Єдиний унікальний номер судової справи 201/7564/20
Номер провадження 1-кс/201/2965/2020
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників підозрюваного ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дніпрі клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження № 0000126, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопетрівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, із базовою вищою освітою, не одруженого, студента Дніпровського державного аграрно-економічного університету, працюючого у ТОВ «Торгова компанія «Астера» комірником, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

встановив:

Слідчий СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000126, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2020 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, що групою слідчих СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області розслідується кримінальне провадження № 0000126 по підозрі ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 30 липня 2020 року приблизно о 00 годин 07 хвилин, останній перебуваючи біля входу у гуртожиток № 6 корпусу № 3 по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпро, побачив раніше не знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого між ними почалася розмова, яка переросла в словесну сварку та бійку.

30 липня 2020 року приблизно о 00 годин 07 хвилин, в процесі бійки у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень. Далі, ОСОБА_6 діючи умисно, в повній мірі розуміючи та усвідомлюючи небезпечність свого злочинного діяння, маючи можливість більше не продовжувати конфлікт з потерпілим, не скористався даною можливістю, а продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та передбачаючи настання негативних наслідків, наніс не менш дев`яти ударів кулаками в область голови та тулуба ОСОБА_8 , в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді тупої травми шиї: синця та садна в проекції грудного кінця лівої ключиці, внутрішньо -шкіряних крововиливів на лівій бічній поверхні шиї у нижній третині, травматичної диссекції (розташування) внутрішньої сонної артерії ліворуч з подальшою оклюзією (відсутність прохідності судин через тромбоз) внутрішньої сонної артерії та середньої мозкової артерії ішемічного інсульту лобної, скроневої та тім`яної часток речовини головного мозку ліворуч, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального Кодексу України.

За даним фактом розпочато досудове розслідування, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2020 року за № 0000126, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 України.

10 серпня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

На думку слідчого, що погоджено із прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_6 має бути застосований саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому існують передбачені ст. 177 КПК України ризики можливих спроб підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які мешкають у тому ж гуртожитку, де станом на 10 серпня 2020 року проживає підозрюваний.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив його задовольнити.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, а тому існують передбачені ст. 177 КПК України заявлені у клопотанні ризики, які, на його переконання, є повністю доведеними.

При цьому, зазначив, що повідомлена ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України є обґрунтованою та підтверджується наданими до клопотання матеріалами. На наявність існування наведених у клопотанні ризиків свідчить той факт, що у разі визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, що може стати підставою для перехід останнього на нелегальне становище, крім того, свідки, які були очевидцями подій 30 липня 2020 року і надали покази слідчому проживають в одному гуртожитку із підозрюваним, що вказує на можливість ОСОБА_6 впливати на вказаних осіб з метою схиляння їх до зміни показів, ураховуючи зайняту підозрюваним позицію у судовому засіданні щодо невизнання своєї вини у повідомленій підозрі.

За таких обставин прокурор вважав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 є недоцільним.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 вважав клопотання про застосування запобіжного заходу необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з тих підстав необґрунтованості підозри саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та недоведеності заявлених прокурором ризиків, надавши письмові заперечення проти поданого клопотання.
В обґрунтування своїх доводів вказав, що, на його думку, слідство ведеться не об`єктивно, з грубими порушеннями норм КПК України, та має на меті притягнення до кримінальної відповідальності саме його підзахисного з будь-яких підстав, без намагання розібратись у обставинах які відбулись.

При цьому, посилався на те, що до клопотання додані докази, які не можуть бути такими в розумінні належності та допустимості, оскільки отримані із грубим порушенням вимог КПК України, зокрема, протоколи допиту свідка ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проведені неналежною особою начальником сектору дізнання, який таких повноважень не має згідно ст. 39-1 КПК України, до протоколу огляду компакт-диску не доданий сам компакт-диск, у протоколі огляду відеозапису відсутні дані про час та назви файлів і є незрозумілим яким чином слідчий встановив зріст та вік фігурантів, слідчі експерименти проведені з одними й тими ж понятими, протоколи впізнання особи фактично містять у собі допит свідків, а також при призначенні судово-медичної експертизи слідчим на вирішення експерти поставлені неналежні питання.

