Кримінальне провадження № 194/753/20
Номер провадження № 1-кп/194/145/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2020 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2020 року за № 0000197 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, у якого є малолітня дитина 2016 року народження, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
- 10 жовтня 2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.186 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт;

- 02 лютого 2017 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ст. 71,72 КК України до 3 місяців 25 днів арешту;

- 12 червня 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.187, ч.1 ст.125, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання (судимість за ч.1 ст. 125 КК України погашена),

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, 3 ст. 186 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 приблизно о 02-00 год. 25 травня 2020 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у другому під`їзді буд. АДРЕСА_3 , де перебував після того, як провів малознайомого йому ОСОБА_5 , за його місцем мешкання кв. АДРЕСА_4 , з яким напередодні спільно вживали спиртні напої, з корисливих мотивів, діючи по раптово виниклому злочинному умислу спрямованому на відкрите викрадення чужого майна, яке знаходиться у кв. АДРЕСА_4 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, цього ж дня, 25 травня 2020 року приблизно о 02-05 год., підійшов до вхідних дверей вказаної квартири та постукав у двері. На стук ОСОБА_3 у двері кв. АДРЕСА_4 , вхідні двері квартири відчинила ОСОБА_6 , у цей час до прихожої кімнати квартири вийшов ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 сказав що ОСОБА_5 начебто винен грошові кошти у сумі 1 000 доларів США, на що ОСОБА_5 відповів, що нікому ніяких грошей не винен. Після чого ОСОБА_6 підозрюючи злочинні дії ОСОБА_3 стала намагатись зачинити вхідні двері квартири та не впустити ОСОБА_3 до квартири, однак останній не давав їй цього зробити, в свою чергу ОСОБА_5 штовхнув ОСОБА_3 , намагаючись виштовхнути його від вхідних дверей квартири у під`їзд. Однак ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел до кінця, з метою схиляння волі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на чинення опору, умисно наніс не менш двох ударів ногами в живіт ОСОБА_5 , від чого останній відійшов назад, та зайшовши до прихожої кімнати квартири ОСОБА_3 став умисно наносити ОСОБА_5 удари кулаками рук в обличчя та голову, та наніс не менш ніж 5 ударів. В цей момент до прихожої кімнати квартири вийшла малолітня ОСОБА_7 , 2009 року народження (донька ОСОБА_6 ), якій ОСОБА_6 сказала принести мобільний телефон, для здійснення виклику поліції. Малолітня ОСОБА_7 повернулась до спальної кімнати взяла мобільний телефон марки «Redmi 5 Gold», та передала його ОСОБА_6 , яка одразу стала набирати номер поліції. В свою чергу ОСОБА_3 , для перешкоджання виклику поліції та реалізуючи свій злочинний умисел, схопив лівою рукою за шию ОСОБА_6 та повалив на стіл у кухонній кімнаті, при цьому повалив на сидіння кухонного кутку ОСОБА_5 та тримаючи його своїм коліном не даючи останньому піднятись. Побачивши це, малолітня ОСОБА_7 взяла з кухонної плити чавунну сковороду та один раз вдарила нею по голові ОСОБА_3 з метою припинення його злочинних дій. Після чого ОСОБА_3 умисно, повторно, відкрито викрав чуже майно, а саме вихопив з правої руки ОСОБА_6 належний їй мобільний телефон марки «Redmi 5 Gold» вартістю 2391,60 гривень, який був в чохлі вартістю 62,40 гривень та в комплекті з сім картою мобільного оператора МТС, яка не має матеріальною цінністю для потерпілої, після чого покинув приміщення квартири. Внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_6 було завдано тілесні ушкодження у вигляді забоїв, гематом шиї, правого та лівого плеча, які за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень та матеріальної шкоди на загальну суму 2454 гривень. З місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_3 зник, викраденим майном розпорядився на свій розсуд.

