вироком, в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень в інших кримінальних провадженнях, які зараз перебувають на розгляді в судах, позбавляє можливості суд призначити остаточне покарання з дотриманням вимог ст. 71 КК України.
Враховуючи наведені обставини, на переконання колегії суддів, висновки суду першої інстанції повністю відповідають фактичним обставинам справи, які не дають достатніх підстав для застосування відносно ОСОБА_7 ч.1 ст.78 КК України та звільнення його від призначеного йому покарання, призначеного за вироком Золочівського районного суду Львівської області від 09.02.2016 р..
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегіясуддів,

постановила:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 16 червня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні подання в.о. начальника Золочівського РСзПП філії державної установи "Центр пробації" у Львівській області ОСОБА_9 про вирішення питання про звільнення від призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4