Провадження № 1-кп/161/65/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 04 листопада 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000645, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 02.12.2019 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, непрацюючого, не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 27.07.2018 близько 18.30 год., перебуваючи в селі Милуші Луцького району Волинської області, керуючи технічно справним автомобілем марки «Peugeot 605», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись ним у світлу пору доби у напрямку м. Луцька по автошляху М-19 сполученням «Доманова-Ковель-Чернівці-Тереблече», який має по одній смузі руху у кожному напрямку, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, проявив безпечність та неуважність, не правильно оцінив дорожню обстановку, при виявлені на проїзній частині пішохода ОСОБА_6 , який переходив автошлях справа наліво відносно руху автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу без зміни напрямку руху,що призвело до наїзду на потерпілого ОСОБА_6 .
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого багатовідламкового перелому обох кісток правої гомілки в нижній третині зі зміщенням, закритого перелому поперечних відростків 1-4 поперекових хребців справа, забійної рани лобної, потиличної ділянок голови справа та спини, множинних саден голови, спини, обох верхніх кінцівок, правої гомілки, які згідно висновку експерта №772 від 06.11.2018, за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 21-ї доби.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме: п.п.2.3 (б), 12.3.

Так, в порушення вимог п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не стежив за правильністю розміщення та кріплення вантажу технічним станом транспортного засобу і відволікся від керування цим засобом у дорозі.
В порушення п.12.3 Правил дорожнього руху України, при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку об`єктивно спроможний був виявити, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що призвело до спричинення потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості не визнав, не заперечуючи фактичних обставин, цивільні позови потерпілого та КП «Луцька міська клінічна лікарня» не визнав.

Суду дав показання, що про те, що дійсно 27.07.2018 близько 18.30 год., керуючи автомобілем марки «Peugeot 605», державний номерний знак НОМЕР_1 , в селі Милуші Луцького району Волинської області, рухаючись в напрямку м. Луцька скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав дорогу справа наліво відносно руху його автомобіля. Однак вважає, що не порушував правил дорожнього руху, оскільки не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода, так як останній зненацька почав перебігати проїзну частину дороги, при цьому перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння.
Просив його виправдати в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Однак, якщо суд дійде висновку про його винуватість у вчиненні ДТП, просив суворо не карати, при вирішення цивільних позовів покладався на погляд суду.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтвердив фактичні обставини вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди, показавши, що 27.07.2018 близько 18.30 год., у світлу пору доби, перебуваючи в селі Милуші Луцького району Волинської області, здійснював перехід дороги, під час якого на нього скоїв наїзд автомобіль марки «Peugeot 605» під керуванням обвинуваченогоОСОБА_4 . Внаслідок даної ДТП він отримав тілесні ушкодження. Вважає останнього винним у вчиненні інкримінованого правопорушення, просить задовольнити поданий цивільний позов про відшкодування моральної шкоди.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винність у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що призвело до спричинення потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості,підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими безпосередньо в судовому засіданні доказами.

З протоколу огляду місця події від 27.07.2018, з доданими фототаблицями та схемою дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що близько 18.30 год. в с. Милуші Луцького району Волинської області мала місце дорожньо-транспортна пригода, в результаті чого автомобіль марки «Peugeot 605», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 . Вказаний транспортний засіб оглянуто, визнано речовими доказами у вказаному провадженні та передано на зберігання в чергову частину Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №772 від 06.11.2018, потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого багатовідламкового перелому обох кісток правої гомілки в нижній третині зі зміщенням, закритого перелому поперечних відростків 1-4 поперекових хребців справа, забійної рани лобної, потиличної ділянок голови справа та спини, множинних саден голови, спини, обох верхніх кінцівок, правої гомілки, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 21-ї доби.

Представник цивільного позивача ОСОБА_8 в судовому засіданні поданий КП «Луцька міська клінічна лікарня» цивільний позов на суму 10 248 грн., яка була витрачена на лікування потерпілого ОСОБА_6 повністю підтримала, просить його задовольнити та стягнути вказану суму з обвинуваченого ОСОБА_4 , про що подала письмову заяву.

З протоколу проведення слідчого експерименту з схемою місця ДТП від 22.10.2018 за участю потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що останній вказав орієнтовне місце наїзду на нього автомобілем марки «Peugeot 605», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 .
З протоколу проведення слідчого експерименту з схемою місця ДТП та доданими фототаблицями від 06.11.2018, за участю свідка ОСОБА_4 вбачається, що останній вказав місце, де пішохід ОСОБА_6 перебігав проїжджу частину дороги з права наліво відносно руху автомобіля, деталізував рух на власному транспортному засобі та показав місце наїзду на пішохода.
Протоколами проведення слідчих експериментів з доданою фото таблицею, відповідно, від 17.03.2019 та 05.04.2019 за участю потерпілого ОСОБА_6 зафіксовано швидкість, з якою рухався пішохід ОСОБА_6 , а також заміряно відстань, з якої водій транспортного засобу був спроможний виявити пішохода.
Під час проведення вказаних слідчих дій будь-яких зауважень чи клопотань з приводу невідповідності фактичним обставинам справи від учасників її проведення, кожного зокрема, не надходило.