Не зупинившись на скоєному, ОСОБА_3 25 травня 2020 року в період часу з 02-20 год.до 02-40 годин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем мешкання в квартирі АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_8 , діючи по раптово виниклому умислу, спрямованомуна відкрите викраденнячужого майна, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи метунезаконного збагачення, з зальної кімнати зазначеної квартири на виду у потерпілого ОСОБА_8 , не реагуючи на неодноразову вимогу останнього не забирати телевізор, відкрито, повторно, викрав телевізор марки «SAMSUNG» модель UE32EH5037K, вартістю 2021,30 грн., що належить ОСОБА_8 . Потерпілий ОСОБА_8 , в силу свого віку та враховуючи перевагу у фізичній силі ОСОБА_3 у подальшому не наважився його переслідувати чи забирати свій телевізор. Таким чином, ОСОБА_3 на виду у потерпілого умисно, відкрито, повторно, викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_8 ,спричинивши тим самим останньому матеріальну шкоду в сумі 2021,30 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 спочатку в судовому засіданні вину визнав, окрім стану алкогольного сп`яніння, розкаявся у вчиненому. Потім перестав визнавати свою вину у повному обсязі, та пояснив, що в цей день він не перебував у стані алкогольного сп`яніння та не вживав спиртні напої з ОСОБА_9 . Потерпіла ОСОБА_10 , і свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 обмовляють його. В квартиру 25 травня 2020 року вночі він зайшов до них з їх дозволу, оскільки привів ОСОБА_13 . Останній одразу пішов до ванної кімнати, а він почав розказувати його дружині, що її чоловік прохав забрати у неї банківську карту. Будь-яких коштів у них він не вимагав. Потім вийшов ОСОБА_11 та почалася бійка. Він не наносив тілесні ушкодження потерпілій, та його не била по голові сковородою їх донька. Мобільний телефон він вихватив з рук потерпілої, щоб остання не змогла подзвонити до поліції, тому він і пішов з телефоном з квартири. Після чого він прийшов до себе додому та забрав телевізор у ОСОБА_14 , щоб не було скандалів через телевізор між дідусем та онукою. ОСОБА_15 робив йому зауваження, щоб він залишив його телевізор. Таксисту він не казав, що буде здавати до ломбарду телевізор. Якщо б щось сталось в квартирі у потерпілої ОСОБА_16 , тоді б це було чутно і сусідам, однак їх заяв не має. Перед потерпілими він не вибачався, однак розкаюється у тому, що сталося. Корисливого мотиву у нього не було.

Винність обвинуваченого в скоєнні інкримінованих йому діянь знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що у нього тимчасово мешкав ОСОБА_17 кінці травня 2020 року пізно вночі ОСОБА_18 прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння, почав скандалити, вибив йому міжкімнатні двері, які зачиняли його кімнату. Внаслідок цього ОСОБА_19 вибігла з донькою з квартири. Після чого ОСОБА_18 зайшов до зальної кімнати, та не реагуючи на його зауваження, забрав його телевізор Самсунг. Майно повернуто працівниками поліції, претензій не має, з вартістю викраденого згоден, покарання просить призначити не суворе. Він не бажав писати заяву, та написав заяву про вчинення правопорушення бо працівники поліції не віддавали йому телевізор без такої заяви, будь-якого тиску з боку працівників поліції на нього при написання цієї заяви не було. До цих подій він виганяв ОСОБА_20 разом з ОСОБА_18 з квартири.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду показав, що точну дату вже не пам`ятає, однак вночі до нього на автостанції в м. Тернівка підійшов обвинувачений, тримаючи в руках телевізор, зазначив, що це його телевізор, та попрохав відвезти його в м. Павлоград. Однак, оскільки у нього не було коштів запропонував йому як заставу мобільний телефон, при цьому зазначив, що це також його телефон. Крім того, йому зазначив, що здасть телевізор в ломбард та розрахується з ним. Він погодився та повіз обвинуваченого. По дорозі в с. Богданівка обвинувачений дістав інший телефон та став дзвонити і тоді він зрозумів, що заставлений телефон не належить обвинуваченому. Обвинувачений став вести себе неадекватно і він зрозумів, що останній п`яний, тоді він розвернувся та відвіз обвинуваченого назад на автостанцію, де останній вийшов з машини та пішов. Після чого він відвіз телевізор та телефон до поліції, де віддав його добровільно працівникам поліції.

