Справа № 715/1918/20
Провадження № 1-кп/715/129/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.10.2020 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_6
24.07.2020 року близько 13 години 15 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території Купського кладовища, що розміщується в с. Купка по вул. Емінеску Глибоцького району Чернівецької області, переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення моральних принципів, традицій та релігійних норм щодо поховання померлих та вияву поваги до пом`яті і праху покійних, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з мотивів особистої неприязні, вчинив наругу над могилою ОСОБА_7 , нанісши декілька ударів ногами по гранітному пам`ятнику померлого та за допомогою власної фізичної сили повалив його, внаслідок чого гранітний пам`ятник упав та розбився на частини, чим потерпілій ОСОБА_8 було спричинено матеріальну шкоду в сумі 29 700 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив обставини вчинення ним злочину та просив його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила суду, що ОСОБА_4 24.07.2020 року знищив пам`ятник її покійному чоловіку. Такі дії останній вчиняє не вперше. Просить суд призначити суворе покарання згідно закону. Шкода їй не відшкодована
За згодою учасників судового процесу, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Обвинувачений правильно розуміє фактичні обставини справи, що підтверджується його показаннями, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, а тому суд, згідно вимог ч. 2 ст.349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, допитом потерпілої та оголошенням матеріалів кримінальної справи, які характеризують обвинуваченого.
Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_4 є склад злочину, передбачений ч.1 ст.297 КК України наруга над могилою.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, повне визнання вини, те, що даний злочин відноситься до категорії нетяжких, а також відомості про особу обвинуваченого, негативну характеристику по місцю проживання, а також те, що він, будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став.
Обставини, які б пом`якшували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно п.1 ч.1 ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно п.п.1,13 ч.1 ст. 67 КК України є рецидив злочину та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілої особи, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення і неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Також суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції.
Таку міру суд вважає необхідною не тільки для покарання ОСОБА_4 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.
Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.297 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання законної сили вироком обрати тримання під вартою, взявши його під варту із залу суду негайно.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 06 жовтня 2020 року.
Речові докази: компакт диск «DVD-R» із відеозаписом, що був виданий ОСОБА_9 , сейф пакет №5519719, в якому розміщено аркуш із вилученими слідами папілярних візерунків 24.07.2020 року та дактилокартка ОСОБА_4 залишити в матеріалах справи.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок.
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Суддя: