Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/792/19
Провадження № 1-кп/475/32/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2020смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора : ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

потерпілої: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Доманівка кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грибоносове, Доманівського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, співмешкає, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, освіта неповна загальна середня, раніше судимого 22.09.2017року Доманівським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 200годин громадських робіт,22.11.2018 року Доманівським районним судом Миколаївської області за ст.70, ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, 13.09.2019р. Доманівським районним судом за ч 2 ст.389 КК України до 1р. обмеження волі, з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрованого в с.Мостове, Доманівського району Миколаївської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2018року, вироком Доманівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України відносно співмешканки ОСОБА_6 .

01.02.2019року та 14.02.2019року, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання, повторно, розуміючи протиправний характер своїх дій, направлений на спричинення фізичного та психологічного насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та відповідно до постанови Доманівського районного суду від 12.03.2019року, визнаний винним у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу.

Крім цього, 24.03.2019року, ОСОБА_4 повторно, розуміючи протиправність та систематичність своїх дій, перебуваючи за місцем свого мешкання, вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , яка виразилася у психологічному насильстві відносно останньої, за що відносно нього повторно було складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 173-2 КУпП, та відповідно до постанови Доманівського районного суду від 09.04.2019 року повторно піддано адміністративному стягненню у виді штрафу.

Не зважаючи на рішення суду, ОСОБА_4 , на шлях виправлення не став та 01.04.2019року перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, спровокував словесний конфлікт, у ході якого діючи систематично, умисно, та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 психологічне насильство у вигляді словесних образ та принижень гідності останньої.

Отже, вказаними насильницькими діями ОСОБА_4 заподіяв своїй співмешканці ОСОБА_6 систематичні фізичні та психологічні страждання.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненому злочині визнав повністю і суду пояснив, що з ОСОБА_6 вони тривалий час проживають однією сімєю без реєстрації шлюбу. Від фактичних шлюбних відносин вони мають двох неповнолітніх дітей. Дійсно в листопаді 2018р. його було засуджено вироком суду за спричинення потерпілій тілесних ушкоджень. Обвинувачений не заперечує проти притягнення його в лютому 2019р. до адміністративної відповідальності за спричинення сварки із співмешканкою. Пояснює, що перебував в стані алкогольного спяніння, дійсно сварився та ображав дружину. В березні 2019р. також притягувався за насильство відносно співмешканки до адміністративної відповідальності. В квітні 2019р., також мав конфлікт із співмешканкою. Однак, у вчиненому кається, обіцяє, що виправиться, більше не буде зловживати спиртними напоями.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що проживає з обвинуваченим однією сімєю тривалий час без реєстрації шлюбу. Від фактичних шлюбних відносин вони мають двох неповнолітніх дітей. Обвинувачений зловживає спиртними напоями і перебуваючи в стані алкогольного спяніння вчиняє вдома сварки. В ході сварок, неодноразово спричиняв їй тілесних ушкоджень. За спричинення їй тілесних ушкоджень, обвинуваченого було засуджено в листопаді 2018р. Після винесення вироку, ОСОБА_4 продовжував вживати спиртні напої та вчиняти сварки в сімї, застосуваючи фізичну силу, за що його неодноразово притягували до адміністративної відповідальності. На даний час, обвинувачений перестав застосовувати фізичну силу до потерпілої, але не перестав вживати спиртні напої, із-зав чого сварки в сімї продовжуються. Зароблені гроші від тимчасових заробітків витрачаються на придбання спиртних напоїв.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненому злочині, крім визнання обвинуваченим своєї вини, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію кримінального провадження за № 0000139 від 02.04.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне праволпорушення від 02.04.2019р., згідно якого потерпіла ОСОБА_6 повідомила про вчинення насильства психологічного характеру відносно неї співмешканцем ОСОБА_4 ;

-протоколом № 68 медичного освідування для встановлення факту вживання алкоголю та стану спяніння від 02.04.2019р., відповідно до якого ОСОБА_4 , на момент освідування, перебував в стані алкогольного спяніння;

