ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН № 470/913/19 Головуюча в 1-й інстанції : ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/819/946/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: продовження строку тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2020 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: - секретаря ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Херсонського апеляційного суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 05 червня 2020 року, якою

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Висунськ, Березнегуватського р-ну, Миколаївської обл., громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 раніше неодноразово судимому,

обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, ч. 2 ст. 115 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 03 серпня 2020 року, включно.

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Жовтневого районного суду Миколаївської області на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0000248 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченому ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою вищевказаного суду від 05 червня 2020 року, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , задоволено, продовжено строк його тримання під вартою до 03 серпня 2020 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суд захисник подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду.

Зокрема, вказує про те, що в матеріалах провадження відсутні докази, якими б доводилась наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Крім того, апелянт зазначає, що судом безпідставно зазначено про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені в оскаржуваній ухвалі суду.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, вивчивши і обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до приписів ч. 3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_8 не закінчено, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи рішення щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , суд виходив із того, що ризики, які мали місце до теперішнього часу не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду.

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_8 визначено на стадії досудового розслідування.

На цій стадії судового розгляду кримінального провадження на підставі обвинувального акту, апеляційний суд не вправі вирішувати питання щодо обґрунтованості та доведеності обвинувачення, які повинен вирішити суд першої інстанції по суті висунутого обвинувачення особі.

Наведені відомості дали підстави для висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має бути продовжений з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання існуючим ризикам у разі незастосування запобіжного заходу.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою, як на тому наполягає апелянт, оскільки таке рішення не зможе запобігти ризикам, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжують існувати на цій стадії судового розгляду.
Вказівки апелянта про те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, є припущеннями та не доведені безпідставні. Перевіркою матеріалів встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких, корисливих злочинів, наслідком вчинення яких стала смерть двох осіб, за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Крім того, під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_8 перебував у розшуку, міцних соціальних зв`язків немає, зокрема неодружений, до арешту проживав із матір`ю, що, в тому числі, вказує на відсутність особі, які б мали на нього визначальний вплив з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки по запобіганню існуючим ризикам зазначеним в оскаржуваній ухвалі суду.

Вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в тому числі і ті, на відсутність яких посилається в апеляційній скарзі захисник, які не перестали існувати, а тому застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти існуючим ризикам..

Саме продовження строку тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

З огляду на викладене, вимоги апеляційної скарги захисника щодо відсутності підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , є непереконливими.
Істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання, колегія судді не вбачає.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 05 червня 2020 року, якою ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, ч. 2 ст. 115 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 03 серпня 2020 року, включно - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: