Справа №491/770/20
УХВАЛА
17 вересня 2020 року м. Ананьїв
Клопотання подане з дотриманням вимог п.1 ч.2 ст.132 КПК України та підсудне слідчому судді Ананьївського районного суду Одеської області.
Слідчий СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 до суду на розгляд клопотання не з`явився, проте надав на адресу суд письмову заяву (а.с.24), в якій зазначив, що просить клопотання розглядати без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.
Володілець майна, на яке планується накласти арешт, - ОСОБА_5 про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся шляхом направлення на його адресу судової повістки, але у судове засідання з розгляду клопотання не з`явився.
У відповідності до ч.2 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Враховуючи викладене слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд клопотання за відсутності слідчого, прокурора та особи, у володінні якої знаходилось майно.
При цьому, відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Перевіривши надані матеріали, з`ясувавши обставини, викладені в клопотанні слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.
Так, з клопотання вбачається, 29 серпня 2020 року до чергової частини Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення щодо незаконної порубки та перевезення дров транспортним засобом САЗ 3507 022, з державним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 (ЄО №2410 від 29 серпня 2020 року).
Досудовим розслідуванням встановлено, що 29 серпня 2020 року, близько 14 години 10 хвилин працівниками СРПП Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області було зупинено транспортний засіб марки «САЗ» 3507 022, з номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця смт.Ширяєве Ширяївського району Одеської області. При перевірці документів у водія виявлено відсутність будь-яких документів на вантаж деревини яку він перевозив.
Під час проведення огляду 29 серпня 2020 року в період часу з 15 години 00 хвилин до 15 години 30 хвилин, на узбіччі, яке розташоване на межі села Новоселівка Ананьївського району Одеської області та села Оброчне Подільського району Одеської області виявлено автомобіль марки «САЗ» 3507 022, з номерним знаком НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого Любашівським МРЕВ Одеської області, належить ОСОБА_5 та перебував під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця смт.Ширяєве Ширяївського району Одеської області, з наявним в ньому вантажем деревини дуба, різного діаметру та довжини, об`ємом приблизно 7 складометрів При огляді вантажу деревини бирка відсутня. Водієм ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем смт.Ширяєве, Ширяївського району Одеської області документи на вантаж деревини дуба, не надано. Автомобіль марки «САЗ» НОМЕР_3 , з номерним знаком НОМЕР_4 . оглянутий, вилучений та поміщений на спеціалізований майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, який розташований за адресою: Одеська обл., смт.Любашівка, пров.Заводський, 2-А, оскільки в Ананьївському ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області відсутні необхідні умови для зберігання транспортних засобів.
Приймаючи до уваги, що автомобіль марки «САЗ» 3507 022, з державним знаком НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданий Любашівською МРЕВ Одеської області належить ОСОБА_5 та перебував під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця смт.Ширяєве Ширяївського району Одеської області, з наявним в ньому вантажем деревини дуба, різного діаметру та довжини, об`ємом близько 7 складометрів має доказове значення у кримінальному провадженні та вразі його повернення власнику або особі, у якої його було вилучено, будуть створені умови для його знищення, переховування або пошкодження, слідчий СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.
При цьому, абзацом 1 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів, зокрема копії протоколу огляду, вбачається, що автомобіль марки «САЗ» моделі «3507 022» з номерним знаком « НОМЕР_1 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Любашівським МРЕВ Одеської області, належить ОСОБА_5 , та знаходився під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю смт.Ширяєве Ширяївського району Одеської області, з наявним в ньому вантажем деревини дуба різного діаметру та довжини об`ємом близько 7 складометрів, було вилучено слідчим СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 в ході проведення 29 серпня 2020 року у проміжок часу з 15 години 00 хвилин по 15 годину 30 хвилин огляду зазначеного автомобіля.
Так, частиною 1 статті 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Зазначене відповідає положенням статті 30 Конституції України, якою кожному гарантовано недоторканість житла і визначено, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.
Недоторканість житла чи іншого володіння також визначена як одна з основних засад кримінального провадження, відповідно до п.6 ч.1 ст.7, ст.13 КПК України.
Частиною 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
З наведеного вбачається, що нормами, як українського, так і міжнародного законодавства, право особи на недоторканність житла визнається одним з основоположних прав людини.