-протоколом медичного освідування для встановлення факту вживання алкоголю та стану спяніння від 02.04.2019р., відповідно до якого ОСОБА_6 , на момент освідування, не перебувала в стані алкогольного спяніння;

-вироком Доманівського районного суду від 22.09.2017р. , відповідно до якого ОСОБА_4 засуджено за ч 1 ст.125 КК України до 200 год. громадських робіт за спричинення тілесних ушкоджень дитині ОСОБА_7 , 2013р. народження;

-вироком Доманівського районного суду від 22.11.2018р. відносно ОСОБА_4 за ч 1 ст.125 КК України, згідно якого ОСОБА_4 засуджений до 240 год. громадських робіт за спричинення тілесних ушкождень потерпілій ОСОБА_6 ;

-постановою Доманівського районного суду від 12.03.2019р. про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч1 ст.173-2 КУпАП за вчинення насильства в сімї псилогічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_6 ;

-постановою Доманівського районного суду від 09.04.2019р. про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч2 ст.173-2 КУпАП за вчинення насильства в сімї псилогічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_6 ;

-довідкою Мостівської сільської ради № 364 від 03.04.2019р. про склад сімї , згідно якої до складу сімї ОСОБА_4 входять ОСОБА_6 - співмешканка та діти: ОСОБА_8 , 2011р. народження , ОСОБА_7 , 2013р. народження;

-висновком судово-психіатричної експертизи № 131 від17.05.2019р., згідно якого ОСОБА_4 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння страждав стійким психічним розладом- легкою розумовою відсталістю, ускладненою синдромом залежності від алкоголю. Ступінь вираженості психічних порушень така, що не позбавляла ОСОБА_4 здатності віддавати собі звіт в своїх діях і керувати ними в період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння. ОСОБА_4 в теперешній час страждає стійким психічним розладом-легкої розумової відсталості, ускладеної синдромом залежності від алкоголю. Психічний розлад, на який страждає ОСОБА_4 , не є тимчасовим та він в теперешній час може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_4 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Аналізуючи досліджені письмові докази, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ст.126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у пред"явленному обвинувачені, доведена повністю.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, характеристику особи, винної у вчинені злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимий, вчинив злочин невеликої тяжкості. За місцем проживання характеризується з негативної сторони.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому , суд враховує рецидив злочинів.

Обставину, у виді вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного спяніння , зазначену органом досудового розслідування у обвинувальному акті, суд вважає необхідним виключити , так як дана обставина не зазначена у формулюванні обвинувачення.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд бере до уваги щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ч2 ст.66 КК України суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 такі, як повне визнання ним своєї вини, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину та щиро кається, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, однак, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, також, враховуючи думку потерпілої ОСОБА_6 , яка вважає, що обвинувачений не виправився, продовжує зловживати спиртними напоями, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання, повязане з ізоляцією від суспільства, у виді арешту. На думку суду, лише таке покарання може сприяти виправленню обвинуваченого.

Вироком Доманівського районного суду від 13.09.2019р. ОСОБА_4 засуджено за ч 2 ст.389 КК України до 1 року обмеження волі, з застосуванням ст.75 КК України, з встановленням іспитового строку на 1 рік та покладенням обовязків, передбачених ст.76 КК України..

Враховуючи, що події за даним обвинуваченням мали місце до постановлення попереднього вироку, суд вважає необхідним при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів, застосувати ч 4 ст.70 КК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити покарання у виді арешту, строком на 3 (три) місяці.

На підставі ч 4 ст.70 КК України , покарання за вироком Доманівського районного суду від 13.09.2019 р. у виді 1 (одного)року обмеження волі, з застосуванням ст.75, 76 КК України, з встановленням іспитового строку на 1(один) рік - виконувати самостійно.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирати.

Строк відбуття покаранння у виді арешту рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 діб з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1