Справа № 373/461/20
УХВАЛА

04 травня 2020 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_5 про відвід судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_6 в кримінальному провадженні, ЄРДР № 0000555 від 22.11.2019 відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 127, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
04.04.2020 до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 .
Потерпілим у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_7 .

Ухвалою судді ОСОБА_6 від 06.04.2020, якій в порядку автоматизованої системи документообігу розподілена дана кримінальна справа, призначено підготовче судове засідання.
В підготовчому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявив відвід судді ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні, обґрунтовуючи його тим, що на розгляді у судді ОСОБА_6 перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_7 про визнання недійсним договору дарування нежитлової будівлі магазину «Новий» в АДРЕСА_2 та земельної ділянки, на якій він розміщений, де відповідачами є сторони договору ОСОБА_4 (обвинувачений у кримінальному провадженні) та ОСОБА_8 ( син обвинуваченого). Позов мотивовано тим, що ОСОБА_4 , будучи підозрюваним у кримінальному провадженні, відчужив своє майно на користь сина, не маючи на меті настання реальних правових наслідків цього договору, а з метою уникнути цивільної відповідальності в кримінальному провадженні по відшкодуванню шкоди, завданої злочином.
У вказаній цивільній справі суддя ОСОБА_6 своєю ухвалою від 02.03.2020 забезпечила позов шляхом встановлення заборони відчужувати та розпоряджатись спірним майном.
На думку захисника, ухвала про забезпечення позову, постановлена суддею ОСОБА_6 свідчить про те, що вона вважає позовну заяву обґрунтованою, а мотиви, на які посилається позивач такими, що дають підстави ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. Таким чином суддя ОСОБА_6 , на думку захисника, є схильною до позиції ОСОБА_7 стосовно винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень та його намірів уникнути цивільно-правової відповідальності за вчинене шляхом відчуження майна на користь сина.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 вважає, що суддя ОСОБА_6 прийняла кримінальне провадження до розгляду, керуючись дружніми відносинами, а можливо і кумівством з суддею ОСОБА_9 , який відведений від кримінального провадження відносно ОСОБА_4 з тих підстав, що потерпілий є членом його родини.

У зв`язку з цим захисник та обвинувачений вказують, що у них існують сумніви в неупередженості та безсторонності судді ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні .

Прокурор при розгляді заяви про відвід судді у кримінальному провадженні послався на розсуд суду.

Вислухавши та оцінивши аргументи захисника, дослідивши докази додані до заяви про відвід, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Ті обставини, що в провадженні судді ОСОБА_6 окрім цього кримінального провадження перебуває цивільна справа №373/952/20 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 та ОСОБА_8 про визнання договору дарування недійсним, підтверджується копією позовної заяви та ухвалою суду від 28.02.2020 про відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 23.03.2020.

Відповідно до ухвали судді ОСОБА_6 від 02.03.2020 судом розглянуто та частково задоволено клопотання позивача про забезпечення позову та встановлено заборону на відчуження та розпорядження майном, яке є предметом оспорюваного договору дарування.

Отже, суддя ОСОБА_6 , не розпочала судовий розгляд та у відповідності до положень Цивільного процесуального кодексу України забезпечила позов з метою схоронності майна відповідача на випадок, якщо позов виявиться обґрунтованим, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з метою забезпечення реального виконання судового рішення.

У відповідності до п.6 ч. 1 ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

В такий спосіб процесуальний закон забезпечує безсторонність суду та надає можливість усунення обставин, що можуть викликати сумнів в неупередженості судді та ухвалення рішення без врахування обставин, які підлягають доведенню в іншому судочинстві.

Мотиви, якими ОСОБА_7 обґрунтовує свій позов дійсно стосуються дій та відповідальності ОСОБА_4 у кримінальному провадженні та в своїй більшості є твердженням позивача щодо винуватості обвинуваченого.

Відповідно до відомостей автоматизованого документообігу суду жодного судового засідання в цивільній справі №373/952/20 не відбулось, а тому питання про зупинення провадження у цивільній справі до розгляду іншої, що розглядається в порядку кримінального судочинства судом не розглядалось.

Стаття 126 Конституції України гарантує незалежність і недоторканість суддів та забороняє вплив на суд у будь-який спосіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Агрокомплекс проти України» (заява №23465/0) зазначається про те, що незалежність суду з суб`єктивної сторони означає недопустимість суддею персональних упереджень або необ`єктивності. Персональна неупередженість судді презюмується, якщо немає доказів про протилежне.

З об`єктивної точки зору неупередженість судді проявляється в тому, що він особистою поведінкою має надавати достатні гарантії відсутності будь-яких сумнівів у цьому відношенні.

В суді не встановлено обставин, передбачених ст. 75 КПК УКраїни, які викликають сумнів в неупередженості судді ОСОБА_6 , або свідчать про її заінтересованість у результаті провадження, що виключало б участь цього судді у кримінальному провадженні.

Мотиви, якими захисник та обвинувачений обґрунтовують відвід судді є надуманими, підстав для задоволення заяви захисника про відвід судді немає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 80-81 КПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_6 в кримінальному провадженні, ЄРДР № 0000555 від 22.11.2019 відносно ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1