Справа № 142/592/20
Провадження № 1-кп/142/161/20
У Х В А Л А
іменем України

(про закриття кримінального провадження)

24 вересня 2020 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 11 серпня 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудницьке Піщанського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 06 жовтня 2017 року Бершадським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.345, ч.1 ст.296 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75, п.п.1.2 ст.76 КК з іспитовим строком 3 роки,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи судимим 06 жовтня 2017 року Бершадським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 296, КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, ч. 1 п. 1, п. 2 ст. 76 КК України з іспитовим строком 3 роки, у період відбування покарання, на шлях виправлення не став та вчинив кримінальний проступок, за наступних обставин.

Так ОСОБА_4 , 10 серпня 2020 року близько 23 год. 30 хв., порушуючи ст. 12 Загальної декларації прав людини, яка прийнята і проголошена Резолюцією 217 А (ІІІ) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, та ст. 17 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня 1966 року, який набув чинності для України 23 березня 1976 року, згідно якої «...ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканість його житла... Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань», ст. 30 Конституції України, яка передбачає, що проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку є можливим виключно на підставі мотивованого рішення суду, не маючи такого рішення суду і інших законних підстав, а також дозволу особи, яка відповідно до договору купівлі-продажу від 18 грудня 1992 року є законним власником житлового будинку АДРЕСА_2 , а саме ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла особи і бажаючи вчинити такі дії, умисно, протиправно, тримаючись за ручку вхідних дверей обома руками вирвав запірний механізм з основи лутки дверей, при цьому пошкодивши металеву накладку на лутці дверей, вирвав зовнішню та внутрішню дверні ручки та накладки на врізному замку, в результаті чого двері відкрилися.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізовуючи умисел на незаконне проникнення до житла ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , з метою переконатися, що в приміщенні будинку відсутня його колишня співмешканка ОСОБА_6 , проник в середину житлового будинку ОСОБА_5 , що розташований за вищевказаною адресою.

Після проникнення до житлового будинку ОСОБА_5 , ОСОБА_4 перебував у ньому до ранку 11 серпня 2020 року, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засідання подала заяву про відмову від обвинувачення, просила закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. ч.1 ст. 162 КК України, також вказала, що примирилася з обвинуваченим, претензій до нього не має.

Прокурор не заперечував проти клопотання потерпілої, оскільки це право потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує щодо закриття кримінального провадження відносно нього за ч.1 ст. 162 КК України, оскільки потерпіла відмовився від обвинувачення, вказав що вину у вчиненому визнає повністю, щиро розкаюється, пояснив що помирився з потерпілою ОСОБА_5 та вказав, що більше подібного не повториться.

Вислухавши думку прокурора, роз`яснивши обвинуваченому та потерпілій наслідки закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.7 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно п.7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У відповідності до ч.7 ст. 284 КПК України, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження, якщо обставина, передбачена п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, виявляється під час судового провадження.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, провадження за яким може бути розпочато слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого та відповідно до вимог ст. 477 КПК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.

Таким чином, враховуючи те, що потерпіла ОСОБА_5 відмовилася від обвинувачення, її відмова не суперечить закону, обвинувачений та прокурор не заперечували проти закриття кримінального провадження, наслідки закриття кримінального провадження учасникам зрозумілі, суд приходить до висновку, що заява потерпілої підлягає задоволенню, а кримінальне провадження слід закрити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 284 ч.1 п. 7, 314, 477 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву потерпілої ОСОБА_5 про відмову від обвинувачення відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, - задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: