Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/849/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2020 року. м.Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому дистанційно в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №00000032за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 08 вересня 2020 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблунівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин справи, доведеності вини обвинувачення та правильності кваліфікації дій ОСОБА_6 , просить вирок суду скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд при призначенні ОСОБА_6 покарання і засудження його до штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. не врахував його матеріальний стан, а саме те, що обвинувачений не має матеріального достатку, не працює, тобто можливості сплатити штраф за вищевказаним вироком суду у останнього не буде. Таким чином, з урахуванням усіх вищевказаних характеристик та обставин, на підставі принципів індивідуалізації, гуманізації та справедливості покарання, та з урахуванням того факту, що санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає і інші альтернативні покарання: у т.ч. громадські роботи, суд, міг призначити йому інше альтернативне покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, що відповідає вимогам чинного законодавства та особі обвинуваченого.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, призначивши обвинуваченому покарання у виді громадських робіт строком на вісімдесят годин. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок суду є занадто суворим та і таким, що не відповідає ступеню тяжкості скоєного та особі обвинуваченого. Так, за час проведення досудового слідства ОСОБА_6 вже багаторазово пожалкував про скоєний ним кримінальний проступок, навчений та покараний наріканням оточуючих людей, у скоєному проявив щиросердне розкаяння. Щодо характеризуючих особистість обставин встановлено, що ОСОБА_6 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, утриманців не має, відсутність до нього претензій майнового та морального характеру з боку потерпілого, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра. З урахуванням усіх вищевказаних характеристик та обставин, зокрема тієї обставини, що ОСОБА_6 не працює, не має постійного джерела доходу, суд мав можливість та законні підстави призначити ОСОБА_6 , враховуючи його особу, інше покарання в межах санкції статті, не пов`язане з накладенням штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., який для останнього є непосильним. На підставі принципів індивідуалізації, гуманізації та справедливості покарання, враховуючи інформацію про особистість обвинуваченого, наявності пом`якшуючої обставини покарання, вважає, що достатнім у даному випадку було б покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , посилаючись на ті ж самі мотиви, що і захисник просить вирок суду змінити в частині призначено покарання, яке за свої розміром є явно не справедливим через суворість та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 60 годин.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним за те, що він 16 липня 2020 року, близько 19 години 30 хвилин, більш точного часу ні судом ні досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішив здійснити таємне викрадення чужого майна, а саме врожаю цибулі, з земельної ділянки, що перебуває у користуванні ОСОБА_10 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливого мотиву, таємно, взявши з дому господарський мішок, направився до земельної ділянки ОСОБА_10 , розташованої по АДРЕСА_2 , що неподалік від місця проживання ОСОБА_6 . Перебуваючи на ділянці, ОСОБА_6 підійшов до насадження цибулі, та руками почав виривати голівки цибулі сорту «Центуріон» та складати до мішка, заповнивши його до верху. Після цього мішок з цибулею переніс до свого домоволодіння, за адресою АДРЕСА_1 . В подальшому цибулю, вага якої склала 30 кілограмів, виміняв на спиртне, тобто розпорядився викраденим на власний розсуд. Вартість станом цін на 16.07.2020 року одного кілограма цибулі врожаю 2020 року сорту «Центуріон» складала 9,00 грн. за один кілограм. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на загальну суму 270 гривень.
Заслухавши доповідь судді, в дебатах прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 , які не заперечували проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Колегія суддів вважає, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України, а саме у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка) є правильною ніким з учасників кримінального провадження в апеляційній інстанції не оскаржується, а тому не перевіряється.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , райсуд належним чином не врахував особу обвинуваченого, не зважаючи на те, що хоч і правильно вказав, що він вчинив кримінальний проступок, не працює, утриманців не має, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, потерпілий претензій матеріального та морального характеру до нього не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також врахував обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України - вказав про щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального проступку та обставини, відповідно до ст.67 КК України, що обтяжують покарання вчинення проступку в стані алкогольного сп`яніння, при цьому вибрав неправильно вид та розмір призначеного покарання, яке хоч і є за санкцією статті обвинувачення найбільш м`яким видом покарання у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. та мінімальним за його розміром, проте з урахуванням особи обвинуваченого, який не працює, не пенсіонер і будь-яких доходів не має, а існує за рахунок тимчасових підробітків, тому вказаний вид та розмір призначеного обвинуваченому районним судом покарання є для нього фактично непомірним покаранням, на що правильно вказав в апеляційній скарзі прокурор.

Тому за вказаних обставин кримінального провадження, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника залишити без задоволення, оскільки вони просять змінити вирок суду в частині призначеного покарання та застосувати більш суворий вид кримінального покарання, що фактично не можливо зробити шляхом зміни вироку, а лише можливо шляхом ухвалення нового вироку, чого вони в своїх апеляційних скаргах не просять.

Таким чином, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.420 КПК України, колегія суддів вважає необхідним вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 08.09.2020 щодо ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, яке хоч і є більш суворим видом покарання але в даному випадку буде помірним для обвинуваченого з урахуванням його матеріального становища та хвороби.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 08 вересня 2020 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасувати.
Постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 80 годин громадських робіт.
В решті вирок суду залишити без зміни.
Вирок набирає законної сили негайно після його проголошення, та може бути оскаржений у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_13 Ремез