УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 розглянувши подання начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_2 про передачу мобільного телефона в дохід держави,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» полковник внутрішньої служби ОСОБА_2 18.12.2019 звернувся до суду з поданням про передачу мобільного телефону марки в дохід держави.

Подання мотивовано тим, що 05.12.2019 року, о 10 годині 30 хвилин було проведено особистий обшук засудженому до ДПВ ОСОБА_3 , 1980 року народження, який слідував на тривале побачення.

Перед проведенням обшуку засудженому ОСОБА_3 було запропоновано здати заборонені для використання та зберігання предмети та речі, про наявність яких він заперечив.

В результаті проведеного обшуку в сумці з особистими речами даного засудженого було виявлено та вилучено прихований потаємним способом мобільний телефон марки «ХІАОМІ» модель M1903C3GG чорного кольору, ІМЕІ невідомий, без сім-карти.

Вищевикладений факт підтверджується матеріалами перевірки, про що свідчить рапорт ЧПНУ капітана внутрішньої служби ОСОБА_4 , зареєстрований у встановленій формі за №121 06.12.2019 та протокол вилучення заборонених предметів.

В ході проведення розслідування було встановлено, шо вилучений заборонений предмет належить засудженому до ДПВ ОСОБА_3 , 1980 року народження, який в письмовому пояснені вказав, що вилучений мобільний телефон дійсно належав йому.

Вилучений мобільний телефон марки «ХІАОМІ» модель M1903C3GG чорного кольору, ІМЕІ невідомий, без сім-карти, було здано на склад ДУ «Вінницька УВП (№1)», про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру №27 від 05.12.2019.

В ході проведення ряду оперативних заходів канал надходження вилученого забороненого предмета встановити не вдалось, про що свідчить рапорт оперуповноваженого оперативного відділу лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_5 .

На підставі викладеного особа, яка подала подання просить його задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали подання, дійшов висновку, що подання підлягає до задоволення.

Згідно ст. 107 ч. 1 абз. 5 КВК України засудженні, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовим актами Державного департаменту України з питань виконання покарань здійснювати листування з особами, які знаходяться за межами колоній, вести з ними телефонні розмови, у тому числі у мережах рухомого (мобільного) зв`язку, користуватися глобальною мережею Інтернет.

Порядок здійснення телефонних розмов передбачений вказівками Державної пенітенціарної служби України № 9/3388 від 19.05.2014 року з яких вбачається, що у разі відсутності в установі стаціонарного телефону із виходом на міжміський зв`язок чи таксофонного апарату засудженому дозволяється здійснювати телефоні розмови у мережах рухомого (мобільного) зв`язку за участю представника установи.

Враховуючи те, що у ДУ «Вінницька виправна колонія № 86»наявні як стаціонарні телефон із виходом на міжміський зв`язок та таксофоні апарати, тому у вищевказані установі телефоні розмови засуджених з особами, які знаходяться за межами місць позбавлення волі здійснюється за допомогою стаціонарних телефонів та таксофонних апаратів, тобто без використання мереж рухомого (мобільного) зв`язку.

Відповідно до ст. 107 ч. 4 абз. 3 КВК України засудженим забороняється придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії.

З додатку 9 до п. 29 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП № 275 від 25.12.2003 року вбачається, що засудженим в колоніях забороняється зберігати мобільні телефони.

Із протоколу обшуку від 05.12.2019 вбачається, що у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «ХІАОМІ» модель M1903C3GG чорного кольору, ІМЕІ невідомий, без сім-карти.

Наведене свідчить про те, що вищевказані мобільний телефон відносяться до предметів і речей, які заборонено зберігати при собі засудженим до позбавлення волі.

Відповідно до ст. 102 ч. 7 КВК України, перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України. Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне подання задовольнити, а мобільний телефон конфіскувати в дохід держави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 102, 107 КВК України, п. 29 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП № 275 від 25.12.2003 року, суддя,-

УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_2 про передачу мобільного телефону в дохід держави задовольнити.

Мобільний телефон марки «ХІАОМІ» модель M1903C3GG чорного кольору, ІМЕІ невідомий, без сім-карти передати в дохід держави.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя