Літинський районний суд Вінницької області
Справа № 137/1004/20
У Х В А Л А

"18" серпня 2020 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі слідчого судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 особи відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Літині клопотання слідчого СВ Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трибухи Літинського району Вінницької області, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, із повною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України в межах кримінального провадження за № 0000164,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . В клопотанні зазначається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на збут наркотичних засобів у місця позбавлення волі, попередньо відбувавши покарання у виді позбавлення волі у ДУ «Літинська виправна колонія (№123)», звідки звільнився 09.03.2016, у невстановлений під час досудового розслідування час та місці, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів на території України, а так само про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який надалі розфасував до спеціальної упаковки ТМ «Львівські дріжджі», заклеївши клейкою липкою стрічкою типу «скотч» та помістив в середину автомобільного колеса.

У подальшому, ОСОБА_4 разом із незаконно здобутими наркотичними засобами, які попередньо розфасував та упакував, маючи умисел, спрямований на збут наркотичних засобів до ДУ «Літинська виправна колонія (№123)», розташованої за адресою: другий провулок Богдана Хмельницького, 9А, смт. Літин Вінницької області, приїхав до смт. Літин Вінницької області, здійснивши перевезення наркотичних засобів з метою їх збуту.

За тим, 16.08.2020 приблизно о 13.50 год. ОСОБА_4 , маючи при собі наркотичні засоби, з метою їх збуту до установи виконання покарань, почав свій рух по вул. Ватутіна в смт. Літин Вінницької області у напрямку огороджувально-маскувального паркану ДУ «Літинська виправна колонія (№123)», який огороджує охоронювану території установи виконання покарань, під час чого був помічений співробітниками ДУ «Літинська виправна колонія (№123), які здійснювали патрулювання прилеглої території.

Надалі, співробітниками ДУ «Літинська виправна колонія (№123)», було затримано ОСОБА_4 неподалік огороджувально-маскувального паркану ДУ «Літинська виправна колонія (№123)» навпроти домогосподарства за адресою: вул. Ватутіна, 4, в смт. Літин, який котив по землі автомобільне колесо в напрямку ДУ «Літинська виправна колонія (№123)».

У подальшому, співробітниками ДУ «Літинська виправна колонія (№123)», всередині автомобільного колеса, було виявлено 42 герметично запаковані пакети із емблемою ТМ «Львівські дріжджі» по 100 грам кожна, та 3 пакети із емблемою ТМ «Львівські дріжджі», заклеєні прозорою липкою стрічкою у верхній частині, всередині яких знаходилась суха подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта № 1504 від 17.08.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою 16,8 грамів (у перерахунку на висушену речовину).

Таким чином ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання та перевезення, особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту у місця позбавлення волі. Тому змушені звернутися до суду з вказаним клопотанням і просять обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки наявна обгрунтована підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та наявні ризики передбачені ст.177 КПК України. Застосування менш м`якого запобіжного заходу у даному випадку не можливо.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просить не застосовувати до нього запобіжний захід у виді взяття під варту та обрати йому домашній арешт. Зобов`язується виконувати покладені на нього судом обов`язки та прибувати на виклики слідства та суду. Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні в задоволенні клопотання просить відмовити та застосувати до його підзахисного цілодобовий домашній арешт, який забезпечить виконання процесуальних рішень.

Вивчивши документи, які є у матеріалах клопотання, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що наявна обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Так злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України відноситься до категорії тяжких оскільки за його вчинення, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.

Підозра ОСОБА_4 обґрунтовується витягом з ЄРДР, протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення; рапортом оперуповноваженого оперативної групи ОСОБА_7 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , Висновком експерта № 1504 від 17.08.2020 та іншими зібраними доказами у їх сукупності.

Суд враховує, що ОСОБА_4 за життя був двічі судимий за вчинення умисних злочинів, відбував покарання у місцях позбавлення волі, що підтверджується вимогою про судимість.

Зокрема, 10.09.2013 ОСОБА_4 був засуджений Літинським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 307, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років, яке відбував ДУ «Літинська виправна колонія (№123)», звідки звільнився 09.03.2016.

Після відбуття покарання, ОСОБА_4 знову вчинив новий умисний злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовим, їх аналогів або прекурсорів та інших злочинів проти здоров`я населення та був засуджений 24.09.2019 Калинівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, але на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки. Вчинення умисних злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, підтверджує не бажання останнього ставати на шлях виправлення. Згідно довідки-характеристики № 241 від 17.08.2020 виданої виконкомом Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Одружений, раніше судимий, неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, схильний до вживання спиртних напоїв, в даний час ніде не працює.

Судом враховано, що ОСОБА_4 судимий, офіційно не працює, схильний до вживання спиртних, що свідчить про відсутність соціально-стримуючих чинників, які б були підтвердженням того, що він не буде ухилятись від слідства і суду та продовжувати злочинну діяльність, впливати на свідків, вчиняти інші правопорушення тобто наявні ризики передбачені ст.177 КПК України.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу

Відповідно до ч.5 п.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених процесуальних обов`язків.

Суд вважає, що є наявні реальні ризики переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, вчинення ним незаконного впливу на свідків, вчинення ним інших кримінальних правопорушень та перешкоджання таким чином кримінальному провадженню.

При цьому враховує, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наслідкам, які були завдані вчиненням кримінального правопорушення. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року, визнано конституційною норму про те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Правова позиція Європейського суду з даного питання викладена у справі «Москаленко проти України» остаточне рішення від 20 травня 2010 року п 34. передбачає, Суд вважає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Аналогічна позиція викладена у рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України" де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд вважає, шо оскільки ОСОБА_4 будучи засуджений за злочини у сфері обігу наркотиків та знаходиться на іспитовому строці, знову вчинив тяжкий злочин, а тому з метою попередження можливості ОСОБА_4 переховуватись від слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків. Також відсутність у ОСОБА_4 соціально стримуючих чинників дає підстави для задоволення клопотання.

За таких підстав, суд вважає необхідним обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою. На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-184, 193, 194, 196, 198 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 днів тобто до 14.10.2020 року, включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

С Суддя: ОСОБА_1