н/п 1-кп/953/547/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"11" лютого 2020 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута Хмельницької області, громадянина України, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.171, ч.4 ст.296, ч.1 ст.345-1 КК України, -
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Красноармійськ Донецької області, громадянина України, не судимого, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.171, ч.2 ст.345-1, ч.1 ст.347-1 КК України, -
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, громадянина України, не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.171, ч.2 ст.345-1 КК України, -
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Куп`янськ Харківської області, громадянина України, не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.171, ч.2 ст.345-1 КК України, -
До Київського районного суду м. Харкова для розгляду надійшов обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_11 за ч.3 ст.171, ч.4 ст.296, ч.1 ст.345-1 КК України, ОСОБА_12 за ч.3 ст.171, ч.2 ст.345-1, ч.1 ст.347-1 КК України, ОСОБА_13 за ч.3 ст.171, ч.2 ст.345-1 КК України, ОСОБА_14 за ч.3 ст.171, ч.2 ст.345-1 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження, вважали можливим призначити справу до судового розгляду. Потерпілий заявив клопотання про прийняття його позовної заяви. Прокурор та представник потерпілого підтримали клопотання потерпілого, обвинувачені та їх захисник заперечували проти його задоволення.
Обвинувачений ОСОБА_11 заявив клопотання, які підтримали інші обвинувачені та їх захисник адвокат ОСОБА_4 , про витребування у ТОВ «Інтерком-Інвест» документів, посилаючись на те, що сторона обвинувачення вказує, що кримінальні правопорушення вчинені відносно журналіста ОСОБА_5 , оскільки він надав службове посвідчення №0702 служби новин «Вісті», видане ТОВ «Інтерком-Інвест». Проте, будь яких доказів, підтверджуючих існування правовідносин між ОСОБА_5 та ТОВ «Інтерком-Інвест» матеріали справи не містять, а відповідні клопотання сторони захистом, заявлені під час досудового розслідування, не задоволенні, матеріали не отриманні та не долучені до кримінального провадження. Також обвинувачений ОСОБА_11 заявив клопотання, які підтримали інші обвинувачені та їх захисник адвокат ОСОБА_4 , про виклик та допит свідків та залучення матеріалів, посилаючись на те, що зазначені в клопотання свідки можуть повідомити про обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, а наданий на оптичному диску відеозапис містить інформацію щодо обставин подій. Прокурор, потерпілий та його представник заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 .
Суд ознайомившись з обвинувальним актом та доданими до нього матеріалами, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає, що обвинувальний акт слід повернути прокурору з наступних підстав.
Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, в тому числі, має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону та статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
В обвинувальному акті за обвинуваченням ОСОБА_11 за ч.3 ст.171, ч.4 ст.296, ч.1 ст.345-1 КК України, ОСОБА_13 за ч.3 ст.171, ч.2 ст.345-1 КК України, ОСОБА_12 за ч.3 ст.171, ч.2 ст.345-1, ч.1 ст.347-1 КК України, ОСОБА_14 за ч.3 ст.171, ч.2 ст.345-1 КК України в порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувачення сформульовано неповно, не конкретно та з протиріччями, що позбавляє обвинувачених права на захист, враховуючи наступне.
Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Таким чином, обвинувальний акт відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України повинен містити не тільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, але й формулювання обвинувачення.
В порушення цих вимог закону обвинувальний акт відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 містить формулювання обвинувачення, в якому не зазначені всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона), в яких кожних обвинувачений обвинувачується.
Так, дії ОСОБА_11 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.171, ч.4 ст.296, ч.1 ст.345-1 КК України.
Згідно формулювання обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, ОСОБА_11 обвинувачується в тому, що 07.06.2019 він, перебуваючи в районі перехрестя вул. Академіка Павлова та пр. Ювілейного у м. Харкові, вчинив вплив на журналіста ОСОБА_5 з метою перешкоджання виконанню ним професійних обов`язків, що вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, ОСОБА_11 обвинувачується в тому, що 07.06.2019 він, перебуваючи в районі перехрестя вул. Академіка Павлова та пр. Ювілейного у м. Харкові, погрожував застосуванням насильства щодо журналіста ОСОБА_5 , у зв`язку із здійсненням ним журналістської законної професійної діяльності.