Згідно з витягом з ЄРДР в кримінальному провадженні №0000202 - 25.05.2020 року на підставі заяви ОСОБА_8 були внесені відомості до ЄРДР за ч.1 ст. 186 КК України.
Згідно з об`єднаним витягом з ЄРДР в кримінальному провадженні №0000197 - 25.05.2020 року на підставі заяви ОСОБА_8 були внесені відомості до ЄРДР за ч.2 ст. 186 КК України.
З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 25 травня 2020 року вбачається, що ОСОБА_8 заявив, що 25 травня 2020 року близько 02.40 год. ОСОБА_18 , знаходячись в кв. АДРЕСА_5 шляхом вільного доступу відкрито заволодів телевізором, спричинивши йому матеріальну шкоду.

Із протоколу огляду місця події від 26 травня 2020 року та доданої до нього фототаблиці вбачається, що об`єктом огляду була кв. АДРЕСА_5 . Оглядом встановлено, що між зальною та спальною кімнатами встановлені дерев`яні з скляною вставкою двері, які мають пошкодження в виді зломів структури дерева та скла. По обидва боки дверей маються купки осколків скла від дверей. Також оглянуті були документи до викраденого телевізора, які надав до огляду ОСОБА_8 на підставі яких було встановлено, що мається чек з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на придбання телевізора марки «SAMSUNG» модель UE32EH5037K, вартістю 3779 грн.
Із протоколу огляду предмету від 25 травня 2020 року та доданої до нього фототаблиці вбачається, що предметом огляду був телевізор марки «SAMSUNG» модель UE32EH5037K,який ОСОБА_21 добровільно надав для огляду.

Із висновку судово-товарознавчої експертизи № 2268/20 від 27 травня 2020 року вбачається, що ринкова вартість телевізора марки «SAMSUNG» модель UE32EH5037K, дата виготовлення 01.2013 рік складає 2021,30 грн.
Як вбачається з проведеного 03 червня 2020 року слідчого експерименту з участю ОСОБА_8 в присутності понятих ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та оглянутого у судовому засіданні відеозапису проведеного даного слідчого експерименту, ОСОБА_8 показав, що 25 травня 2020 року приблизно о 02.00 год. ночі до нього в кімнату кв. АДРЕСА_5 прийшов ОСОБА_18 , який вимагав надати йому цигарки. Після чого вибив міжкімнатні двері, взяв з тумби його телевізор, та не реагуючи на його вимоги і прохання, вийшов з телевізором з квартири.

Речовим доказами по справі, яким визнаний: телевізор марки «SAMSUNG» модель UE32EH5037K, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 .