Окрім того, захисник ОСОБА_5 посилався на недоведеність заявлених у клопотанні ризиків, оскільки лише однією тяжкістю інкримінованого злочину неможливе обґрунтувати ризик можливих спроб підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Крім того, стверджував, що його підзахисний на теперішній час не проживає за місцем своєї реєстрації у гуртожитку № 2, а тому і зможе впливати на свідків, які тим паче мешкають у різних місцях.

При цьому, стверджував про наявність у його підзахисного міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання із батьками у с. Новопетрівка Магдалинівського району, а також навчання та роботи, де останній характеризується з позитивної сторони. Додав, що ОСОБА_6 раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності. Просив також враховувати лист декана інженерно-технологічного факультету Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету, в якому останній просив не застосовувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та гарантував виконання підозрюваним обов`язків, які будуть покладені на нього судом по обраному запобіжному заходу.

За наведених обставин, просив у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, а у разі, якщо суд дійде до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу відносно його підзахисного застосувати домашній арешт у нічний час.

На підтвердження доводів стосовно наявності міцних соціальних зв`язків надав відповідні документи.

Захисник ОСОБА_4 підтримала доводи та обґрунтування захисника ОСОБА_5 у повному обсязі, додала, що її підозрюваний із батьками напередодні розгляду клопотання відвідав лікарню, ще знаходиться потерпілий, з`ясували контакти батьків останнього і мають намір надати допомогу, але такі обставини не свідчать про те, що ОСОБА_6 визнає інкриміноване йому правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив у задоволенні клопотання відмовити, підтримавши доводи своїх захисників.

При цьому, виявив бажання надати пояснення з приводу повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, вину у скоєнні якого заперечував та вказав, що до подій 30 липня 2020 року він потерпілого ОСОБА_11 та свідків не знав, в той день вживав алкогольні напої із своїми товаришами і мав намір залишитися у гуртожитку за місцем своєї реєстрації. Ближче до 00 годин 30 липня 2020 року знаходячись біля гуртожитку № 6, вони почали спілкуватися з потерпілим та свідками, далі між ним та потерпілим виник конфлікт, оскільки останньому не сподобалося, що він став його обіймати, і ОСОБА_8 відштовхнув його від себе та образив, на що він наніс один удар в обличчя потерпілому, після чого той штовхнув його і він упав на землю, де став наносити хаотичні удари потерпілому, захищаючись таким чином від ОСОБА_8 . Заперечував при цьому, що від його ударів могли бути спричиненні потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, додав, що бачив, як його товариш ОСОБА_12 одночасно з ним наніс один чи два удари в обличчя потерпілому. Крім того, стверджував, що свідки з компанії потерпілого, які були присутні в той день під час тих подій, обмовляють його, але з яких підстав вказати не зміг.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, зокрема, міркування прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, позицію підозрюваного, проаналізувавши та зіставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, приходжу до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01 серпня 2020 року внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

10 серпня 2020 року слідчим Соборного ВП ДВП ГУ НП від Дніпропетровській області ОСОБА_13 вручене ОСОБА_6 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке погоджене із прокурором ОСОБА_3 .

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому злочину, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування: у рапорті інспектора головного управління національної поліції в Дніпропетровській області Дубіневич від 31 липня 2020 року, у протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 01 серпня 2020 року, у протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 01 серпня 2020 року, у протоколі перегляду компакт-диска з відеозаписом відеоспостереження з місця події за адресою: АДРЕСА_3 за участю свідка ОСОБА_10 від 03 серпня 2020 року, у протоколі допиту свідка ОСОБА_14 від 03 серпня 2020 року, у протоколі проведення слідчого експерименту від 03 серпня 2020 року за участю свідка ОСОБА_15 , у протоколі проведення слідчого експерименту від 03 серпня 2020 року за участю свідка ОСОБА_9 , у протоколі проведення слідчого експерименту від 03 серпня 2020 року за участю свідка ОСОБА_10 , у висновку експерта № 2144е від 03 серпня 2020 року за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 10 серпня 2020 року за участю свідка ОСОБА_9 , у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 10 серпня 2020 року за участю свідка ОСОБА_10 .