Крім того, ОСОБА_11 обвинувачується в тому, що 07.06.2019 він, перебуваючи в районі перехрестя вул. Академіка Павлова та пр. Ювілейного у м. Харкові, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
При формулюванні обвинувачення відносно ОСОБА_11 не зазначена суб`єктивна сторона складу жодного інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме: психічне ставлення ОСОБА_11 до вчинюваних ним дій, передбачених Кримінальним Кодексом, та їх наслідків, тобто діяв він умисно чи з необмеженості, з яких мотивів діяв, яку ставив мету, ціль та його відношення до настання наслідків його дій.
Обвинувачення ОСОБА_11 сформульовано так, що не зрозуміло одночасно він вчинив всі злочини, перебуваючи 07.06.2019 в районі перехрестя вул. Академіка Павлова та пр. Ювілейного у м. Харкові, чи один за одним, оскільки не зазначено час вчинення кожного із інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Має місце реальна чи ідеальна сукупність злочинів, при якій всі злочини, що її складають, особа вчиняє одним діянням (одночасно).
Формулювання об`єктивної сторони злочину за ч.3 ст.171 КК України - вчинив вплив на журналіста ОСОБА_5 з метою перешкоджання виконанню ним професійних обов`язків не відповідає диспозиції ст.171 КК України, якою передбачаються відповідальність за вчинення наступних діянь: 1) незаконне вилучення зібраних, опрацьованих, підготовлених журналістом матеріалів і технічних засобів, якими він користується у зв`язку із своєю професійною діяльністю, 2) незаконна відмова у доступі журналіста до інформації, 3) незаконна заборона висвітлення окремих тем, показу окремих осіб, критики суб`єкта владних повноважень, 4) а так само будь-яке інше умисне перешкоджання здійсненню журналістом законної професійної діяльності. Крім того, таке обвинувачення є неконкретним, оскільки не зазначено в чому виразився вплив ОСОБА_11 на журналіста та яким чином його вчинив ОСОБА_11 .
Неконкретне обвинувачення ОСОБА_11 за ч.1 ст.345-1 КК України, так як не зазначено, яким насильством погрожував журналісту ОСОБА_11 та у чому виявлялась погроза: у висловлюваннях, жестах чи інших діях, за допомогою яких винний залякує потерпілого.
Неконкретне також обвинувачення ОСОБА_11 за ч.4 ст.296 КК України, оскільки в обвинуваченні не вказано яким чином ОСОБА_11 порушував громадський порядок, в чому проявилась особлива зухвалість його дій, який предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, він застосовував, а також які настали наслідки його хуліганських дій
Дії ОСОБА_12 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.171, ч.2 ст.345-1, ч.1 ст.347-1КК України.
Згідно формулювання обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, ОСОБА_12 обвинувачується в тому, що 07.06.2019 він, перебуваючи в районі перехрестя вул. Академіка Павлова та пр. Ювілейного у м. Харкові, вчинив вплив на журналіста ОСОБА_5 з метою перешкоджання виконанню ним професійних обов`язків, що вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, ОСОБА_12 обвинувачується в тому, що 07.06.2019 він, перебуваючи в районі перехрестя вул. Академіка Павлова та пр. Ювілейного у м. Харкові, умисно заподіяв журналісту ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності.
Крім того, ОСОБА_12 обвинувачується в тому, що 07.06.2019 він, перебуваючи в районі перехрестя вул. Академіка Павлова та пр. Ювілейного у м. Харкові, умисно знищив майно, а саме відеокамеру, що належить журналісту ОСОБА_5 , у зв`язку із здійсненням ним журналістської законної професійної діяльності.
При формулюванні обвинувачення відносно ОСОБА_12 не зазначена суб`єктивна сторона складу кримінального правопорушення за ч.3 ст.171 КК України.
