05.01.2021 Єдиний унікальний № 375/2259/18
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кп /371/65/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2021 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим від 24 грудня 2020 року по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено 28 вересня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000417, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне Рокитнянського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з професійною технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого в ТОВ «Ардаметелпекенджир України» пресувальником холодно-штампувального устаткування, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту, відомості про яке внесено 28 вересня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000417, ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України.

24 грудня 2020 року у судовому засіданні прокурором надано обвинувальний акт, у якому сформульоване змінене обвинувачення ОСОБА_4 із правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України на правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 27 вересня 2018 року перебував за місцем проживання своєї матері по АДРЕСА_3 , де займався по господарству.

Цього ж дня, близько 19 годин ОСОБА_4 спільно зі своїм товаришем ОСОБА_8 приїхав на власному автомобілі ВАЗ 2106, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 до центру с. Шарки Рокитнянського району Київської області відпочити.
Після цього обвинувачений та ОСОБА_8 разом поїхали на вул. Садову с. Шарки Рокитнянського району Київської області з метою вживання алкогольних напоїв. Під час руху на автомобілі ОСОБА_4 помітив як по дорозі йшов знайомий ОСОБА_9 з невідомою йому особою. Зупинившись біля ОСОБА_9 , ОСОБА_4 запропонував йому разом вжити алкогольні напої, на що останній погодився та сів до автомобіля разом з невідомою особою.
В подальшому ОСОБА_4 відвіз ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до місця проживання ОСОБА_6 , яка є його сестрою. Коли ОСОБА_4 залишився в автомобілі один на один з невідомим та під час розмови впізнав у ньому свого колишнього відчима ОСОБА_10 , який в дитинстві бив його та його матір, та в цей час на ґрунті образ, знущань, спричинених йому ОСОБА_10 в дитинстві, в нього виникла думка відвезти останнього за межі села та висадити з автомобіля.
З цією метою ОСОБА_4 повіз ОСОБА_10 , який вже на той час перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, в напрямку с. Луб`янка Рокитнянського району Київської області та, зупинившись на узбіччі дороги, вийшов з ним з автомобіля. Після цього в ОСОБА_4 під час розмови з ОСОБА_10 виник умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень. В подальшому завершуючи свій умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , діючи умисно, протиправно, передбачаючи можливі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, керуючись мотивом особистої неприязні, що виник на ґрунті знущань в дитинстві, наніс два удари правою ногою в обличчя ОСОБА_10 , який в цей час сидів навприсядки, завдавши останньому фізичного болю та заподіявши тілесне ушкодження.
В подальшому ОСОБА_4 , після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , сів до власного автомобіля ВАЗ 2106, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , переконався, що ОСОБА_10 йде за автомобілем поїхав до свого місця проживання.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №103/Д від 03 листопада 2020 року смерть гр. ОСОБА_10 , настала від відкритого перелома кісток лицьового черепа, що призвело до гострої крововтрати. Ушкодження у вигляді перелома кісток лицьового черепа (кісток носа та верхньої щелепи) само по собі має ознаки тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості. Відкритий перелом кісток лицьового черепа утворився від дії тупого предмета (предметів), міг утворитися від удару ноги людини в обличчя. Обвинувачений ОСОБА_4 (згідно матеріалів справи) не міг передбачити настання смерті ОСОБА_10 . Дії потерпілого (вживання алкоголю, ходьба близько 3-4 хм), після отриманої травми посилювали кровотечу, що і призвело до настання смерті ОСОБА_10 .
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в заподіянні ОСОБА_10 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Під час судового розгляду кримінального провадження, 24 грудня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 , було укладено угоду про примирення в кримінальному провадженні №0000417, яка подана до суду у судовому засіданні і відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Із зазначеної угоди вбачається, що її сторони обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_6 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000417 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення; його правової кваліфікації за ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, яка ніким не оспорюється; ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні; сторони угоди зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини, узгодили призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України у виді трьох років обмеження волі, із звільненням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Також в угоді зазначено, що її сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений підтримав угоду про примирення. Він розуміє, надані йому законом права на справедливий судовий розгляд і наслідки укладення та затвердження угоди про примирення; характер пред`явленого обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, який буде до нього застосований у разі затвердження угоди судом. Укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наполягає на затвердженні угоди про примирення, збитки, завдані злочином, потерпілій відшкодував.

У судовому засіданні потерпіла підтримала угоду про примирення. Вона розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, що її укладення є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, і просить затвердити угоду.

Прокурор проти затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою не заперечував.

Захисник підтримав угоду про примирення між обвинувачем та потерпілою.

З`ясувавши думку учасників судового засідання, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам чинного Кримінального кодексу України та КПК України, суд прийшов до наступного.

Згідно із ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо нетяжкого злочину.

Як вбачається із обвинувального акту та угоди про примирення, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, який відповідно до ч. 4 ст. 12 Кримінального кодексу України класифікується як нетяжкий злочин.

Зміст угоди про примирення від 24 грудня 2020 року, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 , відповідає вимогам, встановленим у ст. 471 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити.

Зокрема, у вказаній угоді зазначені: її сторони; формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням частини статті Кримінального кодексу України; істотних для даного кримінального провадження обставини; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення і звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. Угода містить зазначення дати укладення та скріплена підписами обвинуваченого, потерпілої та захисника.

Крім того, судом встановлено, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; і обвинувачений і потерпіла розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що укладена угода між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 , відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого, що виразилися у вчиненні умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим - наявні, узгоджене сторонами угоди покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним в ст. 65 Кримінального кодексу України, зокрема, ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особі винного, обставинам, що пом`якшують покарання, зокрема щирому каяттю та активному сприянню у розкритті злочину, відсутності обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання.

Зазначене узгоджується із положеннями першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Відтак суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про примирення підлягає затвердженню на підставі ч. 3 ст. 474 КПК України, а тому обвинуваченому слід призначити узгоджене сторонами покарання.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів становлять 2860 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 100, 314, 318, 322, 337, 349, 368, 369-371, 373, 374, 376, 474, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В :

1.Затвердити угоду про примирення від 24 грудня 2020 року в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000417, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 .

2. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, призначивши йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

3.На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому дворічний іспитовий строк.

4.Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: протягом строку випробування періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

5.Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_2 , вартість проведення судової трасологічної експертизи № 8-3/2118 від 26 листопада 2018 року в сумі 2860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень.

6.Після набрання вироком законної сили скасувати арешт речових доказів накладених ухвалою слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 04 жовтня 2018 року, які знищити.

7.На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, потерпілим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд.

8.Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після прийняття рішення апеляційним судом.

9.Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій, захиснику та прокурору.

Суддя підпис ОСОБА_1
ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя ОСОБА_1