Житомирський апеляційний суд
Справа №292/239/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року. Колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на вирок Червоноармійського районного суду Житомирської області від 23 березня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000390 за ч. 2 ст. 121 КК України щодо ОСОБА_9 (далі ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Строганівка Сімферопольського району Кримської області, жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, -

в с т а н о в и в:

Цим вироком Рожка засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили змінено з домашнього арешту в нічний час на тримання під вартою, взято Рожка під варту в залі суду.

Вирішено зарахувати у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_10 у період з 24 грудня 2018 року по 24 квітня 2019 року.

Вирішено стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз.

Згідно вироку, о 3 год. 24 грудня 2018 року у жилій кімнаті будинку АДРЕСА_2 під час суперечки, що виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин зі своєю матір`ю ОСОБА_11 (далі ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно стягнув ОСОБА_12 з ліжка на підлогу та шляхом нанесення їй ногами зі значною силою прикладання численних ударів в живіт, груди, обличчя та кінцівки, заподіяв потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя у момент заподіяння, у вигляді масивного синця на лівій боковій поверхні тулубу, переломів 6, 7, 8, 9, 10, 11 ребер між передньою підпахвовою та лопатковою лініями зліва прямого характеру, ушкодження плеври та легеневої тканини, ушкодження селезінки, розриву печінки, які у своїй сукупності та по механізму свого утворення є тупою травмою тулуба, та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_12 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в комунальній установі "Центральна районна лікарня Пулинської районної ради" від тупої травми тулубу, яка ускладнилася шоком. Вказаними діями ОСОБА_10 також спричинив ОСОБА_12 легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в правій навколоорбітальній ділянці та крововиливу в м`які тканини в проекції надбрівної дуги справа, крововиливу в м`які тканини в проекції лобної тім`яної та скроневої кісток зліва, синця на нижній повіці лівого ока, синця на підборідді, синця в проекції правого плечового суглобу, синця на правому плечі, садна на правому лікті, синця на лівому плечі, - що не знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати вирок та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях обвинуваченого складу злочину. Посилаючись на свою оцінку доказів, твердить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильність оцінки судом доказів, недоведеність стороною обвинувачення винності ОСОБА_10 у вчиненні злочину. Зокрема, вказує на неврахування судом показань обвинуваченого про психологічний тиск на нього з боку працівників поліції під час його допиту та проведення слідчого експерименту, відсутність прямих доказів винності обвинуваченого у спричиненні тяжких тілесних ушкоджень своїй матері.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_13 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а вирок - без змін. Твердить про законність та обґрунтованість вироку та безпідставність доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доводи захисника, пояснення обвинуваченого та потерпілого, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.
З матеріалів справи видно, що суд першої інстанції повно додержався вимог КПК України при розгляді даної справи та постановив законне та обґрунтоване рішення.

