У Х В А Л А
іменем України

18 вересня 2020 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна,

у с т а н о в и в:

18.09.2020 слідчий Зміївського відділу поліції ОСОБА_3 під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000768 від 16.09.2020 за ознаками злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на: алюмінієву пароварку об`ємом 40 л; два казанки з алюмінію об`ємом на 3 л кожний; сито з алюмінію; тарілку з алюмінію.

На обґрунтування клопотання зазначено, що кримінальне провадження розпочато за фактом таємного викрадення належного ОСОБА_5 майна території двору, який розташований у домоволодінні АДРЕСА_1 .

Під час досудового розслідування потерпілий ОСОБА_5 показала, що 15.09.2020 він виявив крадіжку виробів з алюмінію з території вище зазначеного двору.

17.09.2020 під час огляду місця біля будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції викрадені вироби з алюмінію, пояснивши, що йому продав його знайомий ОСОБА_7 . Після огляду зазначені речі було вилучено до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.

Слідчий вважала, що тимчасово вилучені речі можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, тому необхідно вжити заходів до їх збереження шляхом накладення на них арешту.

Ухвалою слідчого судді від 18.09.2020 призначено розгляд клопотання.

Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 подали заяви, в яких просили розглянути клопотання за їх відсутності, на задоволенні клопотання наполягали.

Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав через слідчого до суду заяву в якій просив розглянути клопотання слідчого за його відсутності, проти накладення арешту на тимчасово вилучене майно не заперечував.

Особа, у якої майно вилучене, ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв не подавав.

За таких обставин клопотання розглянуто за відсутності слідчого, прокурора, особи, майно якої тимчасово вилучено та особи, у якої майно тимчасово вилучене.

Дослідивши доводи клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Частиною першою, пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.

Відповідно до положень статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000769 відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до реєстру 16.09.2020, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення - частина 3 статті 185 Кримінального кодексу України.

Зі змісту витягу з ЄРДР, а також копій матеріалів кримінального провадження та клопотання вбачається, що досудове розслідування проводиться за фактом злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, часом вчинення якого є 15.09.2020.

З протоколу огляду місця події від 17.09.2020 вбачається, що біля будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 видав вироби з алюмінію, які впізнав потерпілий ОСОБА_5 як власні, та їх було вилучено до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.

В подальшому, постановою слідчого від 17.09.2020 вилучені речі було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Наданими доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 132 Кримінального процесуального кодексу України.

Відсутні підстави вважати, що вироби з алюмінію вилучено з порушенням процесуальних норм.

Клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучені речі відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного і керуючись статтями 131, 132, 170-173, 175, 237 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання задовольнити.

2. Накласти арешт, який полягає у забороні відчуження та розпорядження, на вилучені під час огляду місця події 17.09.2020:

- алюмінієву пароварку об`ємом 40 л;

- два казанки з алюмінію об`ємом на 3 л кожний;

- сито з алюмінію;

- тарілку з алюмінію.

3. Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно слідчим СВ Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , на яку покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, щодо якого застосовано арешт.

4. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1