Справа №639/8502/19
Провадження№1-кп/639/198/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинувальним актом, зареєстрованим в ЄРДР 08 вересня 2019 року за №0001596 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 07.09.2019 року о 01 год. 20 хв. знаходився неподалік від будівлі магазину «АТБ», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 106, де біля входу на сходах побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_5 .

Саме в той час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення грубого порушення громадського порядку, поєднаного зі спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_5 будь-якого ступеня тяжкості.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 спочатку підійшов до ОСОБА_5 , який стояв на сходах, а потім, діючи умисно, з хуліганських мотивів, з метою грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, усвідомлюючи протиправність свого злочинного задуму, безпідставно, з хуліганських спонукань, кулаком правої руки зненацька для останнього наніс прицільно два удари кулаком правої руки в ділянку щелепи зліва потерпілого.

Потім ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним злочинним умислом, прицільно наніс ще однин удар в ділянку щелепи знизу ОСОБА_5 . Від отриманих ударів ОСОБА_5 упав на сходи, втративши свідомість.

В подальшому протиправні, злочинні дії ОСОБА_7 були ним припинені у зв`язку з тим, що раніше йому не знайомий ОСОБА_6 , намагаючись припинити хуліганство, що супроводжувалось особливою зухвалістю, заступився за потерпілого ОСОБА_5 .

В результаті хуліганства, що супроводжувалося особливою зухвалістю ОСОБА_7 в ідеальній сукупності злочинів спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження, а саме: косий перелом в ділянці кута лівої гілки та перелому правої гілки в ділянці 42 зубу з наявністю забитої рани лівої підщелепної ділянки, яка потребувала хірургічної обробки з накладенням швів. За ступенем тяжкості дана травма не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня), для консолідації переломів такого характеру необхідний строк понад 3-х тижнів (21 дня), і за цією ознакою відносить до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що підтверджено висновком експерта №09-1941/2019 від 25.11.2019 року.

Крім того, ОСОБА_7 07.09.2019 року після 01 год. 20 хв., продовжуючи перебувати після побиття ОСОБА_5 в ході вчиненого ним хуліганства неподалік від будівлі магазину «АТБ», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 106, де побачив раніше йому не знайомого ОСОБА_6 , який, наближаючись до нього, діючи правомірно, з метою припинення хуліганства, що супроводжувалось особливою зухвалістю у вигляді спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, почав чинити дії, спрямовані на припинення хуліганських дій ОСОБА_7 .

Саме в той час ОСОБА_7 , оцінивши ситуацію, що склалася, бажаючи продовжити свої злочинні дії, вирішив знову вчинити грубе порушення громадського порядку, поєднане з опором ОСОБА_6 , який припиняв його хуліганські дії, та з особливою зухвалістю, яка повинна була виразитися у спричиненні тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , діючи умисно, з хуліганських мотивів, з метою грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, поєднане з опором ОСОБА_6 , який припиняв його хуліганські дії, усвідомлюючи протиправність свого злочинного задуму, кулаком лівої руки прицільно наніс два удари в ділянку лівого ока. Від отриманого удару ОСОБА_6 упав на сходи спиною та ліктями обох рук.

Після цього ОСОБА_7 досягнувши бажаного результату та злочинної мети, а саме побиття у громадському місці ОСОБА_6 , як особи, яка припиняла його хуліганські дії, припинив свої протиправні діяння та через декілька хвилин з місця скоєння злочину зник.

В результаті хуліганства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, поєднаного з опором громадянину, який припиняв хуліганські дії, ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_6 садно на тлі синця на нижній повіці лівого ока, синець на верхній повіці лівого ока, садна на руках та тулубі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком експерта №09-2027/2019 від 29.11.2019 року.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним та пояснив, що скоїв злочини при обставинах наведених вище. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, кваліфікацію злочинів, а також їх наслідки не оспорював, також визнає цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 в повному обсязі.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили покази обвинуваченого ОСОБА_7 та пояснили, що злочини, які скоїв останній, були скоєні при зазначених вище обставинах, цивільний позов потерпілий ОСОБА_5 підтримує в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілі вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які не оспорюються останнім. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілих, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого, допитавши обвинуваченого та потерпілих, надавши при цьому можливість потерпілому ОСОБА_5 , як цивільному позивачу обгрунувати свої позовні вимоги, а обвинуваченому надати заперечення проти них.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, за ч. 1 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та за ч. 3 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, поєднане з опором громадянину, який припиняв його хуліганські дії.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він має постійне місце реєстрації та проживання, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, в силу ст.89 КК України не судимий.

Обставинами, що пом*якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_7 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що при встановленні остаточного покарання необхідно застосувати положення ч. 1 ст. 70, ст.72 КК України, а саме принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим та для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів можливо обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

При застосуванні вимог ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд враховує послідовну позицію ОСОБА_7 під час розгляду справи в суді, яка направлена на визнання своєї вини в повному обсязі.

Наведене відповідає вимогам ст. 50 КК України, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином у розмірі 84 000 грн. та моральної шкоди - у розмірі 15 000 грн.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, чи самій фізичній чи юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму 35 000 грн., оскільки вказані вимоги підтверджені належними доказами.

Що стосується позовних вимог потерпілого про відшкодування спричиненої моральної шкоди в сумі 15 000 грн., то суд на підставі ст.ст.23,1167 ЦК України вважає необхідним задовольнити їх в повному обсязі на суму 15 000 грн., враховуючи при цьому характер та тривалість моральних переживань, емоційних та душевних страждань потерпілого в зв`язку з отриманими ним тяжкими тілесними ушкодженнями, порушенням звичного життєвого укладу, що є доведеним, виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає обґрунтованим саме такий розмір спричиненої шкоди підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.1 ст.296, ч.3 ст.296 КК України та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 296 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі;

за ч. 3 ст.296 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

На підставі ст.70 КК України та ст.72 КК України, перерахувати 2 (два) роки обмеження волі на 1 (один) рік позбавлення волі та шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 5 (п*яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 35 000 грн., моральної шкоди 15 000 грн., а всього 50 000 грн.

Речові докази, а саме: диск DVD-R на якому мається відеозапис, зроблений на відеокамеру встановлену за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 106 залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілим. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1