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що приблизно о 02.00 год. 25 травня 2020 року вона проснулася, оскільки в коридорі її чоловік розмовляв з іншою особою. Вона вийшла з кімнати та побачила обвинуваченого, у якого забрала ключі від квартири. Вона подякувала обвинуваченому за те, що він довів її чоловіка, який був нетверезий, та попрохала ОСОБА_24 вийти з квартири. Після чого обвинувачений пішов з квартири. В цей час чоловік пішов до ванної кімнати та протягом хвилини обвинувачений повернувся та став стукати у двері. Вона подумала, що останній щось забув та відкрила двері, обвинувачений проти її волі став намагатися зайти до квартири. Дозволу на те, щоб зайшов в квартиру обвинуваченому вона не надавала. Вийшов чоловік та обвинувачений зазначив, що останній винен кошти у сумі 1000 доларів, однак чоловік йому сказав, що нікому нічого не винен. Після чого вона почала обвинуваченого виганяти з квартири, однак останній не бажав уходити. Потім вона почала виштовхувати його з квартири, однак обвинувачений потягнув її з собою, а чоловік намагався її затягнути до квартири. Обвинувачений не дав можливості зачинити двері у квартиру, та навпаки заштовхав їх до квартири і став бити чоловіка ногами і руками. В цей момент вийшла її донька, якій вона сказала принести мобільний телефон, щоб викликати поліцію. Дитина принесла телефон та віддала їй. Потім обвинувачений заштовхав їх до кухні, де став ногою тримати ОСОБА_20 , а її тримав рукою за шию. Донька взяла сковороду та вдарила обвинуваченого по голові. В цей час, останній вихватив з рук у неї мобільний телефон та втік з квартири. Другий раз вони не дозволяли заходити обвинуваченому до квартири та виштовхували його, однак останній чинив опір цьому. ОСОБА_18 був п`яний, оскільки від нього було чутно перегар і у нього була неадекватна поведінка. Викрадене майно повернуто їй працівниками поліції, з вартістю викраденого згодна, покарання просить призначити суворе.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показав, що точну дату він не пам`ятає. Так, він вживав спиртні напої, та пізно ввечері коли він йшов додому, зустрів обвинуваченого і запропонував останньому випити. Його запросили до обвинуваченого додому, де він разом з ОСОБА_18 випили по дві-три чарки горілки. Потім ОСОБА_18 став бити його по голові. До них вийшов чоловік похилого віку та став заспокоювати обвинуваченого. Після чого він, не пам`ятаючи як, прийшов додому, зайшов до ванної кімнати, та коли вийшов з ванної кімнати побачив ОСОБА_24 , який сказав, що він винен йому кошти у сумі 1000 доларів, він відповів, що кошти нікому не винен. Між ними зав`язалася бійка і він виштовхував обвинуваченого з квартири, однак останній силоміць заштовхав його та ОСОБА_25 у кухню, де тримав останню за шию. Після чого обвинувачений забрав у дружини мобільний телефон. Чи била ОСОБА_12 сковородою обвинуваченого він не пам`ятає.

Допитана у судовому засіданні малолітній свідок ОСОБА_7 суду показала, що обвинувачений в той день зайшов до квартири, де сказав що вітчим винен кошти. Після чого почалася бійка, обвинувачений бив вітчима. Вона на прохання матері дала їй її мобільний телефон. Мама казала обвинуваченому щоб він уходив з квартири. Потім обвинувачений почав душити маму. Вона взяла сковороду та вдарила обвинуваченого по голові і він, забравши телефон у матері, втік з квартири. Вітчим та обвинувачений були п`яні.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду показав, що точну дату вже не пам`ятає, однак вночі до нього на автостанції в м. Тернівка підійшов обвинувачений, тримаючи в руках телевізор, зазначив, що це його телевізор, та попрохав відвезти його в м. Павлоград. Однак, оскільки у нього не було коштів запропонував йому як заставу мобільний телефон, при цьому зазначив, що це також його телефон. Крім того, йому зазначив, що здасть телевізор в ломбард та розрахується з ним. Він погодився та повіз обвинуваченого. По дорозі в с. Богданівка обвинувачений дістав інший телефон та став дзвонити і тоді він зрозумів, що заставлений телефон не належить обвинуваченому. Обвинувачений став вести себе неадекватно і він зрозумів, що останній п`яний, тоді він розвернувся та відвіз обвинуваченого назад на автостанцію, де останній вийшов з машини та пішов. Після чого він відвіз телевізор та телефон до поліції, де віддав його добровільно працівникам поліції.

Згідно з витягом з ЄРДР в кримінальному провадженні №0000197 - 25.05.2020 року на підставі заяви ОСОБА_6 були внесені відомості до ЄРДР за ч.3 ст. 186 КК України.
Згідно з об`єднаним витягом з ЄРДР в кримінальному провадженні №0000197 - 25.05.2020 року на підставі заяви ОСОБА_6 були внесені відомості до ЄРДР за ч.3 ст. 186 КК України.
З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 25 травня 2020 року вбачається, що ОСОБА_6 заявила, що 25 травня 2020 року близько 02.00 год. невідомий чоловік, знаходячись в кв. АДРЕСА_4 відкрито шляхом ривку заволодів мобільним телефоном в чохлі червоного кольору, спричинивши їй матеріальну шкоду.