Відповідно до ч.1 ст.237 КПК України огляд проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
При цьому, з клопотання вбачається, що слідчим 29 серпня 2020 року проведено огляд транспортного засобу марки «САЗ» моделі «3507 022» з номерним знаком « НОМЕР_1 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Любашівським МРЕВ Одеської області, належить ОСОБА_5 , та знаходився під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю смт.Ширяєве Ширяївського району Одеської області.
Відповідно до речення 3 частини 2 статті 233 КПК України під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.
З наведеного вбачається, що 29 серпня 2020 року слідчим було проведено огляд іншого володіння особи.
Відповідно до частини 2 статті 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Частиною 2 статті 234 КПК України визначено, що обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.
Відповідно до речення 1 частини 3 статті 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення.
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що саме у відповідності до положень ч.3 ст.233 КПК України було здійснено 29 серпня 2020 року огляд транспортного засобу марки «САЗ» моделі «3507 022» з номерним знаком « НОМЕР_1 ».
При цьому, реченням 2 частини 3 статті 233 КПК України визначено, що у разі проведення обшуку на підставі ч.3 ст.233 КПК України до постановлення відповідної ухвали слідчим суддею прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.
Перевіркою відомостей, які містяться в комп`ютерній програмі «Д-3», якою забезпечено функціонування в Ананьївському районному суді Одеської області автоматизованої системи документообігу суду, встановлено, що слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення огляду транспортного засобу марки «САЗ» моделі «3507 022» з номерним знаком « НОМЕР_1 », який фактично було здійснено 29 серпня 2020 року.
За вказаним клопотанням зареєстровано судову справу №491/769/20.
При цьому, згідно відомостей КП «Д-3» вказане клопотання слідчого було розглянуто 16 вересня 2020 року та за результатами його розгляду в наданні дозволу на проведення 29 серпня 2020 року огляду транспортного засобу марки «САЗ» моделі «3507 022» з номерним знаком « НОМЕР_1 » відмовлено.
Реченням 3 частини 3 статті 233 КПК України визначено, що якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
З наведеного вбачається, що докази здобуті в ході проведення 29 серпня 2020 року огляду транспортного засобу марки «САЗ» моделі «3507 022» з номерним знаком « НОМЕР_1 » є недопустимими.
При цьому, в якості мети накладення арешту на автомобіль марки «САЗ» моделі «3507 022» з номерним знаком « НОМЕР_1 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Любашівським МРЕВ Одеської області, належить ОСОБА_5 , та знаходився під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю смт.Ширяєве Ширяївського району Одеської області, з наявним в ньому вантажем деревини дуба різного діаметру та довжини об`ємом близько 7 складометрів, слідчим зазначено необхідність збереження речових доказів.
Така мета арешту майна передбачена пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України.
Проте, частиною 1 статті 86 КПК України визначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до частини 2 статті 86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Арешт майна відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до частини 1 статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження визначені статтею 132 КПК України.
Частиною 3 статті 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Як зазначалося, слідчим в якості завдання з метою якого він просить накласти арешт на автомобіль марки «САЗ» моделі «3507 022» з номерним знаком « НОМЕР_1 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Любашівським МРЕВ Одеської області, належить ОСОБА_5 , та знаходився під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю смт.Ширяєве Ширяївського району Одеської області, з наявним в ньому вантажем деревини дуба різного діаметру та довжини об`ємом близько 7 складометрів, зазначено необхідність збереження зазначених речей як речових доказів.
З наведеного вбачається, що клопочучи про накладення арешту слідчий переслідував мету здійснення доказування у кримінальному провадженні.
Проте, як було зазначено відповідно до ч.3 ст.233 КПК України докази здобуті в результаті проведення огляду автомобіля марки «САЗ» моделі «3507 022» з номерним знаком « НОМЕР_1 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Любашівським МРЕВ Одеської області, належить ОСОБА_5 , та знаходився під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю смт.Ширяєве Ширяївського району Одеської області, з наявним в ньому вантажем деревини дуба різного діаметру та довжини об`ємом близько 7 складометрів, є неналежними та відповідно не можуть слугувати для досягнення мети доказування у кримінальному провадженні.
З наведеного вбачається, що накладення арешту не слугуватиме реалізації мети кримінального провадження та виконання завдання, для виконання якого слідчий звернувся до слідчого судді з даним клопотанням, а отже клопотання не відповідає вимогам пунктів 2, 3 частини 3 статті 132 КПК України, у зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 173, 369-371 КПК України, слідчий суддя
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, фізичній особі щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.
Ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1