490/9122/19 30.10.2019
н/п 1-кс/490/7151/2019
Справа № 490/9122/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2019 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000557 внесеного до ЄРДР 04.10.2019 підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянину України, національність украінець, з середньо-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який займається фермерським господарством, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
Учасники судового провадження:
прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , слідчий ОСОБА_7
підозрюваний ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_8
в с т а н о в и в :
25 жовтня 2019 року слідчий СУ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва із погодженим заступником прокурора Миколаївської області ОСОБА_9 клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, у кримінальному провадженні №0000557, відомості про яке 04.10.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вислухавши думку прокурора, який доводи клопотання підтримав, пояснення підозрюваного та його захисника, які вважали клопотання прокурора необґрунтованим, вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного.

З клопотання та наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що на початку жовтня, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , переслідуючи мету незаконного збагачення, керуючись корисливими намірами спрямованими на протиправне заволодіння чужим майном, вирішили вимагати грошові кошти за неіснуючий борг у потерпілого ОСОБА_12 .
Так, 03.10.2019 ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи на території АЗС «ОККО», що розташована за адресою: м. Одеса, вулиця Балківська, 115, близько о 14 год. 45 хв. зустріли ОСОБА_12 , який прибув на автомобілі марки «BMW Х5», номерний знак НОМЕР_1 , що належить йому на праві власності, та в подальшому усвідомлюючи протиправність своїх дій, спрямованих на протиправне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, шляхом застосування до ОСОБА_12 психологічного насилля, що виразилось у висловлюванні погроз насильства, а також демонструючи вогнепальну зброю, в грубій формі почали вимагати у останнього грошові кошти у сумі 8000 доларів США. Після чого, сіли у автомобіль марки «BMW Х5», номерний знак НОМЕР_1 , та попрямували у бік міста Миколаєва.
Прибувши до міста Миколаєва, на автостоянку, що розташована в районі будинку №41 по вулиці Адміральській, ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, переслідуючи мету незаконного збагачення, реалізуючи свій злочинний корисливий намір, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами, шляхом вимагання у потерпілого ОСОБА_12 , надали вказівку останньому передати ключі від свого автомобіля марки «BMW Х5», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , та повідомили, що автомобіль буде повернуто лише за умови передачі ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 8000 доларів США.
ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, для реалізації свого злочинного умислу направленого на протиправне заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_12 , вирішили залучити до злочинної діяльності ОСОБА_13 та запропонували йому взяти участь у заволодінні майном ОСОБА_12 .
23.10.2019 ОСОБА_13 , діючи відповідно до досягнутої раніше домовленості з ОСОБА_3 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , переслідуючи мету незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом, зателефонував ОСОБА_12 , якому повідомив, що ключі від його автомобіля марки «BMW Х5», номерний знак НОМЕР_1 , він залишив в кафе «Каспій», що розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Будівельників, 14б, куди, в подальшому, ОСОБА_12 направився та забрав ключі від свого автомобіля марки «BMW Х5», номерний знак НОМЕР_1 .
Того ж дня, близько о 16 год. 25 хв. ОСОБА_13 зателефонував ОСОБА_12 та призначив зустріч за адресою: АДРЕСА_2 .
23.10.2019 приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_12 з ОСОБА_13 , на автомобілі марки «INFINITI» д/н НОМЕР_2 , який перебуває у особистому користуванні ОСОБА_13 , вирушили до кафе «Каспій», що розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Будівельників, 14б.
Під час руху ОСОБА_13 , діючи відповідно до досягнутої раніше домовленості з ОСОБА_3 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 та реалізуючи злочинний намір, з метою незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що ОСОБА_12 його боїться, молодший від нього за віком, фізично слабший та в силу психофізіологічного розвитку не здатний до особистої оборони, своїми активними діями, що полягали у висловленні погроз, а також прямих погроз позбавлення ОСОБА_12 життя, свідомо викликав у останнього стійке відчуття страху за своє життя.
Прибувши до вказаного кафе ОСОБА_13 та потерпілий ОСОБА_12 зустрілися із ОСОБА_3 , де о 19 год. 30 хв. ОСОБА_12 на виконання незаконних вимог ОСОБА_13 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , передав ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 5000 доларів США, за повернення автомобіля та не існуючого боргу.
Таким чином ОСОБА_3 та ОСОБА_13 , своїми умисними протиправними діями спричинили потерплому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 5000 доларів США (відповідно до курсу Національного банку України, вартість 100 доларів США станом на 23.10.2019 року становить 2490 грн.) в еквіваленті на національну валюту 120 450 гривень.
За вказаних дій ОСОБА_3 підозрюється у вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та вбивства, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

23.10.2019 ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України затримано та 24.10.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

З метою запобігання спроби ОСОБА_3 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурор просить застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів доходить висновку про причетність ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, виходячи з наступного.
Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, заява від ОСОБА_12 ; протокол допиту ОСОБА_12 ; протокол пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_12 ; протокол перегляду відеозапису за участю потерпілого ОСОБА_12 ; протокол огляду предмета за участю потерпілого ОСОБА_12 ; протокол додаткового допиту ОСОБА_12 ; відповідь на доручення №5600/24-2019 від 07.10.2019; протокол затримання на підставі ст. 208 КПК України,свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_3 злочину, зазначеного у повідомленні про підозру.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про їх наявність з огляду на обставини кримінального правопорушення, з огляду на суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 .

Так, з наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, які слідчим суддею досліджені та оцінені у їх сукупності вбачається, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон, одружений, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , займається фермерським господарством, посередньо характеризується за місцем проживання, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
Оцінюючи в сукупності докази та обставини провадження, виконуючи вимоги ст. 183 КПК України, урахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 умисного тяжкого злочину, відношення підозрюваного до вчиненого, слідчий суддя доходить висновку, що мають місце передбачені ст. 177 КПК України ризики того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, знищити або спотворити речі, які мають значення для кримінального провадження, незаконно вплинути на свідків, вчиняти інші правопорушення.
В зв`язку з наведеним вище вважаю за необхідне обрати підозрюваному ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При цьому, в даному випадку згідно вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.
Розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).
У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Ці обставини слідчий суддя враховує як такі, що свідчать про наявність виключного випадку, а застава у межах п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та вважає, що застава у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, і такий розмір не є завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК у випадках, передбачених ч. 3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст. 183 та ч.5 ст. 184 КПК України у разі внесення застави має покласти на підозрюваного обов`язки.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Одночасно підозрюваному роз`яснюються вимоги ч. 8 ст. 182 КПК України, згідно з якою у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Що стосується твердження захисника про те, що є підстави для застосування підозрюваному більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, то слідчий суддя зазначає таке.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Тому, враховуючи наведене і зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ "Летельє проти Франції", вважаю про необхідність застосування до підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення вищевказаних ризиків.
Доводи захисника про відсутність доказів, якими обґрунтовується повідомлена ОСОБА_3 підозра, вважаю передчасними.
Так, у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 г- Європейський Суд з прав людини зазначив: "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".
Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
За наведених вище обставин, клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який на думку слідчого судді забезпечить виконання ним покладених на нього обов`язків та запобігання існуючим ризикам підлягає задоволенню.
Керуючись главою 18 КПК України, ст. 369, 372, 376 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 грудня 2019 року.
Визначити ОСОБА_3 заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 301050 гривень за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, ОСОБА_3 , слід негайно звільнити з під варти.
У разі внесення вказаної застави покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України на строк до 25 грудня 2019 року:
- не відлучатися із м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання слідчому паспорт громадянина України та паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвалу суду направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1