Справа № 202/7547/19
Провадження № 1-кс/202/2089/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
12 березня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянин України, має середню освіту, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює різноробочим, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002381 від 15 вересня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 187 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, 15.09.2019 року приблизно о 22.00 год., ОСОБА_6 разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 прибули до кафе «Діоніс», розташованого за адресою: м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 210, де відпочивали потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

На зауваження ОСОБА_13 щодо зовнішнього вигляду ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи кількісну перевагу, діючи групою осіб, оскільки був впевнений, що його протиправні дії будуть підтримані ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , знаходячись у громадському місці, а саме на території розважального закладу «Діоніс», розташованого за вказаною адресою, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, діючи узгоджено групою осіб, почали наносити удари ОСОБА_13 по різних частинах тіла: голові, тулубу, ногам, рукам, заподіявши фізичного болю останньому.

ОСОБА_14 з метою припинення протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зробив усне зауваження, на яке останні не реагували.

Однак ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , показуючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в громадському місці, самостверджуючись за рахунок приниження ОСОБА_13 , продовжували його побиття шляхом нанесення ударів по різних частинах тіла останнього.

Тоді ОСОБА_14 дістав із своєї сумки власний травматичний пістолет «Форт-9Р» серії № НОМЕР_1 , в магазині якого знаходилось 6 патронів калібру 9мм та зробив попереджувальний постріл у повітря, тобто вжив необхідні дії для припинення хуліганських дій.

Після цього ОСОБА_10 продовжував наносити тілесні ушкодження ОСОБА_13 , а ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з метою позбавити ОСОБА_14 можливості виконати громадський обов`язок з припинення хуліганських дій, вчинили активні дії щодо опору шляхом умисного нанесення йому тілесних ушкоджень та пошкодження його майна.

Так, ОСОБА_11 наніс потерпілому ОСОБА_14 не менше одного удару кулаком правої руки в обличчя в область носу, не менш одного удару кулаком лівої руки у голову в область виску справа, потім не менш одного удару кулаком правої руки у голову в область виска зліва.

ОСОБА_9 схопив ззаду ОСОБА_14 за шию, утримуючи в такому положенні.

При цьому ОСОБА_11 скориставшись безпорадним становищем ОСОБА_14 , вихопив у нього пістолет «Форт-9Р» серії № НОМЕР_1 , у магазині якого знаходилось 5 патронів калібру 9мм.

Далі ОСОБА_6 наніс ОСОБА_14 не менше одного удару кулаком в потилицю та не менше одного удару ногою в область передпліччя, ОСОБА_12 наніс ОСОБА_14 не менше одного удару ногою по руці в область передпліччя, ОСОБА_9 наніс ОСОБА_14 не менше одного удару кулаком в голову в область лобу, ОСОБА_6 , схопивши стілець наніс ОСОБА_14 не менше одного удару ним в область передпліччя. ОСОБА_11 також схопив той же стілець і наніс ОСОБА_14 не менш трьох ударів стільцем в область ліктя руки та в область ніг, спричинивши потерпілому фізичну біль та тілесні ушкодження.

При цьому у ході нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 також ОСОБА_6 групою осіб із ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пошкодили майно потерпілого, а саме наручний годинник «Клейнод».

Після цього ОСОБА_14 вдалось звільнитись і увійти до туалету кафе «Діоніс».

Далі ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , продовжуючи злочинну діяльність, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, вивели ОСОБА_13 до входу до літнього майданчику кафе «Діоніс», розташованого за адресою: м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 210, де продовжили спричиняти тілесні ушкодження ОСОБА_13 шляхом нанесення ударів ногами руками та головою по різних частинах тіла, заподіявши фізичного болю останньому.

Після приїзду охоронців ТОВ «Явір-2000» ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зникли з місця події.

У результаті злочинних дій ОСОБА_6 , який діяв за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , потерпілому ОСОБА_14 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому кісток носу, синців та саден обличчя, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №582 від 17.10.2019 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця правого передпліччя, саден лівої гомілки відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дій тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети.

Після приїзду охоронців ТОВ «Явір-2000» ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зникли з місця події разом із майном ОСОБА_14 - пістолетом «Форт-9Р» серії № НОМЕР_1 .

12 березня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 187 КК України .

12 березня 2020 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Слідчий в обґрунтування клопотання зазначила про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий вказала, що дії ОСОБА_6 вказують на те, що останній може сховатись від органу досудового розслідування та суду, може вчинити вплив на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню вказаних вище ризиків, у зв`язку із чим просила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 діб, без можливості внесення застави.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки воно є необґрунтованим.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 187 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 296 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, в свою чергу санкція ч. 2 ст. 187 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , суспільну небезпеку інкримінованих ОСОБА_6 кримінально протиправних діянь.

Також, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання.

За таких умов, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що перебуваючи на свободі ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній зокрема підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, тому підозрюваний знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочини, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Також підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні шляхом вмовляння або залякування, оскільки підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення базується на їх показаннях.

Крім того, слідчий вказував на існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_6 знаходячись на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення, проте даний ризик не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду.
Вказаним ризикам можливо запобігти шляхом заборони залишати житло та покладення відповідного контролю на органи внутрішніх справ за місцем фактичного мешкання підозрюваного ОСОБА_6 .
Положеннями ч. 2 ст. 194 КПК України передбачено обов`язок слідчого судді постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що слідчим у клопотанні не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи із зазначеного, оцінюючи в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення та матеріали кримінального провадження, вважаю, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні належним чином не було доведено неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу та вважає вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстким.

Так, у відповідності до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, однак при цьому слід також враховувати особисті обставини його життя, а саме те, що підозрюваний раніше не має судимості, офіційно працевлаштований, має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, також на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, доходжу висновку про необхідність відмови в задоволення клопотання про застосовування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного певні обов`язки.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181 - 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 187 КК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, поклавши на ОСОБА_6 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора і суду за першою вимогою;

2) не залишати цілодобово місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого прокурора або суду про зміну свого місця мешкання;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими і свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти), для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 12 травня 2020 року.

Ухвалу про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання до органу національної поліції за місцем мешкання ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1