УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відео конференції, скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого в м.Хмельницькому ОСОБА_4 від 08.10.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001018,

ВСТАНОВИЛА:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого в м.Хмельницькому ОСОБА_4 від 08.10.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001018. Скаржник посилається на те, що слідчим не взято до уваги той факт, що ОСОБА_3 завдано моральну шкоду у кримінальному провадженні №0001018.

В судовому засіданні скаржник наполягає на задоволенні скарги.

Слідчий в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали скарги та надані матеріали кримінального провадження №0001018, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

17.09.2020 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001018 та за №0001019, зареєстровано кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185, ч.2 ст.365 КК України, які 30.09.2020 року об`єднані в одне провадження за №0001018. Суть правопорушення полягає у можливому вчиненні неправомірних дій окремими працівниками ДУ «Замкова виправна колонія №58», а саме у застосуванні фізичної сили та неодноразовому викраденні особистих речей ОСОБА_3 ..

07.10.2020 року ОСОБА_3 подав слідчому Другого відділу СВ ТУ ДБР розташованого в м.Хмельницькому ОСОБА_4 , який розслідує кримінальне провадження №0001018 клопотання про залучення його в якості потерпілого та вручення пам`ятки про процесуальні права і обов`язки потерпілого.

Постановою слідчого Другого відділу СВ ТУ ДБР розташованого в м.Хмельницькому ОСОБА_4 від 08.10.2020 року відмовлено у задоволенні поданого ОСОБА_3 клопотання щодо визнання потерпілим у кримінальному провадженні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.2 ст.365 КК України, про що останньому було повідомлено листом №Г-5465/14-01-02-20 від 08.10.2020 року.

У відповідності до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, а ст.26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відмовляючи ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим, слідчий у постанові від 08.10.2020 року вказує на відсутність будь-яких відомостей (доказів), які б свідчили про те, що вказаним кримінальним правопорушенням останньому було завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. І дослідженні, в судовому засіданні, матеріали кримінального провадження, іншого не доводять. Досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001018 перебуває на початковій стадії та будь - яких доказів того, що дії про які вказує ОСОБА_3 в заяві про вчинення кримінальних злочинів, мали місце і що це заподіяло ОСОБА_3 матеріальної або моральної шкоди, в кримінальному провадженні наразі немає. Тому питання щодо визнання заявника потерпілим поставлено передчасно.

Слідчий обґрунтовано застосовує у постанові ч.5 ст.55 КПК України, якою визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до п.4 узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» саме правильність застосування слідчим або прокурором ст.55 КПК України є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.

Системний аналіз змісту ст.55 КПК України на предмет того, хто є потерпілим у кримінальному провадженні, дає однозначні підстави вважати, що це особа, якій кримінальним правопорушенням, вчиненим іншою особою, заподіяно збитки. В даному ж випадку, в ході досудового розслідування не встановлено будь яких даних, котрі б вказували на наявність збитків, заподіяних ОСОБА_3 в ході кримінального провадження.

Таким чином, вважаю, що постанова від 08.10.2020 року про відмову в визнанні потерпілим є вмотивованою, обґрунтованою та відповідає вимогам ст.ст.40, 55, 110, 220 КПК України. Висновки слідчого, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження №0001018, тому у задоволенні поданої ОСОБА_3 скарги, на даній стадії досудового розслідування, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 у скарзі на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1