Справа № 199/2932/20
ВИРОК
іменем України

07 травня 2020 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000247 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2020, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Первомайську, Миколаївської області, зареєстрованого та фактично проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, із неповною середньою освітою, не одруженого, не маючого на утримані неповнолітніх та непрацездатних осіб, є особою з інвалідністю 3 групи, раніше не судимого -

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.309 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
захисник ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , 12.02.2020, приблизно о 08 годині 35 хвилин, перебував біля гаражів, що знаходяться неподалік будинку № 11 по вул. Котляревського в м. Дніпро, побачив на землі медичний шприц об`ємом 5мл., заповнений до позначки 2мл речовиною коричневого кольору, яку ОСОБА_3 визнав для себе, як особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «опій ацетильований». В цей час, у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

В подальшому, у той самий день та час, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, привласнив знайдений медичний шприц об`ємом 5 мл , заповнений до позначки 2 мл речовиною коричневого кольору та поклав його до своєї лівої шкіряної рукавиці, чорного кольору, яку тримав у своїх руках, тим самим незаконно придбав та почав зберігати вказаний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «опій ацетильований», для власного вживання, без мети збуту.

Далі, 12.02.2020, приблизно о 08 годині 39 хвилин, ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, утримуючи при собі медичний шприц об`ємом 5 мл, заповнений до позначки 2мл речовиною коричневого кольору, проходячи повз будинку № 11 по вулиці Котляревського в м. Дніпро, був помічений працівниками поліції, які відповідно до ст.ст. 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію» провели превентивні заходи, а саме: згідно з п. 4 ст. 32 «Перевірка документів» - якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином не можливо; згідно з п. 2 ст. 34 «Поверхнева перевірка» - поліцейський для здійснення поверхневої перевірки особи може зупиняти осіб та/або оглядати їх, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа має при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб. На запитання працівників поліції чи маються у ОСОБА_3 наркотичні засоби та інші речі обіг яких обмежений або заборонений, останній повідомив, що має при собі медичний шприц об`ємом 5 мл, заповнений до позначки 2 мл речовиною коричневого кольору, а саме «опій ацетильований», у зв`язку із чим, на місце події викликано слідчо-оперативну групу Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Після чого,12.02.2020, у період часу з 09 години 04 хвилин до 09 години 15 хвилин, слідчим СВ АНД ВП ДВГІ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , у присутності двох понятих, за вказаною вище адресою, проведено огляд місця події за результатами проведення якого ОСОБА_3 , із лівої рукавиці чорного кольору, яку останній тримав у руках, надав для огляду об`ємом 5 мл, котрий заповнений до позначки 2мл речовиною коричневого кольору. Дана рідина масою 2,0216г, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,1410г.
Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 у суді. Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчиненого ним кримінального правопорушення. ОСОБА_3 пояснив, що він дійсно, 12.02.2020, приблизно о 08 годині 35 хвилин, перебував біля гаражів, за адресою м. Дніпро вул. Котляревського №11, та побачив на землі медичний шприц з рідиною схожу на коричневу, зрозумівши що то наркотичний засіб, підібрав та поклав його до своєї лівої рукавиці, яку тримав у руках. Пізніше того ж дня його затримали працівники поліції і він добровільно видав медичний шприц з рідиною в середині.

ОСОБА_3 просив суд суворо не карати, врахувати щиросерде каяття.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, окрім визнання ним своєї вини, письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.
Так, відповідно до протоколу огляду місця події від 12.02.2020 в період часу з 09.04 до 09.15 години, слідчим СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 у присутності двох понятих та спеціаліста, ОСОБА_3 з перчатки дістав медичний шприц заповнений рідиною бурого кольору до відмітки 2 мл., яку він назвав «Опій». Під час огляду зазначений шприц вилучено та опечатано.

За результатами висновку експерта № 19/104-8/941 від 16.03.2020 року, надана на експертизу 16.03.2020 рідина масою 2,0216г, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,1410г.
Відповідно до постанови слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпроетровській області від 16.03.2020 речовими доказами визнано вилучений у ОСОБА_3 медичний шприц з наркотичною речовиною опій ацетильований, опечатано та передано до камери схову АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного в суді обвинуваченого у суду немає, оскільки ОСОБА_3 суду пояснив, що він добре розумів протиправність своїх дій, як і добре розумів їх наслідки.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як такі, що виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичної речовини, без мети збуту.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, та каяття обвинуваченого до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки вій визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

5.Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до середньої тяжкості злочинів, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, за місцем проживання скарг не надходило, раніше не судимий, є особою з інвалідністю 3 групи, перебуває на обліку в Дніпропетровському міському центрі профілактики та боротьби зі СНІДом з 18.06.2007, серопозитивний результат підтверджений референт, діагноз ВІЛ- інфекція1У клінічна стадія, хронічний вірусний гепатит асоційований вірусом «С», активна фаза вираженого ступеню активності. Знятий з обліку у лікаря нарколога з 24.10.2014 по відсутності даних, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2007 з діагнозом: Шизоїдний розлад особистості. Разом з тим, відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта №197 від 21.04.2020, ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості. Іспитований у період інкримінованого йому діяння міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді обмеження волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України із покладенням обов`язків визначених ст.. 76 КК України, обвинуваченого та захисника , які просили суворо не карати, також суд враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин що обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст. 309 КК України.

Разом із наведеним, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 , без реального відбування покарання та прийшов до висновку про звільнення від відбування покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України та із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Оскільки іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Призначення ж покарання у виді штрафу, який є найбільш м`яким видом кримінального покарання, не буде відповідати меті покарання, оскільки ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, офіційного доходу (заробітку) не має, а тому є вірогідність того, що покарання у виді штрафу особисто ОСОБА_3 виконано не буде. Тобто, такий вид покарання як штраф буде суперечити вимогам ст.65 КК України, та не сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до п.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий докази медичний шприц об`ємом 5 мл. з рідиною буро кольору опієм ацетильованим вилучений у ОСОБА_3 (під №856 передано до камери схову СВ АНД ВП ДВП ГУНП) знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи наркотичних засобів в сумі 785,05 гривень.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 -Почтовик

07.05.2020