Справа № 738/1395/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/402/20
Категорія - арешт майна. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові судове провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 26 жовтня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 про накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер :03:000:1215, площею 19,4403 га, розташовану на території Менської міської ради Чернігівської області за межами с. Блистова Менського району Чернігівської області та врожай площею 6,0796 га, який росте на вказаній земельній ділянці у вигляді сільськогосподарської культури - кукурудзи, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000121 від 26 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Відмовляючи у накладенні арешту на земельну ділянку та врожай кукурудзи, який росте на даній земельній ділянці, слідчий суддя вказав на те, що межі земель сільськогосподарського призначення з об`єктом природно-заповідного фонду, не визначені, що підтвердив інженер землевпорядник ТОВ «Інвест - Гео», накладення арешту на земельну ділянку площею 19,4403 га не відповідає встановленій слідчим площі земельної ділянки, яка оброблена та засіяна кукурудзою, а врожай кукурудзи, який вирощується на землях прийде в непридатність. Земельна ділянка та урожай не відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Слідчим у клопотанні не обґрунтована необхідність накладення арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити, накласти арешт на земельну ділянку, площею 19,4403 га, та на врожай кукурудзи, що займає площу 6,0796 га на території земельної ділянки.

Аргументує тим, що відповідно до Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом Головного Управління держгеокадастру у Чернігівській області від 27 липня 2020 року, змелена ділянка з вказаним у клопотанні кадастровим номером, яка входить в межі гідрологічного заказника місцевого значення «Блистівський», частково, а саме площею 6,0796 га, самовільно зайнята під посіви сільськогосподарської культури кукурудзу. При цьому, розмір завданої шкоди становить 368 181 грн 61 коп.

В рамках проведення досудового розслідування вказана земельна ділянка та посіви кукурудзи на ній були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Звертає увагу на те, що земельна ділянка з вказаним кадастровим номером площею 19,4403 га знаходиться на території Менської міської ради за межами с. Блистова Менського району Чернігівської області, відноситься до земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, при цьому, здійснення будь-якої діяльності на даній ділянці, у тому числі її обробка, за відсутності визначених чинним законодавством правовстановлюючих документів, є незаконним. Відтак, врожай, який є результатом обробки даної земельної ділянки, набутий кримінально-протиправним шляхом, як результат протиправних дій, пов`язаних із самовільним використанням даної земельної ділянки.

Прокурор вважає, що оскільки земельна ділянка була оброблена за відсутності визначених чинним законодавством правовстановлюючих документів, може бути незаконно відчужена або з нею можуть бути здійснені інші протиправні дії, а врожай, що на ній знаходиться, після завершення збору стане самостійним об`єктом цивільних прав і як майно, здобуте злочинним шляхом, у разі не накладення арешту, може бути незаконно реалізоване особами, які здійснили самовільне зайняття земельної ділянки, що призведе до втрати речового доказу.

Заслухавши доповідача, прокурора та слідчого, які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 26 серпня 2020 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000121 на підставі самостійного виявлення прокурором кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.

Згідно з Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельна ділянка від 27 липня 2020 року № 490-ДК /393/АП/09/01/-19 земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:1215, яка відноситься до земель комунальної власності та входить в межі гідрологічного заказника місцевого значення «Блистівський» площею 19.4403 га, частина якої самовільно зайнята, на якій росте сільськогосподарська культура кукурудза.

Рішення про надання цієї земельної ділянки на території Менської міської об`єднаної (територіальної) громади Менського району Чернігівської області у власність або користування не приймались.

Відповідно до інформації Департаменту екології та природних ресурсів Чернігівської обласної державної адміністрації, земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:1215 межує з гідрологічним заказником місцевого значення «Блистівський», який створений рішенням Чернігівського облвиконкому від 27.12.1984 року №454 загальною площею 400 га та охоронною зоною 1490 га.

Під час перевірки також встановлено, що в єдиному масиві із земельною ділянкою з кадастровим номером :03:000:1215 розташовані і інші земельні ділянки, які згідно з даними Державного земельного кадастру перебувають у оренді сільськогосподарського підприємства «Агролідер Мена», на яких на момент перевірки росте сільськогосподарська культура кукурудза (посіви 2020 року).

В результаті проведення подальших обмірів посівів кукурудзи було встановлено, що вони виходять за межі земельних ділянок, які перебувають в оренді сільськогосподарського підприємства «Агролідер Мена» і єдиним суцільним з ними масивом (єдиними рядами) розташовується на земельній ділянці, на яку встановлено обмеження охоронної зони навколо гідрологічного заказника місцевого значення «Блистівський» (кадастровий номер :03:000:1215) на площі 6,0796 га без будь-яких на те правових підстав. Дана перевірка проводилася із залученням інженера землевпорядника ТОВ «Інвест-Гео» ОСОБА_8 ..

Будучи допитаним в якості свідка інженер-землевпорядник ТОВ «Інвест-ГЕО» ОСОБА_8 , зазначив, що він брав участь під час огляду місця події в якості спеціаліста, однак у зв`язку з відсутністю визначених меж гідрологічного заказника місцевого значення «Блистівський», не представилось можливим накласти його територію на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:1215 і таким чином визначити чи знаходиться ділянка площею 6,0796 га, яка засіяна кукурудзою, в межах заказника «Блистівський».