Із протоколу огляду предмету від 25 травня 2020 року та доданої до нього фототаблиці вбачається, що предметом огляду була картонна коробка від вкраденого мобільного телефону, яку ОСОБА_6 добровільно надала для огляду. Встановлено, що картонна коробка від мобільного телефону марки «Redmi 5 Gold», на якій зазначено: Імей1: НОМЕР_1 , Імей2: НОМЕР_2 .

Із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20 червня 2020 року вбачається, що ОСОБА_6 за рисами обличчя в присутності понятих ОСОБА_26 , ОСОБА_27 впізнавала особу, яка зображена на фото №2, а саме ОСОБА_3 .

Як вбачається з проведеного 20 червня 2020 року слідчого експерименту з участю ОСОБА_6 в присутності понятих ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та оглянутого у судовому засіданні відеозапису проведеного даного слідчого експерименту, ОСОБА_6 показала, що чоловік, який вночі 25 травня 2020 року прийшов до неї додому разом з її чоловіком спочатку пішов та через хвилину повернувся, і прохав покликати її чоловіка та коли останній вийшов, почав у нього вимагати борг в сумі 1000 доларів. Після чого на прохання вийти з квартири застосував фізичну силу до її чоловіка, почав наносити удари ногами та кулаками її чоловіку, а її хапати за руки. Потім з застосуванням сили, тримаючи ногою її чоловіка, а її за шию в кухонній кімнаті, не даючи змогу її чоловіку ОСОБА_28 та їй викликати поліцію, вихопив у неї з рук мобільний телефон, з квартири вийшов у невідомому напрямку.

Із висновку експерта № 130/26 від 24 червня 2020 року вбачається, що у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забоїв, гематом шиї, правого та лівого плеча, які утворилися по ударному механізму від дії тупого твердого предмету (предметів) з місцем прикладення діючої сили у вищезазначену область та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень згідно п. 2.3.2 б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості ушкоджень» Наказ №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17 січня 1995 року. Дані тілесні ушкодження утворились незадовго до надходження потерпілої до КЗ «Тернівська ЦМЛ «ДОР», в термін вказаний в постанові про призначення судово-медичної експертизи та в наданій медичній документації, тобто 25 травня 2020 року.

Із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 травня 2020 року вбачається, що ОСОБА_5 за рисами обличчя, статурою в присутності понятих ОСОБА_29 , ОСОБА_30 впізнавав особу, яка зображена на фото №4, а саме ОСОБА_3 .

Як вбачається з проведеного 22 червня 2020 року слідчого експерименту з участю ОСОБА_5 в присутності понятих ОСОБА_26 , ОСОБА_31 та оглянутого у судовому засіданні відеозапису проведеного даного слідчого експерименту, ОСОБА_5 показав, що 25 травня 2020 року додому його привів чоловік на ім`я ОСОБА_32 , з яким вони разом вживали спиртні напої, який після цього пішов. Коли ОСОБА_5 вийшов на шум з ванної кімнати він побачив ОСОБА_33 , який вимагав у нього борг у сумі 1000 доларів, та на умовляння його дружини покинути квартиру не реагував і хапав останню за руки. Він почав виштовхувати з квартири ОСОБА_33 , який почав наносити йому удари ногами та руками. Після чого за допомогою сили заблокував їх у кухні та вихопив телефон у його дружини та вибіг з квартири.

Суд не враховує обставину з даного слідчого експерименту в частині того, що донька вдарила ОСОБА_33 по голові сковородою, оскільки будучи допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 ці дані не підтвердив.