Отже, наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що у достатній мірі доведено прокурором під час розгляду клопотання.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження наявності наведених у клопотанні ризиків і докази, надані останнім на підтвердження своїх доводів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують такі ризики, як можливі спроби підозрюваного ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків, виходячи з наступного.

Так, у разі визнання підозрюваного ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Однією із важливих гарантій здійснення проголошеного статтями 3 і 27 Конституції України права людини на життя та здоров`я є беззастережне виконання судами вимог кримінального процесуального закону щодо забезпечення прав потерпілих від зазначених злочинів, а тому, слідчий суддя не може не врахувати суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яка полягає у посяганні на життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , характер та обставини такого посягання, у тому числі, нанесення численних не менш дев`яти ударів кулаком в область голови та тулубу потерпілого, а також наслідків, що настали від такого посягання у вигляді тупої травми шиї, травматичної диссекції (розшарування) внутрішньої артерії ліворуч, з подальшою оклюзією (відсутність прохідності судин через тромбоз) внутрішньої сонної артерії та середньої мозкової артерії, що призвело до гострого порушення мозкового кровообігу, з розвитком ішемічного інсульту лобної, скроневої та тім`яної часток речовини головного мозку ліворуч, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що у клінічному перебігу у різні проміжки часу спричинили загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, закінчуються чи можуть закінчитися смертю.

Разом із цим, на підтвердження наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні вказує той факт, що ОСОБА_6 , незалежно від місця свого проживання чи реєстрації, обізнаний про анкетні дані та місце проживання свідків, при цьому, слід враховувати і позицію підозрюваного, який заперечував, що від його дій потерпілому ОСОБА_8 спричинені тяжкі тілесні ушкодження, а отже ці обставини у сукупності свідчать про можливі спроби ОСОБА_6 вплинути на свідків щодо зміни наданих ними показів, якими підозрюваний викривається у нанесенні потерпілому численних ударів, від яких останньому спричиненні тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя та здоров`я в момент їх заподіяння.

Таким чином, наведені обставини у сукупності з суворістю можливого покарання вказують на існування ризиків можливих спроб підозрюваного ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків, ступень яких є досить високим.

Таким чином, суд погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

З урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим та даних про його особу, слідчий суддя дійшов до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, слідчий суддя не може погодитися із доводами сторони захисту щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки сукупність зібраних органом досудового розслідування та доданих до клопотання доказів, які є достатніми на цьому етапі слідства, поза розумним сумнівом доводить причетність підозрюваного до інкримінованого злочину.

Також твердження сторони захисту, що докази, якими обґрунтовується підозра, є суперечливими та такими, що отримані із грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому і не можуть бути такими у розумінні належності та допустимості, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки, зважаючи на вимоги ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя має встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри, і не може виходити за межі таких повноважень та надавати оцінку доказам, з точки зору їх належності та допустимості, адже така оцінка надається судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку.

Така позиція повністю узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, із рішенням по справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому викладено позицію, що «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність таких фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин» та рішенням у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно з яким «…факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування»,

Також, слідчий суддя, не може прийняти до уваги доводи сторони захисту про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зокрема, наявність у ОСОБА_6 постійного місця проживання, міцних соціальних зав`язків і позитивних характеристик з місцем проживання, роботи та навчання, оскільки, на переконання слідчого судді, наведені обставини не зменшують ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наведених вище, а тому не можуть бути підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, котрий, не зможе забезпечити належної поведінки обвинуваченого під час судового провадження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя, з урахуванням обставин інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, пов`язаного із застосуванням насильства, характеру та тяжкості спричинених потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, вважає за недоцільне у даному випадку визначати розмір застави.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого, погодженого із прокурором ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, а тому підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 205, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській ОСОБА_7 , погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження № 0000126, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів до 09 жовтня 2020 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 09 жовтня 2020 року.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 09 годині 00 хвилин 13 серпня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1