Справа № 216/5239/19
провадження 1-кс/216/766/20
УХВАЛА
іменем України

10 березня 2020 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, публічного акціонерного товариства «ПІВНІЧТРАНС», про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:
25 лютого 2020 року публічне акціонерне товариство «ПІВНІЧТРАНС» звернулось до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з клопотанням про скасуванням арешту майна, а саме: транспортного засобу автобуса «Рута 22 ИНВА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 02.04.2014 належить ПАТ «ПІВНІЧТРАНС», накладеного на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.09.2019.

Заява мотивована тим, що, з часу накладання арешту на вищевказаний транспортний засіб було проведено експертизу та всі необхідні слідчі дії, що в подальшому застосуванні арешту відпадає потреба.

У судове засідання представник третьої особи, слідчий та прокурор не з`явились, про місце, день та час розгляду клопотання повідомлялись своєчасно та належним чином. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, в провадженні СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001550 від 24 серпня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно з вимогами частини 1, пункту 1 частини 2 та частини 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті (ст. 98 КПК України).

Також матеріалами справи підтверджено, що на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 від 12 вересня 209 року було накладено арешт на вилучений автобус «Рута 22 ИНВА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 02.04.2014 належить на праві приватної власності ПАТ «Північтранс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , із подальшою забороною власнику чи уповноваженою ним особою користуватися та розпоряджатися вищевказаним майном до закінчення досудового розслідування та судового провадження.

Під час розгляду питання про арешт вказаного вище майна слідчий суддя дійшов висновку про те, що арешт майна є крайнім та необхідним, а також найбільш ефективним, у зв`язку з тим, що іншими заходами, окрім як накладення арешту на автомобіль забезпечити схоронність вказаного рухомого майна, недопущення його знищення, розтрати, приховування, відчуження, перетворення, пересування, зникнення неможливо.

При цьому згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Одночасно з цим зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Слідчий суддя, дослідивши матеріали заяви, дійшов висновку про те, що необхідність скасування арешту майна заявником не доведена через відсутність відомостей, щодо вчинення всіх слідчих або процесуальних дій, а саме, що проведено слідчий експеримент, а отже скасування арешту майна та його подальше повернення володільцю або користувачу може ускладнити здійснення досудового розслідування, внаслідок чого питання про скасування арешту майна є передчасним та недоцільним.

З урахуванням викладеного слідчим суддею не вбачається підстав для задоволення клопотання публічного акціонерного товариства «ПІВНІЧТРАНС».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 93, 170, 174, 303, 306-308, 311, 532-533 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, публічного акціонерного товариства «ПІВНІЧТРАНС», про скасування арешту майна а саме, автобуса «Рута 22 ИНВА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та надання дозволу власнику та довіреним (уповноваженим) особам користуватися та розпоряджатися зазначеним автобусом, відмовити в повному обсязі.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1