Із протоколу огляду предмету від 25 травня 2020 року та доданої до нього фототаблиці вбачається, що предметом огляду був мобільний телефон марки «Redmi 5 Gold», в якому зазначено: Імей1: НОМЕР_1 , Імей2: НОМЕР_2 , та який ОСОБА_21 добровільно надав для огляду.

Із висновку судово-товарознавчої експертизи № 2268/20 від 27 травня 2020 року вбачається, що ринкова вартість мобільного телефону марки «Redmi 5 Gold» складає 2391,60 грн., чохла червоного кольору до мобільного телефону складає 62,40 грн.
Речовими доказами по справі, якими визнанні: картонна коробка від мобільного телефону марки «Redmi 5 Gold» Імей1: НОМЕР_1 , Імей2: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Redmi 5 Gold» Імей1: НОМЕР_1 , Імей2: НОМЕР_2 , чохол червоного кольору по середині якого є металеве кільце з брошкою з візерунком, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 .

Також у судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_34 , яка суду показала, що вночі 25 травня 2020 року вони разом з ОСОБА_18 приїхали додому та останній був у тверезому стані. На лавочці сидів п`яний ОСОБА_11 , у якого був спиртний напій. Він почав спілкуватися з ОСОБА_35 та вона запросила їх до квартири. В квартирі ОСОБА_11 почав прохати ОСОБА_33 допомогти забрати банківську карточку, оскільки дружина не давала йому кошти. ОСОБА_32 в квартирі разом з ОСОБА_36 не пив. Після чого вийшов ОСОБА_15 та вигнав їх з квартири. Коли повернувся ОСОБА_32 додому, він почав скандалити з ОСОБА_37 через цигарки, вона викликала поліцію та забравши дитину пішла з дому. Вона не була присутня вдома, коли ОСОБА_32 забрав телевізор з квартири. Через півгодини їй подзвонили працівники поліції та повідомили, що спіймали ОСОБА_33 з телевізором.

Суд не враховує показання свідка ОСОБА_38 , оскільки її свідчення протирічать свідченням інших допитаних у судовому засіданні свідків та потерпілих в частині того, що усі допитані у судовому засіданні свідки та потерпілі, зазначили що ОСОБА_3 був у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, суд враховує те, що ОСОБА_34 до її допиту як свідка, перебувала в залі судового засідання при допиті потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 . При цьому ОСОБА_34 була допущена до залу судових засідань за проханням захисника, і стороною захисту не повідомлялось, що остання може бути свідком.

Отже, суд вважає, що свідок ОСОБА_34 своїми свідченнями намагається допомогти своєму співмешканцю - обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суд вважає не доведеними твердження обвинуваченого, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння з наступних підстав.

Як вбачається з показів потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_21 , кожен з них окремо суду показали, що обвинувачений ОСОБА_3 перебув в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, суд вважає, що факт перебування обвинуваченого ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння в інкримінованих йому діянь є доведеним.

Суд вважає не доведеними твердження обвинуваченого, що потерпіла ОСОБА_6 разом зі свідками ОСОБА_5 , ОСОБА_7 обмовляють нього з наступних підстав.

Як вбачається з показань потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , так і з досліджених у судовому засіданні слідчих експериментів проведених з потерпілою ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_5 вони дають послідовні та не суперечні один одному покази, які також підтверджуються проведеними слідчими експериментами. Підстави для обмовлення обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілою ОСОБА_6 , свідком ОСОБА_5 , свідком ОСОБА_7 судом не встановлені.

Суд не бере до уваги твердження обвинуваченого, що потерпілий через тиск з боку працівників поліції написав на нього заяву внаслідок якої було розпочато досудове розслідування з наступних підстав.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що він не бажав писати заяву, та написав заяву про вчинення правопорушення бо працівники поліції не віддавали йому телевізор без такої заяви, однак будь-якого тиску з боку працівників поліції на нього при написання цієї заяви не було.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження мається протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 25 травня 2020 року від ОСОБА_8 та заява про залучення останнього потерпілим від 26 травня 2020 року.

