Пр. № 1-кп/521/491/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі колегії суддів:
під головуванням судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні залу суду, кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені, Одеської області, гр. України, з середньою технічною освітою, розлученого, маючого на утримані малолітню дитину 2009 року народження, працевлаштованого вантажником в КП «Водоканал», Ренійської Міської Ради, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до положень ст. 89 КК України, особи що не має судимостей,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, суд, -
ОСОБА_9 , у невстановлений день, час та місці, за невстановлених досудовим розслідуванням та судом обставин, вступив у попередню змову з невстановленими особами, які перебувають на території Грузії та Туреччини, направлену на здійснення вербування та переміщення кількох осіб з метою їх подальшої експлуатації та втягнення у злочинну діяльність з використанням обману та уразливого стану на території Республік Італія, Греція, Туреччина, пов`язану з перевезенням нелегальних мігрантів.
Зокрема, ОСОБА_9 , постійно знаходячись на території України, згідно відведеної йому ролі, мав підшукати осіб, які перебували в уразливому стані та здійснювати їх вербування, сприяти оформленню ними документів для виїзду за кордон та забезпечити переміщення завербованих осіб до Республік Італія, Греція, Туреччина для їх подальшої експлуатації невстановленими досудовим розслідуванням особами та втягненні у злочинну діяльність з метою отримання протиправної вигоди.
31.10.2018 року, ОСОБА_9 , перебуваючи біля торгівельного центру «Лаванда», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 2, маючи умисел на здійснення вербування кількох осіб з метою подальшого їх переміщення за межі України для експлуатації та втягнення у злочинну діяльність, пов`язану з нелегальним перевезенням мігрантів, діючи з корисливих мотивів, довідавшись, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, перебувають в уразливому стані, усвідомлюючи ці обставини, умисно використовуючи їх у своїх протиправних цілях став вчиняти дії, направлені на вербування зазначених осіб та пропонувати роботу пов`язану з морськими перевезеннями людей.
При цьому, ОСОБА_9 роз`яснив ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що вони повинні будуть здійснювати незаконне перевезення мігрантів, за що передбачена кримінальна відповідальність, проте діючи умисно, шляхом обману ОСОБА_9 запевнив ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що вказана робота хоч і є незаконною, але найтяжчими наслідками для них, які можуть настати - це депортація до України. При цьому, ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_11 та ОСОБА_12 умови проживання та роботи, а також про оплату за виконану ними роботу у розмірі 3000 доларів США.
З метою остаточного переконання потерпілих, ОСОБА_9 запевнив ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що всі витрати пов`язані з виїздом за кордон, будуть оплачені роботодавцем, та завдяки цій роботі вони змінять своє скрутне матеріальне становище.
Продовжуючи свої протиправні дії, під час телефонної розмови, 18.06.2019 року, ОСОБА_9 , довідавшись, що ОСОБА_11 внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи, постійного джерела доходів, наявності боргових зобов`язань, наявності тяжких хвороб, які потребують дорогого лікування, умисно використовуючи його у своїх протиправних цілях став запевняти, що його пропозиція щодо «роботи» актуальна та запропонував зустрітись 25.06.2019 разом із ОСОБА_12 для обговорення остаточних деталей роботи.
В подальшому, 25.06.2019 року, приблизно о 14 годині, ОСОБА_9 зустрівся з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на Привокзальній площі в м. Одесі, під час зустрічі ОСОБА_9 повідомив потерпілим, що для їх нелегальної роботи з перевезення біженців вже підібрана яхта та куплені авіаквитки, всі витрати, пов`язані з виїздом до Туреччини оплачує приймаюча сторона.
Продовжуючи свої злочинні дії, реалізуючи умисел, направлений на переміщення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у невстановлений час 28.09.2019 року, ОСОБА_9 переслав на мобільний телефон ОСОБА_11 та ОСОБА_12 квитки заброньовані на 29.06.2019 року на літак рейсом «Одеса-Стамбул» та «Стамбул - Даламан», які були придбані приймаючою стороною, повідомивши при цьому потерпілих, їх повинні зустріти невстановлені слідством особи, які в подальшому організують їх транспортування до місця роботи.
Обвинувачений ОСОБА_9 , будучи допитаним в ході судового розгляду, свою вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі, та пояснив, що дійсно протягом червня - вересня 2019 року, він здійснив вербування раніше незнайомих йому гр. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з метою їх подальшого втягнення в злочинну діяльність та експлуатації на території іноземних держав за грошову винагороду за вказаних в обвинувальному акті обставин. У скоєному щиро розкаявся.
Окрім повного визнання своєї вини, винна обвинуваченого ОСОБА_9 , в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників кримінального провадження, судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_9 у скоєному кримінальному правопорушенні повністю доказана та кваліфікує його дії по ч. 2 ст. 149 КК України за кваліфікуючими ознаками: вербування та переміщення людини, вчинене з метою експлуатації, втягненні у злочинну діяльність, з використанням уразливого стану особи, щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наявність у останнього стійких соціальних зав`язків, наявність на утриманні малолітньої дитини, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, повне визнання своєї вини у скоєному правопорушенні.
Обставин справи, що обтяжують покарання, в ході судового розгляду не встановлено.
Враховуючи викладене, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, працевлаштований, є особою, що не має судимостей, колегія суддів вважає за можливе призначити ОСОБА_9 покарання в нижніх межах санкції осудної статті з випробуванням, вважаючи, що виправлення особи можливе без ізоляції від суспільства, а призначене судом покарання буде достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження скоєння ним нових правопорушень.
Цивільний позов та судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в один рік та шість місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Обрати ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Речові докази по справі:
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 349 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3