З формулювання обвинувачення ОСОБА_12 не зрозуміло одночасно він вчинив всі інкриміновані йому злочини, перебуваючи 07.06.2019 в районі перехрестя вул. Академіка Павлова та пр. Ювілейного у м. Харкові, чи один за одним, оскільки не зазначено час вчинення кожного з кримінальних правопорушень. Має місце реальна чи ідеальна сукупність злочинів.
Формулювання об`єктивної сторони злочину за ч.3 ст.171 КК України - вчинив вплив на журналіста ОСОБА_5 з метою перешкоджання виконанню ним професійних обов`язків не відповідає диспозиції ст.171 КК України. Крім того, таке обвинувачення є неконкретним, оскільки не зазначено в чому виразився вплив ОСОБА_12 на журналіста та яким чином ОСОБА_12 його вчинив.
Неконкретне обвинувачення ОСОБА_12 за ч.2 ст.345-1 КК України, так як не зазначено, яким чином, за яких обставин ОСОБА_12 заподіяв тілесні ушкодження журналісту та які саме тілесні ушкодження отримав ОСОБА_5 .
Неконкретне обвинувачення ОСОБА_12 за ч.1 ст.347-1 КК України, так як не зазначено, яким чином та за яких обставин ОСОБА_12 знищив відеокамеру, що належить журналісту ОСОБА_5 .
Дії ОСОБА_13 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст.171, ч.2 ст.345-1 КК України.
Згідно формулювання обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, ОСОБА_13 обвинувачується в тому, що 07.06.2019 він, перебуваючи в районі перехрестя вул. Академіка Павлова та пр. Ювілейного у м. Харкові, вчинив вплив на журналіста ОСОБА_5 з метою перешкоджання виконанню ним професійних обов`язків, що вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, ОСОБА_13 обвинувачується в тому, що 07.06.2019 він, перебуваючи в районі перехрестя вул. Академіка Павлова та пр. Ювілейного у м. Харкові умисно, заподіяв журналісту ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності.
При формулюванні обвинувачення відносно ОСОБА_13 не зазначена суб`єктивна сторона складу кримінального правопорушення за ч.3 ст.171 КК України.
З формулювання обвинувачення ОСОБА_13 не зрозуміло одночасно він вчинив інкриміновані йому злочини, передбачені ч.3 ст.171, ч.2 ст.345-1 КК України, перебуваючи 07.06.2019 в районі перехрестя вул. Академіка Павлова та пр. Ювілейного у м. Харкові, чи один за одним, оскільки не зазначено час вчинення кожного з кримінальних правопорушень, та чи має місце реальна чи ідеальна сукупність злочинів.
Формулювання об`єктивної сторони злочину за ч.3 ст.171 КК України - вчинив вплив на журналіста ОСОБА_5 з метою перешкоджання виконанню ним професійних обов`язків не відповідає диспозиції ст.171 КК України, а обвинувачення є неконкретним, оскільки не зазначено в чому виразився вплив ОСОБА_13 на журналіста та яким чином ОСОБА_13 його вчинив.
Неконкретне обвинувачення ОСОБА_13 за ч.2 ст.345-1 КК України, так як не зазначено, яким чином, за яких обставин ОСОБА_13 заподіяв тілесні ушкодження журналісту та які саме тілесні ушкодження отримав ОСОБА_5 .
Дії ОСОБА_14 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст.171, ч.2 ст.345-1 КК України.
Згідно формулювання обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, ОСОБА_14 обвинувачується в тому, що 07.06.2019 він, перебуваючи в районі перехрестя вул. Академіка Павлова та пр. Ювілейного у м. Харкові, вчинив вплив на журналіста ОСОБА_5 з метою перешкоджання виконанню ним професійних обов`язків, що вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, ОСОБА_14 обвинувачується в тому, що 07.06.2019 він, перебуваючи в районі перехрестя вул. Академіка Павлова та пр. Ювілейного у м. Харкові, умисно заподіяв журналісту ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності.
При формулюванні обвинувачення відносно ОСОБА_14 не зазначена суб`єктивна сторона складу кримінального правопорушення за ч.3 ст.171 КК України.
З формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_14 не зрозуміло одночасно він вчинив інкриміновані йому злочини, передбачені ч.3 ст.171, ч.2 ст.345-1 КК України, перебуваючи 07.06.2019 в районі перехрестя вул. Академіка Павлова та пр. Ювілейного у м. Харкові, чи один за одним, оскільки не зазначено час вчинення кожного з кримінальних правопорушень, та чи має місце реальна чи ідеальна сукупність злочинів.
Формулювання об`єктивної сторони злочину за ч.3 ст.171 КК України - вчинив вплив на журналіста ОСОБА_5 з метою перешкоджання виконанню ним професійних обов`язків не відповідає диспозиції ст.171 КК України, а обвинувачення є неконкретним, оскільки не зазначено в чому виразився вплив ОСОБА_14 на журналіста та яким чином ОСОБА_14 його вчинив. Неконкретне обвинувачення відносно ОСОБА_14 за ч.2 ст.345-1 КК України, так як не зазначено, яким чином, за яких обставин ОСОБА_14 заподіяв тілесні ушкодження журналісту та які саме тілесні ушкодження отримав ОСОБА_5 .
Крім того, дії всіх обвинувачених кваліфіковані за ч.3 ст.171 КК України, проте в обвинувальному акті при викладені фактичних обставин кримінального правопорушення за ч.3 ст.171 КК України та при формулюванні обвинувачення не зазначається, що обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 вчиняли цей злочин разом за попередньою змовою, хоча при кваліфікації їх дій за ч.3 ст.171 КК України інкриміновано кваліфікуюча ознака вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При викладені фактичних обставин кримінального правопорушення за ч.3 ст.171 КК України орган досудового розслідування допустив протиріччя, вказавши, що при вчиненні цього злочину ОСОБА_14 приєднався до ОСОБА_11 та групи інших осіб; при викладені фактичних обставин, що інкримінуються ОСОБА_12 зазначається, що він приєднався до ОСОБА_11 та групи інших осіб; при викладені фактичних обставин, що інкримінуються ОСОБА_13 зазначається, що він приєднався до ОСОБА_11 та групи інших осіб; а при викладені фактичних обставин, що інкримінуються ОСОБА_11 зазначається, що цей злочин він вчиняв за попередньою змовою та в групі з невстановленими в ході досудового розслідування особами.
Таким чином, маються протиріччя щодо кола осіб, які вчиняли кримінальне правопорушення за ч.3 ст.171 КК України, а саме, цей злочин вчиняли: 1) ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та група інших осіб; 2) ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та група інших осіб; 3) ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та група інших осіб; 4) ОСОБА_11 в групі з невстановленими в ході досудового розслідування особами, враховуючи, що це кримінальне правопорушення вчинене в одному і тому ж місці, в один і той же час і відносно однієї і тієї ж особи.
Дії обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 кваліфіковані за ч.2 ст.345-1 КК України, як умисне заподіяння журналісту легких тілесних ушкоджень, у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності.
При викладені фактичних обставин, що інкримінуються ОСОБА_12 за ч.2 ст.345-1 КК України зазначається, що він підійшов до ОСОБА_5 та в групі з іншими особами почав наносити ряд ударів по тулубу останнього, внаслідок чого ОСОБА_5 заподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
При викладені фактичних обставин, що інкримінуються ОСОБА_13 за ч.2 ст.345-1 КК України зазначається, що він підійшов до ОСОБА_5 та в групі з іншими особами почав наносити ряд ударів по тулубу останнього, внаслідок чого ОСОБА_5 заподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
При викладені фактичних обставин, що інкримінуються ОСОБА_14 за ч.2 ст.345-1 КК України зазначається, що він підійшов до ОСОБА_5 та в групі з іншими особами почав наносити ряд ударів по тулубу останнього, внаслідок чого ОСОБА_5 заподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Враховуючи викладене, пред`явлене обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 за ч.2 ст.345-1 КК України є неконкретним та порушує право обвинувачених на захист, оскільки з тексту обвинувального акту не зрозуміло склад осіб, які заподіяли ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я - обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 спільними діями, чи кожен окремо в групі з іншими особами.
Потерпілим від кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 171, 345-1, 347-1 КК України може бути журналіст, який законно здійснює свою професійну діяльність.