Отже, судом враховане те, що відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України, не залежно від заяви потерпілого ОСОБА_8 зазначене кримінальне правопорушення повинно бути внесено до ЄРДР та розпочато досудове розслідування.
Суд не бере до уваги твердження обвинуваченого, що корисливого мотиву у нього не було з наступних підстав.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду показав, що до нього на автостанції в м. Тернівка підійшов обвинувачений, тримаючи в руках телевізор, та попрохав відвезти його в м. Павлоград, щоб здати в ломбард телевізор. Однак, оскільки у нього не було коштів запропонував йому як заставу мобільний телефон, при цьому зазначив, що це його телефон.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що обвинувачений проти її волі став намагатися зайти до квартири. Дозволу на те, щоб зайти в квартиру обвинуваченому вона не надавала. Вийшов чоловік та обвинувачений зазначив, що останній винен кошти у сумі 1000 доларів, однак чоловік йому сказав, що нікому нічого не винен. Після чого вона почала обвинуваченого виганяти з квартири, однак останній не бажав уходити. Потім вона почала виштовхувати його з квартири, однак обвинувачений потягнув її з собою, а чоловік намагався її затягнути до квартири. Обвинувачений не дав можливості зачинити двері у квартиру, та навпаки заштовхав їх до квартири і став бити чоловіка ногами і руками. В цей момент вийшла її донька, якій вона сказала принести мобільний телефон, щоб викликати поліцію. Дитина принесла телефон та віддала їй. Потім обвинувачений заштовхав їх до кухні, де став ногою тримати ОСОБА_20 , а її тримав рукою за шию. Донька взяла сковороду та вдарила обвинуваченого по голові. В цей час, останній вихватив з рук у неї мобільний телефон та втік з квартири.

Судом враховано те, що обвинувачений ОСОБА_3 забрав телефон потерпілої ОСОБА_6 з собою, зібрався їхати до ломбарду в м. Павлоград, та телефон запропонував таксисту як заставу, при цьому зазначив, що це його телефон.

Отже, суд вважає, що у обвинуваченого був корисливий мотив на відкрите викрадення майна як у потерпілої ОСОБА_6 , так і у потерпілого ОСОБА_8 .

Суд вважає не доведеними твердження обвинуваченого, що він з дозволу ОСОБА_5 потрапив до квартири ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з наступних підстав.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що обвинувачений проти її волі став намагатися зайти до квартири. Дозволу на те, щоб зайти в квартиру обвинуваченому вона не надавала. Вийшов чоловік та обвинувачений зазначив, що останній винен кошти у сумі 1000 доларів, однак чоловік йому сказав, що нікому нічого не винен. Після чого вона почала обвинуваченого виганяти з квартири, однак останній не бажав уходити. Потім вона почала виштовхувати його з квартири, однак обвинувачений потягнув її з собою, а чоловік намагався її затягнути до квартири. Обвинувачений не дав можливості зачинити двері у квартиру, та навпаки заштовхав їх до квартири і став бити чоловіка ногами і руками. В цей момент вийшла її донька, якій вона сказала принести мобільний телефон, щоб викликати поліцію. Дитина принесла телефон та віддала їй. Потім обвинувачений заштовхав їх до кухні, де став ногою тримати ОСОБА_20 , а її тримав рукою за шию.

Так, і допитаний свідок ОСОБА_5 показав, що після того як він прийшов додому, зайшов до ванної кімнати, та коли вийшов з ванної кімнати побачив ОСОБА_24 , який сказав, що він винен йому кошти у сумі 1000 доларів, він відповів, що кошти нікому не винен. Між ними зав`язалася бійка і він виштовхував обвинуваченого з квартири, однак останній силоміць заштовхав його та ОСОБА_25 у кухню, де тримав останню за шию.

Суд вважає, що послідовність дій обвинуваченого з якою метою він силоміць зайшов до квартири потерпілої ОСОБА_6 доводить умисел обвинуваченого на проникнення до квартири з метою заволодіння чужого майна в зазначеній квартирі.

