Справа №639/5441/19
Провадження №1-кп/639/151/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/5441/19 (в ЄРДР № 0000561 від 29.04.2019 року) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 28.04.2019, приблизно о 21:10, керував технічно справним автомобілем «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_1 на якому рухався у крайній лівій смузі для руху, зі швидкістю 60 км/г по вул. Полтавське Шосе в м. Харкові зі сторони смт. Пісочин в напрямку вул. Полтавський шлях.
При цьому ОСОБА_4 керував транспортним засобом без права керування транспортними засобами та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.1 «а» та п. 2.9 «а» відповідно до яких:
-п. 2.1 а «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;
-п. 2.9 а «Водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
В районі буд. 1 по вул. Полтавське Шосе в м. Харкові водій ОСОБА_4 своєчасно не виявив пішохода ОСОБА_8 , який переходив проїзджу частину зправа на ліво по ходу руху автомобіля, якого він міг своєчасно виявити, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду, чим грубо порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:
-п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду»,
та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , у крайній лівій смузі для руху, спричинивши останньому тілесні ушкодження.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/263-А/19 від 23.05.2019, ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді: закритого осколкового перелому обох кісток лівої гомілки у нижній третині із зсувом.
Порушення правил безпеки дорожнього руху, які встановлені у діях ОСОБА_4 згідно висновку автотехнічної експертизи № 7/650СЕ-19 від 23.07.2019 перебувають у причинному зв`язку з виникненням події.
В судовому засіданні 02.09.2020р. ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з тим, що обвинувачений примирився з потерпілим та відшкодував спричинену йому шкоду, потерпілий претензій матеріального та морального характеру до ньогоне має.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 проти клопотання сторони захисту не заперечував та також просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України,
Потерпілий ОСОБА_8 в поданих до суду письмових заявах також просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та вирішити відповідне питання без його участі, підтвердивши, що обвинуваченим було відшкодовано йому матеріальну та моральну шкоду і вони примирились, від поданого цивільного позову потерпілий відмовився.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання сторони захисту та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України не заперечував.

Вислухавши обвинуваченого, його захисника, представника потерпілого та прокурора, перевіривши наявність підстав для задоволення клопотання, суд приходить до таких висновків.

ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду..
При цьому за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим (постанова Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Як встановлено судом, ОСОБА_4 раніше не судимий, обвинувачується вперше у вчиненні необережного нетяжкого злочину, який не є корупційним, відшкодував потерпілому завдані збитки та примирився з ним.

Таким чином, наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а також закриття кримінального провадження щодо нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

З урахуванням положень речення 2 ч. 5 ст. 128 КПК України, ч. 2 ст. 49, п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, та з огляду на відмову ОСОБА_8 від позову, провадження за цивільним позовом потерпілого необхідно закрити.
Крім того, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України скасуванню підлягає арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.05.2019р. по справі №640/8833/19 на автомобіль «ВАЗ-2106» р.н. НОМЕР_1 .

З урахуванням висновків про застосування норм права, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17), та з огляду на те, що кримінальне провадження підлягає закриттю не з нереабілітуючих підстав, процесуальні витрати, пов`язанні із залученням експертів (висновки судових автотехнічних експертиз №7/465СЕ-19 від 12.06.2019р., №7/650СЕ-19 від 23.07.2019р. та №7/718СЕ-19 від 24.07.2019р.) підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124, 126 КПК України.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 124, 126, 284, 285, 369- 372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0000561 від 29.04.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Провадження за цивільним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - закрити.

Процесуальні витрати в сумі 5652,36 (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят дві грн. 36 коп.) на залучення експертів стягнути з ОСОБА_4 на користь Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (т. 2 а.с. 49, 147, 198).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.05.2019р. по справі №640/8833/19 (провадження 1-кс/640/5627/19) на автомобіль «ВАЗ-2106» р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_9 . (т. 2 а.с. 26-37)

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1