Під професійною діяльністю журналіста у цих статтях КК України слід розуміти систематичну діяльність особи, пов`язану із збиранням, одержанням, створенням, поширенням, зберіганням або іншим використанням інформації з метою її поширення на невизначене коло осіб через друковані засоби масової інформації, телерадіоорганізації, інформаційні агентства, мережу Інтернет. Статус журналіста або його належність до засобу масової інформації підтверджується редакційним або службовим посвідченням чи іншим документом, виданим засобом масової інформації, його редакцією або професійною чи творчою спілкою журналістів.
Порушенням права обвинувачених на захист судом визнається також те, що в обвинувальному акті не зазначено якими документами посвідчувався статус ОСОБА_5 як журналіста та його належність до засобу масової інформації, оскільки в обвинувальному акті не зазначається, яке потерпілий ОСОБА_5 мав посвідчення: редакційне чи службове, або інший документ, виданий засобом масової інформації, його редакцією або професійною чи творчою спілкою журналістів, враховуючи, що посилання в обвинувальному акті на посвідчення №0702, без зазначення засобу масової інформації, який його видав, а також відомості про те, що організація, що видала посвідчення, відноситься до засобу масової інформації, його редакції або професійної чи творчої спілки журналістів, є недостатнім, враховуючи диспозицію ст.ст. 171, 345-1, 347-1 КК України та примітку до ст.345-1 КК України.
Вказані обставини, що мають значення для справи, орган досудового розслідування мав намір з`ясувати при проведенні досудового розслідування, частково задовольнивши клопотання підозрюваного ОСОБА_12 про встановлення місця знаходження та ведення господарської діяльності ТОВ «Інтерком - Інвест», яким нібито видано посвідчення №0702, шляхом звернення до слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів ТОВ «Інтерком - Інвест» для з`ясування питання щодо роботи ОСОБА_5 журналістом чи оператором, наявності завдання редакції ТОВ «Інтерком - Інвест» для ОСОБА_5 як журналіста 07.06.2019 щодо зйомок на ТЦ «Барабашова», наявності свідоцтва про державну реєстрацію ТОВ «Інтерком - Інвест» як засобу масової інформації, про що йдеться в постанові слідчого ОСОБА_15 від 18.10.2019.
Проте, вказані обставини під час досудового розслідування з`ясовані не були, відомості, які мають значення для справи, не витребувані та не досліджені, в зв`язку з чим не зазначені в обвинувальному акті, що порушує право обвинувачених на захист, оскільки вони позбавлені можливості заперечувати ці обставини, надаючи свої докази.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інш.
Аналіз змісту указаних вимог закону у сукупності свідчить про те, що формулювання в обвинувальному акті обвинувачення, яке за визначенням у п.13 ч.1 ст.3 КПК України, є твердженням про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, з достатньою повнотою повинно містити конкретні обставини, що були встановлені органом досудового розслідування, та які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно зі ст.91 цього ж Кодексу, логічно узгоджуватися та відповідати наведеній правовій кваліфікації кримінального правопорушення, яке ставиться у вину особі, з тією метою, щоб вона мала змогу зрозуміти суть пред`явленого їй обвинувачення та, виходячи з його змісту, обирати власну правову позицію захисту.
Конкретне обвинувачення, фактичні обставини по справі та визначена правова кваліфікація злочину є важливішим елементом кримінального переслідування, оскільки не тільки впливає на право обвинуваченого захищатись від обвинувачення, але й на весь визначений КПК України порядок судового розгляду.
В порушення вищезазначених вимог закону в обвинувальному акті відсутнє конкретне формулювання обвинувачення з врахуванням всіх виявлених під час досудового слідства обставин в повному обсязі з дотриманням вимог КПК України, що свідчить про неконкретність пред`явленого ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 обвинувачення, порушує право обвинувачених на захист і в подальшому позбавить суд можливості належним чином роз`яснити обвинуваченим суть обвинувачення на виконання вимог ст. 348 КПК України, та розглянути кримінальне провадження в його межах.