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєних кримінальних правопорушеннях.

Даючи юридичну оцінку його діям, суд відповідно до ст. 337 КПК України вважає, що він винний: у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, та його дії в цій частині слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 186 КК України; у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинене повторно, та його дії в цій частині слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також обставини злочину, тяжкість його наслідків.
Як роз`яснено в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», із урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм участі, і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки, тощо.

У п. 3 вищезазначеної постанови вказано про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

При призначенні покарання суд враховує, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, а також особи обвинуваченого, який неодружений, за місцем мешкання охарактеризований посередньо, веде аморальний спосіб життя, у якого є малолітня дитина 2016 року народження, раніше судимий за аналогічні корисливі кримінальні правопорушення, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не працює.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставин, пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Суд вважає, що у обвинуваченогоОСОБА_3 щирого каяття не має, оскільки така обставина носить лише формальний характер. Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані кримінальним правопорушеннямзбитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушенняповинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак, всупереч твердженням обвинуваченого щодо щирого каяття, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений вибачився перед потерпілими та розкаявся у вчиненому.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінальних правопорушень особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає, що у обвинуваченого ОСОБА_3 відсутня обставина, яка обтяжує покарання, а саме рецидив злочинів, оскільки судимість за ч.1 ст. 125 КК України відповідно до ст. 5, п.2-1 ст. 89 КК України погашена, а інші судимості утворюють повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію.

Суд приходить до висновку про неможливість застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України, внаслідок відсутності обставин, які пом`якшують покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступень тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, який неодружений, за місцем мешкання охарактеризований посередньо, веде аморальний спосіб життя, у якого є малолітня дитина 2016 року народження, раніше судимий за аналогічні корисливі кримінальні правопорушення, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не працює, відсутності обставин, які пом`якшують покарання, та обставини, яка обтяжує покарання: вчинення кримінальних правопорушень особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння,обставин скоєння кримінального правопорушення та відношення до скоєного, думки потерпілих, суд вважає, що для його виправлення та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України.

Призначене судом покарання з реальним його відбуванням з урахуванням відсутності обставин, які пом`якшують покарання, та обставини, яка обтяжує покарання: вчинення кримінальних правопорушень особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також того, що обвинувачений не бажає виправитися, є законним, справедливим, та воно сприятиме перевихованню винного та попередженню вчинення ним нових правопорушень. А тому підстави для застосування щодо обвинуваченого положень ст. 75 КК України відсутні.
Обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У зв`язку з тим, що обвинуваченому був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та з метою необхідності запобігання спробам переховуватися від суду,залишити без змін обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили. При цьому судом враховується те, що обвинувачений не працює, офіційного джерела доходу не має, неодружений, веде антисоціальний спосіб життя, стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення. У зв`язку з чим суд вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, його слід утримувати під вартою, оскільки, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 122 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст. 186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

-за ч.3 ст. 186 КК України - 5 (п`ять) років шість місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, визначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років шість місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід, який обрано на досудовому слідстві у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 25 травня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь судового експерта ОСОБА_39 (розрахунковий рахунок КБ «Приватбанк» НОМЕР_3 , номер облікової карти платника податків НОМЕР_4 ), витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення судово-товарознавчої експертизи № 2268/20 від 27 травня 2020 року у розмірі 320 (триста двадцять) грн.
Речові докази по справі: картонну коробку від мобільного телефону марки «Redmi 5 Gold» Імей1: НОМЕР_1 , Імей2: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Redmi 5 Gold» Імей1: НОМЕР_1 , Імей2: НОМЕР_2 , чохол червоного кольору по середині якого є металеве кільце з брошкою з візерунком, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити за належністю потерпілій ОСОБА_6 ; телевізор марки «SAMSUNG» модель UE32EH5037K, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити за належністю потерпілому ОСОБА_8 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1