З Акту обстеження земельної ділянки від 27 липня 2020 року «490-ДК/170АО/10/01-20 вбачається, що проводилось обстеження земельної ділянки, яка знаходиться на території Менської міської ради Менського району Чернігівської області загальною площею 19,4403 га у зв`язку з необхідністю визначення розміру шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, за результатами якої встановлено, що дії ТОВ «АГРОЛІДЕР МЕНА» є самовільним зайняттям земельної ділянки природно-заповідного призначення площею 6,0796 га, чим порушено вимоги статей 125, 125 ЗК України.

За повідомленням відділу у Менському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 10-25-0.30-228/110-20 від 03 вересня 2020 року із земельною ділянкою кадастровий номер :03:000:1215 межують земельні ділянки, які перебувають у оренді Менської пересувної шляхово-будівельної механізованої колони агропромислового будівництва (кадастрові номери :03:000:0118, :03:000:0119, :03:000:0120, :03:000:1402, :03:000:1397; ТОВ «САПФІР-АГРОТЕХ (кадастровий номер :03:000:1224); відомості про оренду земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:1054 в Державному земельному кадастрі відсутні.

За повідомленням відділу у Менському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 10-25-0.30-237/110-20 від 09 вересня 2020 року земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:1215 (площею 19, 4403 га) відноситься до земель сільськогосподарського призначення комунальної власності (цільове призначення 16.00 Землі запасу), має безстрокове обмеження у використанні 10.4 заказники.

За повідомленнями Департаменту екології та природних ресурсів від 04 вересня 2020 року за № 08-07/2684 та від 16 вересня 2020 року за №08-07/2824 східна частина земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:1215, яка знаходиться біля с. Блистова Менського району Чернігівської області, межує з об`єктом природно-заповідного фонду гідрологічним заказником місцевого значення «Блистівський», площа якого 400 га та охоронна зона 1490 га. Так, як гідрологічний заказник створений з охоронною зоною, то зазначена земельна ділянка може знаходитись в ній. Межі гідрологічного заказника «Блистівський» - не встановлені.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 02 жовтня 2020 року зафіксований огляд земельної ділянки, яка розташована на відстані близько 1,5 км від с. Блистова Менського району Чернігівської області та за 200 м від найближчого лісового масиву. Земельний масив є складовою земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:1215, на момент огляду земельна ділянка площею 6,0796 га оброблена та засіяна кукурудзою.

02 жовтня 2020 року постановою слідчого СВ Менського ВП ГУНП в Чернігівській області земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:1215, яка входить в межі гідрологічного заказника місцевого значення «Блистівський», площею 19,4403 га та врожай, що знаходиться на даній земельній ділянці, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000121, внесеному до ЄРДР 26 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року по справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З досліджених матеріалів убачається, що слідчий суддя дійшов висновку, з яким за встановлених обставин погоджується і колегія суддів, що посіви кукурудзи, якими засіяна вказана у клопотанні земельна ділянка, критеріям ст. 98 КПК України, у контексті кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2 ст. 197-1 КК України, не відповідають, а запропонований прокурором захід забезпечення кримінального провадження є не відповідним предмету злочину, що розглядається у рамках даного кримінального провадження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що жодній особі в рамках цього кримінального провадження не було повідомлено про підозру, цивільний позов заявлений не був, а санкцією ч. 2 ст. 197-1 КК України не передбачено конфіскація або спеціальна конфіскація.

Крім цього, прокурором ні в суді першої інстанції ні в ході апеляційного провадження не доведено, яким чином земельна ділянка, належність та власник якої так і не визначені, а також посіви кукурудзи можуть мати значення як речові докази у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, при тому, що даний злочин відноситься до злочинів з матеріальним складом, так як доведенню у кримінальному провадженні підлягає саме самовільне зайняття земельної ділянки із заподіянням значної шкоди.

При цьому наявність у матеріалах провадження постанови слідчого про визнання речовими доказами земельної ділянки та посів сільськогосподарської культури, не є обов`язком слідчого судді автоматично накласти арешт.

Під час судового розгляду було встановлено, що площа земельної ділянки 6,0796 га під час огляду місця події обчислена з врахуванням заболоченої місцевості, що наявна на земельній ділянці, а чиста площа, яка засіяна кукурудзою, становить 5,2960 га, про що також під час допиту зазначив інженер-землевпорядник ТОВ «Інвест-ГЕО» ОСОБА_8 .

При цьому, накладення арешту на земельну ділянку площею 19,4403 га не відповідає встановленій слідчим площі земельної ділянки, яка оброблена та засіяна кукурудзою, у зв`язку з чим вказана земельна ділянка не відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Ні слідчому судді, ні в апеляційній інстанції не надані обґрунтовані та законні підстави для накладення арешту. Розпочинаючи кримінальне провадження слідчий та прокурор, починаючи з 26.08.2020 протягом двох місяців, не звернулись до сільськогосподарського підприємства «Агролідер Мена» для з`ясування підстав за якими документами визначалися межі орендованої ними земельної ділянки, де росте кукурудза. Чи визначені межі природно-заповідного фонду гідрологічним заказником місцевого значення «Блистівський» і яким чином вони були позначені.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, коли з наданих документів не вбачається навіть ймовірність події злочину, колегія суддів не знаходить законних підстав.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 26 жовтня 2020 року про відмову у накладенні арешту, без змін.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11