Частиною першою статті 348 КПК України встановлено, що після оголошення обвинувачення головуючий встановлює особу обвинуваченого і повинен роз`яснити йому суть обвинувачення, встановити чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання. Відповідно до закону суд не зможе перейти до розгляду справи, якщо прокурор при оголошенні обвинувального акту не зазначить конкретне формулювання обвинувачення.
Згідно вимог ст.374 КПК України, якщо суд ухвалює обвинувальний вирок, в ньому також зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, що встановлено ст.22 КПК України.
Згідно ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують. Підозрюваний, обвинувачений має право на захист, яке полягає у надані йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, що передбачено ст. 20 КПК України.
Про те, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, вказано й у підпункті «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною.
З даного приводу Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 25.07.2000 у справі «Маттоціа проти Італії» зазначив, що «…обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту».
При цьому, Європейський суд з прав людини також вказав «…межі гарантій, передбачених підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження» (рішення від 09.03.2011 у справі «Жупнік проти України» та від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції»).
З огляду на вищенаведене та враховуючи специфіку судового розгляду, який відповідно ч.1 ст.337 КПК України проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, на основі засад змагальності сторін, у підготовчому судовому засіданні суд наділений повноваженнями перевірити повноту і правильність викладених в обвинувальному акті відомостей, які вимагаються ст.291 КПК України, з правової точки зору, але не вдаючись до їх оцінки, а звідси дійти висновку про можливість чи неможливість здійснення судового розгляду на підставі такого обвинувального акта.
Наданий до суду обвинувальний акт не відповідає вимогам ч.2 п.5 ст.291 КПК України, оскільки фактично не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону, тому у даному випадку обвинувачений позбавлений можливості належним чином підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції, адже його не було належним чином поінформовано про характер і причини обвинувачення через фактичну відсутність формулювання обвинувачення, як окремо визначеного елементу обвинувального акту, передбаченого п.5 ч.2 ст.291 КПК України.
Вказані недоліки обвинувального акту не можуть бути усунені шляхом зміни обвинувачення в суді згідно ст.338 КПК України, оскільки зазначені обставини не є новими фактичним обставинами кримінального правопорушення, враховуючи, що вони зазначені в обвинувальному акті.
В разі зміни обвинувачення в суді, обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 будуть позбавлені наданого їм ч.3 ст.42 КПК України права надати усні або письмові пояснення з приводу обвинувачення, позбавлені права збирати і подавати докази під час досудового розслідування, в тому числі, заявити клопотання тимчасовий доступ до речей і документів, про проведення додаткового огляду місця події чи проведення слідчого експерименту, про виклик та допиту свідків, клопотання про проведення експертизи та інших слідчих дій.
Таким чином, дослідивши всі представлені до суду дані та надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам, встановленим нормами ст.291 КПК України, а тому у відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Реалізуючи це право, суд наголошує, що на стадії підготовчого провадження не розглядались та не вирішувались питання щодо доведеності вини обвинувачених та достатності зібраних для цього доказів, а також не вирішувалось та не з`ясовувалось наперед питання про кваліфікацію дій обвинувачених. Суд лише констатував, що для вирішення цих питань в обвинувальному акті відсутні необхідні відомості, наявність яких вимагає КПК України, встановлені порушення права на захист обвинувачених, а тому відповідно до ч.3 ст.314 КПК України повертає обвинувальний акт прокурору.
Судом задовольняється клопотання потерпілого про прийняття його позовної заяви, копію якої суд вручає обвинуваченим та їх захиснику.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 про витребування у ТОВ «Інтерком-Інвест» документів, про допит свідків та залучення матеріалів, задоволенню на даній стадії кримінального провадження не підлягають, оскільки судовий розгляд кримінального провадження судом не призначається, а обвинувальний акт повертається прокурору, що не позбавляє обвинуваченого права повторно заявити ці клопотання на відповідній стадії кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 91, 214, 217, 291, 314-317, 369 КПК України, суд, -
Прийняти цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 , копію позову вручити обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та їх захиснику.
Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 про витребування у ТОВ «Інтерком-Інвест» документів, про допит свідків та залучення матеріалів, роз`яснивши йому, що він не позбавлений права повторно заявити ці клопотання на відповідній стадії кримінального провадження.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1