Справа № 1-7/11
УХВАЛА
15.05.2020 року м. Кам`янка-Бузька
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янка-Бузька клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_5 , -
Захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 16.07.2012р. (справа №1311/1-7/11). Клопотання обгрунтоване тим, що вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 16.07.2012 р. у справі №1311/1-7/11 ОСОБА_5 було засуджено за ч.3 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки; ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 19.02.2013 р. вказаний вирок в частині покарання залишено без змін. Вирок набрав законної сили 19 лютого 2013 року. Оскільки ч.3 ст. 286 КК України являється тяжким злочином, то відповідно до п.3 ч.1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин. Тобто строк давності виконання вироку за тяжкий злочин становить 5 років. З моменту набрання законної сили вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 16.07.2012р. тобто після постановлення ухвали Апеляційного суду Львівської області від 19.02.2013 р. пройшло вже понад 6 років та 9 місяців, що є підставою для звільнення від відбуття покарання. ОСОБА_5 не ухилявся від виконання вироку, а вирок не виконувався з незалежних від ОСОБА_5 причин. Зокрема, при спробі доставити останнього до установи виконання покарань в засудженого стався інфаркт, згодом ще один, що унеможливило відбування призначеного йому покарання. Окрім цього, відповідно до наказу УОЗ ЛМР клініко-експертною комісією з допомоги при серцево-судинних та судинно-мозкових захворюваннях проведено засідання з метою вивчення медичної документації та оцінки загального стану хворого ОСОБА_5 . За результатами роботи комісією ОСОБА_5 підтверджено діагноз: ІХС: нестабільна стенокардія з ішемією міокарда по передньо-боковій та задній стінках ЛШ; післяінфарктний (2009, 06.06.2013 р., рецидив 03.07.2013 р.) кардіосклероз; стенозуючий атеросклероз коронарних артерій (коронарноангіографія за 2011 р.); гіпертонічна хвороба ІІІ ст., ступінь 3, ризик дуже високий. На час огляду ОСОБА_5 07.08.2013 р. комісією встановлено, що хворий за станом здоров`я потребує стаціонарної допомоги. Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 24.12.2015р. ОСОБА_5 скеровано для проведення медичного обстеження спеціальною лікарською комісією при Управлінні пенітенціарної служби України у Львівській області для складення висновку про медичний огляд. Однак, з причин незалежних від ОСОБА_5 такий огляд не було проведено. ОСОБА_5 органами поліції ГУ НП у Львівській області в розшук не оголошувався. Враховуючи наведене, сплинув визначений у Кримінальному кодексі України строк давності виконання вироку суду, що у свою чергу є підставою для звільнення останнього від відбування покарання.
У судовому захисник та засуджений клопотання підтримали та просять його задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 16.07.2012р. у справі №1311/1-7/11 ОСОБА_5 було засуджено за ч.3 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки; ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 19.02.2013 р. вказаний вирок в частині покарання залишено без змін. Вирок набрав законної сили 19 лютого 2013 року.
Виконання вироку - це кінцевий етап правозастосовної кримінально-процесуальної діяльності, що підводить своєрідний підсумок усього механізму функціонування кримінальної юстиції держави. Стадія виконання вироку включає в себе наступну кримінально-процесуальну діяльність суду: звернення судових рішень до виконання; виконання судових рішень; вирішення питань, пов`язаних з виконанням судових рішень.
Ст. 539 КПК України передбачає, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.
Закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є юридичним фактом, з яким КК України пов`язує звільнення від відбування покарання засудженої особи.
Чинним Кримінальним кодексом України встановлюється три умови інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку: закінчення зазначених у ст. 80 КК України строків; не ухилення засудженого від відбування покарання; не вчинення протягом встановлених ч.ч. 1 та 3 ст. 80 строків нового середньої тяжкості, тяжкого, або особливо тяжкого злочину. Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.
У поданому клопотанні захисник зазначає про те, що вирок не виконувався від незалежних від ОСОБА_5 причин, оскільки при спробі доставити останнього до установи виконання покарань в засудженого стався інфаркт, згодом ще один, що унеможливило відбування призначеного йому покарання.
Як встановлено у судовому засіданні 24.12.2015року у справі №446/1959/13-к ухвалою суду заяву ОСОБА_4 про проведення медичного обстеження ОСОБА_5 задоволено. Скеровано ОСОБА_5 засудженого вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 16.07.2012 року для проведення медичного обстеження спеціальною лікарською комісією при Управлінні пенітенціарної служби України у Львівській області, вул. Архипенка, 1 м.Львів - для складення висновку спеціальної лікарської комісії про медичний огляд.
Згідно відповіді наданої Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання покарання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 21.02.2020 року № СВПР-85 згідно інформації служби по контролю за виконанням судових рішень ОСОБА_5 в установах виконання покарань Львівської області не перебуває та не вибував, медичне обстеження не проходив.
Наведене спростовує покликання захисника про не проведення медичного огляду з незалежних від ОСОБА_5 причин.
Статтею 84 КК України передбачено, що особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу від 28.09.1973 року №8, факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.
Відповідно до Інструкції про порядок медичного обстеження засуджених, які страждають тяжкими хворобами, обстеження таких засуджених здійснюється спеціальними лікарськими комісіями, які, за результатами обстеження складають відповідний висновок.
Однак, як вбачається з наданих суду матеріалів, висновок про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, не складався.
Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі задоволенню не підлягає, оскільки таке подане до суду поза межами вищезазначеної встановленої законом процедури та відповідних документів, що є обов`язковою умовою для звернення до суду.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд -
у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7(семи) днів з моменту її проголошення через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1 .

Оригінал ухвали.