ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 613/930/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/867/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Краснокутського районного суду Харківської області від 25 листопада 2019 року про повернення обвинувального акту у відношенні ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 342, ч.2 ст.345 КК України - повернуто прокурору у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК України.
В обґрунтування свого висновку суд вказав, що з тексту обвинувального акту вбачається, що формулювання обвинувачення в частині нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не відповідає правовій кваліфікації кримінального правопорушення та статті закону України про кримінальну відповідальність, а правова кваліфікація кримінального правопорушення та стаття закону України про кримінальну відповідальність дублюється з правовою кваліфікацією та статтею КПК пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення за ч.2 ст.342 КПК України, тобто обвинувачення ОСОБА_8 за ч.2 ст. 345 КК України не пред`явлено взагалі.
Крім того в обвинувальному акті не вказано дату кримінального правопорушення, що є грубим порушенням вимог КПК України.
Також суд зазначив, що не погоджується з позицією сторони захисту про відсутність повноважень у слідчого на підписання та складення обвинувального акту, оскільки старший слідчий СВ Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 був визначений начальником СВ Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області як слідчий по даному кримінальному провадженню.
Прокурор від своєї апеляційної скарги в порядку ст. 403 КПК України відмовився.

В апеляційній скарзі захисник просить змінити оскаржувану ухвалу та виключити з її тексту абзац 9 мотивувальної частини та зазначити про відсутність у слідчого ОСОБА_11 повноважень на складення та затвердження обвинувального акту.
Зазначає, що в цілому погоджується з посиланням суду на невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.
Проте не погоджується з висновком суду про те, що слідчий мав повноваження підписати обвинувальний акт.
Вказує, що у разі здійснення досудового розслідування слідчою групою обвинувальний акт повинен бути складений та підписаний старшим групи слідчих, який визначений керівником органом досудового розслідування.
Проте в порушення норм КПК України, обвинувальний акт був складений та підписаний слідчим ОСОБА_11 , який не є старшим слідчої групи у даному кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, захисник вважає оскаржувану ухвалу незаконною.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, зокрема, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статей 291 КПК України: зокрема, не містить анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Суд першої інстанції повертаючи обвинувальний акт прокурору виходив зокрема з того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки правова кваліфікація не відповідає формулюванню обвинувачення. Крім того не вказана дата вчинення злочину.

Колегія суддів погоджується з такою позицією суду першої інстанції, оскільки вказані недоліки обвинувального акту є очевидними.

Захисник у своїй апеляційній скарзі вказує, що погоджується з рішенням районного суду, вважає що обвинувальний акт дійсно не відповідає вимогам КПК України, проте не погоджується з правовою позицією суду, який вказав у своєму рішенні про те, що слідчий який підписав та склав обвинувальний акт мав на це повноваження.

Така позиція апелянта є дивною та незрозумілою, оскільки згідно оскаржуваної ухвали, яка є предметом апеляційного розгляду, суд першої інстанції прийняв рішення згідно якого обвинувальний акт належить повернути прокурору для його приведення у відповідність до норм КПК України.

Після приведення прокурором обвинувального акту у відповідність до норм КПК України і передачі його в суд для розгляду по суті, судовий розгляд має розпочатися спочатку, тобто зі стадії підготовчого судового засідання, під час якого суд першої інстанції надасть оцінку обвинувальному акту на предмет відповідності його нової редакції нормам чинного КПК України.

Таким чином, фактично захисник оспорює ті обставини, які не підлягають перевірці судом апеляційної інстанції на даній стадії кримінального провадження, враховуючи згоду захисника з прийнятим рішенням.

За таких обставин колегія суддів позбавлена процесуальної можливості надавати оцінку доводам захисника, щодо його незгоди з мотивувальною частиною оскаржуваної ухвали.

Таким чином рішення суду про повернення обвинувального акту прокурору є законним та обгрунтованим, а тому доводи апеляційної скарги захисника належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 411, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Краснокутського районного суду Харківської області від 25 листопада 2019 року про повернення обвинувального акту у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -