Справа №668/3142/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Херсонській області (далі за текстом Орган пробації) про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, неповнолітніх утриманців не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,
в с т а н о в и в:
За вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 01.12.2016 р. у справі №668/3142/16-к ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки.

Орган пробації звернувся до суду з поданням про вирішення питання про приведення вказаного вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання. Як слідує з подання органу пробації його подано до суду на підставі п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, за якою під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Прокурор проти задоволення подання не заперечувала, вважала за доцільне здійснити перекваліфікацію дій засудженого з відповідною заміною показання з огляду на положення Закону від 22.11.2018 №2617-VIII.

Представник органу пробації та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про день, час місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, проте з огляду на положення ч. 5 ст. 539 КПК України суд не вбачає перешкод для розгляду подання за відсутності вказаних осіб.

Суд, дослідивши подання, заслухавши думку прокурора, дійшов наступного висновку.
Як встановлено судом ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України (в редакції, яка діяла до 01.07.2020 р.), до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Судом при ухваленні вироку встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. ст. 307, 317 КК України.

Проте Законом України від 22.11.2018 р. за №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон №2617-VIII), який набрав чинності 01.07.2020 р., внесено зміни до ст. 309 КК України, зокрема і до частини 2 ст. 309 КК України. Так, ч. 2 ст. 309 КК України передбачено відповідальність за «незаконне виробництво, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних речовин або їх аналогів без мети збуту, групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч. 3 і ч. 4 ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Враховуючи викладене можна дійти висновку, що диспозиція ч. 2 ст. 309 КК України в редакції Закону №2617-VIII є такою, що поліпшує становище обвинуваченого ОСОБА_4 (порівняно із цією ж диспозицією у редакції, що діяла до 01.06.2020 р.), оскільки з неї виключено такі кваліфікуючі ознаки, як «вчинене повторно, особою яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. ст. 307, 317 КК України».

Враховуючи зазначене, вимоги ст. ст. 4, 5 КК України суд вважає, що правову кваліфікацію кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 слід змінити і перекваліфікувати його дії з ч. 2 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Санкція ч. 1 ст. 309 КК в редакції, що діє на час розгляду подання Органу пробації передбачає покарання у виді: штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п?яти років. Відповідні зміни внесено Законом №2617-VIII з 01.07.2020 р. до абз. 2 ч. 1 ст. 309 КК України, згідно яких слова «або позбавленням волі на строк до трьох років» замінено словами «або обмеженням волі на строк до п`яти років».

Отже, згідно Закону №2617-VIII за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, з 01.07.2020 р. встановлений більш м`який вид покарання ніж був застосований до засудженого ОСОБА_4 , а саме обмеження волі. При цьому максимальна межа обмеження волі за ч. 1 ст. 309 КК України встановлена на строк до 5 років. Тоді як ОСОБА_4 засуджено до позбавлення волі на строк 3 роки.

Так за правилами ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу.

З урахуванням правил ч. 3 ст. 74 КК України та положень Закону №2617-VIII покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки ОСОБА_4 може бути замінено на обмеження волі строком на 5 років (максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону) із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Проте міра покарання це якісна і кількісна характеристика визначеного судом згідно з законом покарання за злочин. Отже, міра покарання охоплює не лише строк та розмір покарань, але і їхній вид та кількість, визначену судом.

З урахуванням змін внесених Законом №2617-VIII до санкції ч. 1 ст. 185 КК України пом`якшується вид покарання, проте з у рахуванням правил ч. 3 ст. 74 КК України посилює строк покарання, а тому з огляду на положення ч. 3 ст. 5 КК України суд вважає за можливе застосувати у даному випадку положення Закону №2617-VIII, які пом`якшують вид покарання, та не застосовувати положення вказаного закону, що погіршують становище обвинуваченого в частині строку призначеного судом покарання, та привести вирок суду в частині призначення покарання у відповідність до вказаного Закону шляхом зміни призначеного йому виду покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки на більш м`який обмеження волі на той же строк, та із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 74, 309 КК України, ст. ст. 537-539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Подання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Херсонській області задовольнити.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 01.12.2016 р. у справі №668/3142/16-к відносно ОСОБА_4 в частині призначення покарання та кваліфікації дій привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. №2617-VIII.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України, вважати ОСОБА_4 засудженим за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1