Висновки місцевого суду про доведеність винності ОСОБА_10 у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , що спричинило смерть потерпілої, та кваліфікацію цих дій за ч. 2 ст. 121 КК України, - є обґрунтованими, оскільки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються сукупністю допустимих та достовірних доказів, повно досліджених судом першої інстанції під час судового розгляду.
Суд першої інстанції обґрунтовано визнав достовірними наведені у вироку детальні неодноразові зізнавальні показання ОСОБА_10 про обставини нанесення ним ОСОБА_12 ударів ногами по різним частинам тіла з причини того, що остання сказала, що не знає, де знаходиться горілка, - що давалися обвинуваченим у присутності різних захисників у попередніх судових засіданнях до квітня 2019 року, оскільки ці показання детально узгоджуються з наведеними у вироку даними протоколів огляду місць події, висновків судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 про виявлення на трупі постраждалої тяжких тілесних ушкоджень, які могли бути заподіяні за вказаних обвинуваченим та у вироку обставин, та знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_12 ; висновків експертиз про виявлення антигену ОСОБА_14 на шкарпетках, вилучених у Рожка, та у змивах зі слідів бурого кольору з килиму з будинку загиблої ОСОБА_12 , походження якого можливе від ОСОБА_12 , крові якої властивий даний антиген; показаннями потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_15 про те, що вранці 24.12.2018 вони бачили побиту ОСОБА_12 в її будинку, яка стверджувала, що її побив її син ОСОБА_16 обвинувачений ОСОБА_10 ; показаннями свідка ОСОБА_17 (лікаря) про те, що при первинному огляді та в подальшому до настання смерті постраждала ОСОБА_12 розповідала, що її вночі побив син після того як вона забрала і заховала від нього горілку.
Наведені у вироку докази повністю відповідають наявним у справі даним повної фіксації процесу технічними засобами (а. с. 113 т. 2).
Оскільки встановлені судом першої інстанції обставини під час кримінального провадження були досліджені повністю та без порушень, колегія суддів, з огляду на положення ч. 3 ст. 404 КПК України, відмовила у задоволенні клопотання захисника про повторне дослідження апеляційним судом всіх доказів у даній справі.
Під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_18 підтримав свої показання під час судового розгляду справи в суді першої інстанції.
З врахуванням вказаних фактичних обставин та інших наведених у вироку доказів суд обґрунтовано визнав недостовірними показання обвинуваченого ОСОБА_10 в судових засіданнях, починаючи з 05.04.2019., про те, що він не бив потерпілу ОСОБА_12 свою матір.
Суд першої інстанції належним чином перевіряв та обґрунтовано визнав недостовірною версію сторони захисту про те, що зізнавальні показання ОСОБА_10 давалися під психологічним тиском з боку працівників поліції, з урахуванням наведених у вироку даних про наявність синдрому залежності від алкоголю у Рожка, виявлення у нього об 11 год. 15 хв. 24.12.2018 під час медичного огляду стану алкогольного сп`яніння (1,4 проміле), показань поліцейських про обставини поведінки та дачі зізнавальних показань обвинуваченим, висновку судово-психіатричної експертизи.
Всім доказам у справі судом першої інстанції дано належну оцінку.
Місцевий суд, з належним дотриманням положень КПК України про допустимість доказів, не посилався у вироку на показання ОСОБА_12 та зізнавальні показання ОСОБА_10 на досудовому розслідуванні, а також правильно визнав допустимими вищевказані показання свідків з чужих слів.
Колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про неналежність та недопустимість як доказу протоколу огляду місця події від 24.12.2018 у зв`язку з тим, що флеш-карта, на якій зафіксовано відеозапис, не є оригіналом, оскільки дана слідча дія фіксувалася на певний технічний засіб з цифровим носієм інформації, вказаний у протоколі. Додаток до протоколу вказаної слідчої дії оформлений відповідно до вимог ст. 105 КПК України та досліджений у судовому засіданні відповідно до вимог ст. 99 КПК України.
Під час дослідження в судовому засіданні місцевого суду вказаної флеш-карти стороною захисту не заявлялося заперечень щодо дійсності зафіксованих на відеозаписі обставин.
Огляд місця події у будинку загиблої ОСОБА_12 здійснювався після дачі ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_19 добровільної згоди на огляд будинку по АДРЕСА_2 (а. с. 84, 93 т. 1).
Ухвалою слідчого судді від 26.12.2018 було задоволено клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку у житловому будинку, який належить ОСОБА_11 , що розташований по АДРЕСА_2 (а. с. 91-92 т. 1).
Свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 (поняті, що були присутні під час огляду місця події) в судовому засіданні місцевого суду показали, що до ОСОБА_10 жодний психологічний чи фізичний тиск не чинився.
Судом першої інстанції не допущено будь-яких істотних порушень КПК при розгляді даної справи.
Тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_22 про неправильність оцінки судом доказів, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність винності обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину є необґрунтованими.
Доводи захисника про порушення права на захист обвинуваченого під час досудового розслідування є безпідставними, оскільки згідно матеріалів справи, слідчі дії за участю підозрюваного ОСОБА_10 проводилися в присутності захисника.
Твердження захисника в апеляційній скарзі про фактичне затримання ОСОБА_10 за підозрою у вчиненні злочину з 10 по 11 год. 24.12.2018 не доведено будь-якими доказами у даній справі. Відсутні дані про заперечення стороною обвинувачення факту затримання підозрюваного ОСОБА_10 о 18 год. 05 хв. відповідно до протоколу затримання.
Призначене судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є справедливим та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчиненню нових злочинів.
Підстав для скасування чи зміни вироку, що є законним та обґрунтованим, не має.
Оскільки судом першої інстанції не визначено початок строку відбування покарання та з 23.03.2020 до даного часу обвинувачений ОСОБА_10 тримається під вартою в СІЗО ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8), відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати у строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_10 строк його попереднього ув`язнення у період з 23.03.2020 до 11.06.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Червоноармійського районного суду Житомирської області від 23 березня 2020 року щодо ОСОБА_9 , - без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_9 строк його попереднього ув`язнення тримання під вартою у період з 23.03.2020 до 11.06.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: