Справа № 362/2436/20
Провадження № 1-в/362/190/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника медичного закладу ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

хворого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву в.о. директора КНП «КМНЛ № 3» про продовження примусових заходів медичного характеру зі звичайним режимом нагляду ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в:

Згідно з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30.01.2019 року до ОСОБА_6 у зв`язку зі скоєнням ним суспільно-небезпечного діяння були застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2019 року примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 було продовжено.

Медичний заклад охорони здоров`я, до якого госпіталізовано хворого, звернувся до суду із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно нього, посилаючись на таку необхідність.

Представник медичного закладу в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити.

ОСОБА_6 та його захисник заперечували щодо задоволення заяви, та просили передати ОСОБА_6 на піклування батькам з обов"язковим лікарським наглядом, з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом Київської міської психоневрологічної лікарні №3.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання захисника.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

За змістом статті 95 КК України та статті 19 ЗУ «Про психіатричну допомогу» зміна примусового заходу медичного характеру може полягати лише в його пом`якшенні у зв`язку з поліпшенням психічного стану особи (наприклад, у переведенні її з психіатричного закладу з посиленим наглядом до закладу зі звичайним наглядом) чи у скороченні строку перебування у психіатричному закладі.

У відповідності до ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів - психіатрів.

Відповідно до статті 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Разом з цим, суд враховує, що відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 року примусові заходи медичного характеру припиняються у зв`язку з одужанням або зміною психічного стану особи настільки, що це виключає очевидну небезпечність для нього та для інших осіб.

Отже, вирішуючи питання про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді надання стаціонарної допомогу у психіатричному відділенні з звичайним наглядом, саме на суд покладено обов`язок запобігти вчиненню зазначеною особою нових суспільно-небезпечних діянь.

Однак, на переконання суду зроблений висновок лікарської комісії №17 від 13.05.2020 року викликає в суду сумнів, оскільки зі встановлених обставин не вбачається, що ОСОБА_6 становитиме суспільної небезпеки для себе та оточуючих, оскільки згідно висновку комісії лікарів-психіатрів №4 від 12.02.2020 р. ОСОБА_6 страждає на психічне захворювання, діагноз: «Розлад особистості емоційно нестійкого (імпульсивного) типу з зі стійкою компенсацією». МКХ-10, F 60.3. та за час лікування патологічні прояви хвороби куповані та ступінь суспільної небезпечності хворого мінімальна, більш того, ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2020 року, застосовані ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30.01.2019 року примусові заходи медичного характеру у виді примусового лікування у психіатричній лікарні зі звичайним наглядом щодо хворого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - припинено, тому заява в.о. директора КНП «КМНЛ № 3» про продовження примусових заходів медичного характеру зі звичайним режимом нагляду ОСОБА_6 є необгрунтованою, та в її задоволенні слід відмовити.

На підставі наведеного, ст. 95 КК України, керуючись ст.ст. 514, 516, 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви відмовити.

Застовані ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 23 жовтня 2019 року примусові заходи медичного характеру у виді примусового лікування у психіатричній лікарні зі звичайним наглядом, щодо хворого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 - припинити.

Передати ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 на піклування батькам з обов"язковим лікарським наглядом, з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом Київської міської психоневрологічної лікарні №3

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1