Згідно висновку інженерної транспортної експертизи №409 від 14.12.2018 вбачається, що на момент експертного огляду робоча гальмова система автомобіля марки «Peugeot 605», державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходилась в працездатному стані.

Висновком інженерно-транспортної експертизи №410 від 19.12.2018 стверджується, що в заданій дорожній ситуації, з технічної точки зору водій автомобіля «Peugeot 605», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 шляхом застосування екстреного гальмування в момент виявлення небезпеки для руху при дотримання ПДР України.
З висновку додаткової судової інженерно-транспортної експертизи №8348 від 25.06.2019 вбачається, що згідно показів ОСОБА_4 в момент виникнення небезпеки для руху, водій автомобіля марки «Peugeot 605», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 при швидкості руху автомобіля 60 км/год. не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 . Разом з тим, згідно показів ОСОБА_6 , водій автомобіля марки «Peugeot 605», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 .
Висновком комісійної судової інженерно-транспортної експертизи №301/8556 від 27.08.2019 стверджується, що з технічної точки зору, в заданій дорожній ситуації, при умові, що автомобіль буде рухатись прямолінійно, пішохід буде перетинати проїзну частину під прямим кутом з незмінною швидкістю руху, водій автомобіля марки «Peugeot 605», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 .
З технічної точки зору водій автомобіля марки «Peugeot 605», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 шляхом застосування гальмування в момент виникнення небезпеки для руху, із урахуванням об`єктивної відстані 109 м, за якої водій автомобіля здатен побачити пішохода на його смузі руху.
З технічної точки зору в заданій дорожній ситуації дії водія автомобіля марки «Peugeot 605», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 не відповідали вимогам пункту 12.3 ПДР України.
З урахуванням встановлених фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, судом критично оцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не винен у вчиненні даної ДТП, так як не мав технічної можливості уникнути зіткнення, оскільки вони є суперечливими, не відповідають обставинам справи, встановленим під час судового провадження, такі показання обвинуваченого суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за фактично вчинене ним кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо обставин ДТП, відповідають показанням потерпілого ОСОБА_6 , кожного зокрема, в їх сукупності, іншим обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, тому суд при постановленні вироку бере за їх основу та разом з іншими доказами протоколом огляду місці події від 27.07.2018, протоколами проведення слідчих експериментів, висновком експерта №772 від 06.11.2018, висновками експертиз, відповідно, №409 від 14.12.2018, 8348 від 25.06.2019, 301/8556 від 27.08.2019 та приходить до висновку про їх достатність для прийняття відповідного процесуального рішення, зокрема, про вчинення ОСОБА_4 вищевказаного кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що саме дії водія ОСОБА_4 знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, а тому вважає доведеною його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому не визнав та не розкаявся, збитки закладу охорони здоров`я та потерпілому не відшкодував, останній наполягає на суворому покаранні, однак обвинувачений не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою молодого віку, на його утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей, ОСОБА_9 , 2014 року народження, ОСОБА_10 , 2017 року народження, має постійне місце проживання, де скарг на нього не надходило, вчинив необережний злочин, що, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості (в редакції Закону до 01.07.2020), тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання, в межах санкції ст. 286 ч.1 КК України, у виді обмеження волі (в редакції Закону до 01.07.2020), без позбавленням права керування транспортними засобами.

Додаткове покарання, передбачене санкцією ст.286 ч.1 КК України позбавлення права керувати транспортними засобами судом не застосовується, оскільки керування транспортними засобами є єдиним джерелом доходу та засобом для існування обвинуваченого, а тому позбавлення цього права поставить його та сім`ю у скрутне матеріальне становище. Окрім того, з 2018 року ОСОБА_4 не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України.

На думку суду, обрана міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.

На підставі ст.ст.128, 129 КПК України, ст.1206 ЦК України цивільний позов КП «Луцька міська клінічна лікарня» про відшкодування збитків завданих злочином задовольнити, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь КП «Луцька міська клінічна лікарня» завдану матеріальну шкоду в сумі 10 248 (десять тисяч двісті сорок вісім) грн.
На підставі ст.128, 129 КПК України, ст. 1167 ЦК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування завданої моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_6 завдану моральну шкоду в сумі 60 000 (шістдесят тисяч) грн.
У решті позовних вимог - відмовити.
Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходив з засад розумності, виваженості, справедливості, ступеню тяжкості спричинених потерпілому тілесних ушкоджень, пояснень представника ПрАТ страхова компанія «Еталон» та вважає, що визначена сума моральної шкоди відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілого та характеру вимушених змін у його життєвих стосунках.
Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити за належністю законному володільцеві.
Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Арешт майна скасувати.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, призначивши покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі (в редакції Закону до 01.07.2020).

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь КП «Луцька міська клінічна лікарня» завдану матеріальну шкоду в сумі 10 248 (десять тисяч двісті сорок вісім) грн.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_6 завдану моральну шкоду в сумі 60 000 (шістдесят тисяч) грн.
Речові докази: автомобіль марки «Peugeot 605», державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходиться назберіганні в черговій частині Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , поліс №АМ/3882001 повернути за належністю законному володільцеві.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави 16 463 (шістнадцять тисяч чотириста шістдесят три) гривні 24 копійки судових витрат по справі за проведення експертиз.

Арешт майна, згідно ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.08.2018 скасувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1