Справа№ 693/32/20
1-кс/693/41/20
УХВАЛА
30.01.2020 слідчий суддя Жашківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного: ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Жашків Черкаської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 не працюючий, українець, громадянин України, із середньою освітою, одружений, учасником бойових дій не являється, не судимий, на утриманні малолітня дитина,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України;
Слідчий СВ Жашківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Встановлено, що до СВ Жашківського ВП УВП ГУНП в Черкаській області надійшов рапорт співробітника о/у СКП Жашківського ВП про те, що під час проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що особа чоловічої статі ОСОБА_9 , за попередньою змовою з іншими особами, розповсюджують наркотичні засоби та психотропні речовини на території м. Жашків та Жашківського району Черкаської області.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи вимоги Закону України № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року «Про незаконний обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», у не встановлений спосіб незаконно придбав 2 пакета з полімерного матеріалу, в який упаковано подрібнену речовину зеленого кольору рослинного походження, 4 згортка з фольги, в які розфасовано порошкоподібну речовину білого кольору, пакет з полімерного матеріалу в який упаковано порошкоподібну речовину білого кольору, пристрій для подрібнення наркотичних засобів в середині якого міститься подрібнена речовина рослинного походження, після чого, усвідомлюючи, що дані речовини являються особливо небезпечними наркотичними засобами та психотропними речовинами, став їх незаконно зберігати у приміщенні гаража, що розташований за місцем його проживання по АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.
28.01.2020 року у період часу з 07 год. 35 хв. по 10 год. 34 хв. за результатами проведення обшуку домоволодіння, надвірних споруд та будівель по АДРЕСА_1 , в приміщенні гаража було виявлено та вилучено 2 пакета з полімерного матеріалу, в які упаковано подрібнену речовину зеленого кольору рослинного походження, пристрій для подрібнення наркотичних засобів в середині якого міститься подрібнена речовина рослинного походження що являються особливо небезпечними наркотичними засобами канабісом, металеву бляшанку в середині якої знаходився полімерний пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, 4 згортка з фольги, в які розфасовано порошкоподібну речовину білого кольору, що являється психотропною речовиною амфетаміном у великих розмірах.
Таким чином, наявні підстави для висновку про вчинення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин у великих розмірах.
28 січня 2020 року ОСОБА_6 , 31 травня 1985 року затримано в порядку ст. 208 КПК України.
29 січня 2020 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5, ч.1 ст.177 КПК України, а саме:
1) можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, так як він усвідомлює, що за вчинений злочин йому загрожує покарання на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна;
2) незаконно впливати на свідків, понятих у цьому ж кримінальному провадженні, так як останньому із матеріалів кримінального провадженні відомо їхні анкетні дані, у зв`язку з чим для ухилення від кримінальної відповідальності він може впливати на них шляхом умовлянь, погроз, примусу, щоб останні змінили свої свідчення на його користь або взагалі відмовились від пред`явлення будь-яких обвинувачень останньому. Таким чином він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Ризик щодо незаконного впливу на учасників кримінального провадження зазначений в п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України;
3) вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що останній не працює та не має будь-яких доходів, а тому може знову розпочати розповсюджувати наркотичні засоби та психотропні речовини.
4) можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.
Такі ризики ґрунтуються і на тому, що отримані відомості в кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_6 в повній мірі знайшли своє підтвердження, про що свідчить задокументований факт незаконного придбання, зберігання з метою збуту, наркотичних засобів та психотропних речовин.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, оскільки ОСОБА_6 підозрюється не тільки у вчиненні тяжкого злочину, а й не має постійного місця роботи, може переховуватись від слідства і суду та впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Захисники підозрюваного заперечували проти обрання його підзахисному міри запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, оскільки вважають, що ризики зазначені у клопотанні не доведені, підозра за ч.2 ст. 307 КК України є взагалі нічим не обгрунтованою, слідчим допущено процесуальні порушенні в ході досудового розслідування. ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, займається ремонтом автомобілів на дому, має стійкі соціальні зв`язки не ухиляється від слідства, має хронічні хвороби, а тому можливо обрати домашній арешт.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 просив у задоволенні клопотання відмовити та обрати домашній арешт запевняючи, що не має наміру ухилятися від слідства та суду.
Заслухавши доводи прокурора, захисників та підозрюваного, вивчивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до ч.1, п. 4 ч.2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, суд разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007 року, п.48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, суд позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, враховує також тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, тобто є підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може ухилятися від кримінального провадження та покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тому обрання відносно нього будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представлятиметься можливим.
Підозрюваний ніде не працює, та обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Позитивна характеристика та стан здоров`я, наявність утриманців у підозрюваного, не перешкоджає обрати винятковий запобіжний захід, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та наявність ризиків, визначених п.п. 1, 4, 5, ч. 1 ст. 177КПК України.
Кількість та фасування вилучених наркотичних засобів, що не заперечується самим підозрюваним, свідчить про намір їх збуту, а в сукупності з іншими доказами, це підтверджує обґрунтованість підозри саме за ч. 2 ст. 307 КК України. Кваліфікація саме за ч. 2 ст. 307 КК України вказує на зберігання з метою збуту, а не їх збут.
За викладених обставин, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду враховуючи тяжкість злочину, та продовжити злочину діяльність, оскільки сам вказав, що інколи вживає наркотичні засоби.
Виходячи з викладеного, запобігти ризикам, визначеним пунктами 1, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, окрім як обрання виняткового виду запобіжного заходу немає.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених даним Кодексом.
Одночасно, з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 30.01.2020 року становить 126 120 (сто двадцять шість тисяч сто двадцять) грн. 00 коп.
У разі внесення підозрюваним застави у визначеному розмірі, на останнього покладаються обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду. Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави.
Заяв і скарг від підозрюваного щодо застосування до нього фізичного впливу з боку працівників поліції не надходило.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177,182-184, 193, 194, 196, 197,309 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого СВ Жашківського відділення поліції Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів.
Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів з урахуванням часу фактичного затримання.
Початок строку тримання під вартою обчислювати з 28 січня 2020 року.
Закінчення строку дії ухвали: 28 березня 2020 року.
Виконання ухвали покласти на Жашківський ВП Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області.
Визначити розмір застави, у розмірі у розмірі 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 30.01.2020 року становить 126 120 (сто двадцять шість тисяч сто двадцять) грн. 00 коп.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції впродовж п`яти днів з дня її проголошення, підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Копію ухвали вручити підозрюваному негайно.
Слідчий суддя: ОСОБА_1