Справа № 729/426/20
1-кп/729/97/20 р.

У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2020 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:
Судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарки ОСОБА_2
за участю:
обвинуваченого ОСОБА_3
В провадженні Бобровицького районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 197-1 КК України (самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці, що знаходиться в охоронюваній зоні) за наступних обставин: у період з березня 2012 року по жовтень 2012 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, маючи умисел на зайняття земельної ділянки в охоронній зоні, діючи всупереч вимогам статей 112, 116, 118, 123, 124, 125, 126 Земельного Кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування та державної реєстрації про передачу у власність чи надання у користування земельної ділянки, а також статей 60, 61 Земельного Кодексу України, в порушення ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», та у порушення ст.ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України, відповідно до яких у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів, а також вказаними статтями передбачений правовий порядок користування землями водного фонду, самовільно зайняв земельну ділянку загальною площею 0,0034 га, розташовану в межах АДРЕСА_2 в водоохоронній зоні та прибережній захисній смузі, річки Бистриця (відстань від водного дзеркала річки 10 метрів) і самовільно збудував в прибережній захисній смузі на даній земельній ділянці гараж за відсутності відповідного рішення про передачу вказаної земельної ділянки у власність або передання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо неї та державної реєстрації, чим порушив вимоги статей 60, 61 Земельного кодексу України щодо обмеження у використанні земельних ділянок прибережних захисних смуг навколо водойм.
В судовому засіданні обвинувачений звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України та закриття кримінального провадження.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до такого висновку.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з приписами ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Органами досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 197-1 КК України як самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці, що знаходиться в охоронюваній зоні.
У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст.197-1 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від одного до трьох років.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч.2,3 ст. 49 КК України.
Діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місцеу період з березня 2012 року по жовтень 2012 року, тобто на сьогодні з дня вчинення останнім інкримінованого йому злочину минуло більше 5 років.
ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює характер обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст.197-1 КК України, розуміє свої права, визначені ч.3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, а також наслідки закриття кримінального провадження. У суду відсутні будь-які сумніви у добровільності такої позиції обвинуваченого.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно норм п.2 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Матеріали провадження не містять даних про процесуальні витрати
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не застосовувався та, враховуючи прийняте у провадженні рішення, підстави для обрання такого заходу відсутні.
Отже враховуючи вищевикладене суд вважає, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 197-1 КК України підлягає закриттю.
Керуючись ст.44, 49, ч.4 ч.197-1 КК України, ст.ст. 284, 285-288, 314, 372 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_3 - задовольнити.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності передбаченої ч.4 ст. 197-1 КК України на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1