Справа №333/6275/20
Провадження №1-кс/333/1138/20
УХВАЛА

Іменем України
09 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізька область с. Григорівка, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштований, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

09.11.2020 слідчий Комунарського ВП Дніпровського ВПР ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 07.11.2020 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на зупинці громадського транспорту поблизу магазину «АТБ» по пр. Соборному, 1г, в м. Запоріжжі, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер підійшов с заду до ОСОБА_7 та з її кишені куртки таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 6А M1804C3G», IMEI(1): НОМЕР_1 , IMEI(2): НОМЕР_2 , в корпусі бежевого кольору, вартістю 5 000 гривень 00 копійок, в чохлі червоного кольору, вартістю 100 гривень 00 копійок, з сім картками операторів «Kyivstar» НОМЕР_3 та «Водафон» НОМЕР_4 , вартістю 50 гривень 00 копійок кожна, що належить ОСОБА_8 , після чого з місця злочину намагався втекти, але був помічений свідком ОСОБА_9 , та в цей момент його дії почали носити відкритий характер. В подальшому свідок ОСОБА_9 наздогнав та зупинив ОСОБА_5 , після чого викликав поліцію, по приїзду, якої останнього було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_8 спричинено майнову шкоду на суму 5 200 гривень 00 копійок.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.
07.11.2020 ОСОБА_5 фактично був затриманий в порядку ст. 208 КПК України о 15 годині 20 хвилин, в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 6А M1804C3G», IMEI (1): НОМЕР_1 , IMEI (2): НОМЕР_2 , в корпусі бежевого кольору, в чохлі червоного кольору, який в подальшому був поміщений до спецпакету SUD2052174; мобільний телефон марки «Bravis» моделі «F180 Ring», в корпусі чорного кольору, IMEI (1): НОМЕР_5 , IMEI (2): НОМЕР_6 ,який в подальшому був поміщений до спецпакету SUD2052175.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка, протоколом допиту потерпілого, протоколами допитів свідків, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину та поясненням ОСОБА_5 , постановою про призначення речових доказів, а також іншими матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), що відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.
Беручи до уваги вищезазначене, наразі виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляду тримання під вартою.
Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду - у зв`язку з тим, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, з метою ухилення від покарання; незаконно впливати на потерпілого та свідка в цьому ж кримінальному провадженні; в ході досудового розслідування, під час проведення слідчих дій підозрюваному ОСОБА_5 стали відомі анкетні данні потерпілої та свідка, а також місце мешкання останніх, тому підозрюваному ОСОБА_5 ніщо не заважає шляхом погроз або іншими засобами здійснювати вплив та залякування останніх з метою зміни показів; вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, а саме відповідно до вимоги про судимість ОСОБА_5 , неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не встав та знову скоїв аналогічний злочин.
З огляду на вищенаведене орган досудового розслідування вважає, що зазначені обставини підтверджують факт можливості продовження ОСОБА_5 своєї злочинної діяльності, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні, слідчий ОСОБА_4 у повному обсязі підтримав клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні стверджувала, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти застосування запобіжного заходу тримання під вартою. Просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, доводи прокурора, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом було встановлено, що 07.11.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України (кримінальне провадження №0002632).

Клопотання слідчого, погодженого із прокурором ОСОБА_3 оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис ОСОБА_5 щодо вручення йому 09.11.2020 об 12 год. 30 хв. копію клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу: протоколом затримання підозрюваної особи у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України; речовими доказами вилученими під час особистого обшуку в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, а саме мобільним телефоном; протоколом огляду місця події від 07.11.2020, протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_7 від 07.11.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.11.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.11.2020 року; протоколом допиту свідка потерпілої ОСОБА_8 від 07.11.2020 року.
07.11.2020 о 15 год. 20 хв., ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, безпосередньо після вчинення злочину.
07.11.2020 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію не винуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 (вчинив тяжкий злочин), дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, не одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини з реальним відбування покарання, за декілька місяців до вчинення інкримінованого злочину звільнився з місць позбавлення волі.

Злочин за яким підозрюється ОСОБА_12 являється тяжким і передбачає покарання на строк до шести років позбавлення волі, тому слідчий суддя вважає, що існує ризики переховуватись від органів досудового розслідування або суду та вчинення нового злочину.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Подвезько проти України» крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованого ОСОБА_5 злочину, з урахуванням даних про його особу, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним.

Також з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність таких даних для оцінки поведінки підозрюваного належною при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

В ході розгляду клопотання підозрюваним та його захисником не надано слідчому судді доказів в обґрунтування доводів про відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування та або суду та вчинення нового кримінального правопорушення.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної, слідчим суддею не встановлено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 погоджене прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів до 05.01.2021. Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислюється з моменту його фактичного затримання 07.11.2020 з 15 год. 20 хв.

ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 20 мінімумів для працездатних осіб, що складає 43940 грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, суду у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;
- не відлучатися з місця проживання та реєстрації без дозволу слідчого, який проводить досудове розслідування та суду;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування та суд про зміну свого місця проживання;
Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» МЮУ.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського
районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1