Дата документу 14.02.2020 Справа № 554/1081/20
Провадження № 1-кс/554/2282/2020
У Х В А Л А
14 лютого 2020 року м. Полтава
Підставами для арешту майна слідчий вказує, що 05.01.2020 року, близько 12:00 год. невстановлена особа шляхом вільного доступу на зупинці громадського транспорту «Оптика» міста Полтави із жіночої сумочки здійснила крадіжку мобільного телефону марки LG-X155, який мав IMEI1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 , золотистого кольору, належного ОСОБА_5 , чим заподіяла останній матеріальної шкоди на суму близько 600 грн.
05.02.2020 року допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що викрадений мобільний телефон марки LG-X155, який мав IMEI1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 , золотистого кольору, на момент крадіжки в 05.01.2020 року, був у технічно справному стані, без пошкоджень та експлуатувався згідно інструкції. Документи на вказаний телефон відсутні. Окрім того, потерпіла в ході допиту надала оригінал чеку з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 »(м. Полтава вул. Н.Базар, 36) ЧП ОСОБА_6 про купівлю 15.09.2019 року у вказаному магазині мобільного телефону марки LG-X155, який мав IMEI1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 за 600 грн.
11.02.2020 року було проведено огляд мобільного телефон марки LG-X155, який мав IMEI1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 , золотистого кольору, який добровільно надав для огляду ОСОБА_7 . Телефон на момент огляду мав задовільний стан, був вимкнутий, без карти пам`яті та сім карт який опечатано до паперового конверту №1;
11.02.2020 року постановою слідчого визнано та залучено в якості речового доказу LG-X155, який мав IMEI1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 , золотистого кольору.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.
Підставою для накладення арешту на вказане майно, є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вони є доказом вчинення злочину із наведених у клопотанні обставин.
На даний час в органу досудового розслідування є об`єктивна потреба встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, для чого необхідним є належне зберігання речових доказів із метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень. Оскільки накладення арешту на тимчасово мобільний телефон, є необхідним для запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, а також їх вилучення, є необхідним для забезпечення їх зберігання до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст.100 КПК України, з метою недопущення їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, яке може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, проти накладення арешту не заперечувала.
У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що майно, а саме:мобільний телефон марки LG-X155, який має IMEI1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 , золотистого кольору, вилучений під час проведення огляду від 11.02.2020 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучений, відповідно до протоколу огляду від 11.02.2020 року мобільний телефон, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

Накласти арешт на мобільний телефон марки LG-X155, який має IMEI1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 , золотистого кольору, що був вилучений у ОСОБА_7 та належить ОСОБА_5 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1