Справа № 161/403/20
Провадження № 1-кп/161/407/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 15 січня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004141, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 10.01.2020 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда ІІІ групи, в порядку ст.89 КК України судимості не має,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 20 серпня 2019 року близько 16.00 год., за попередньою змовою з особою, справа відносно якого виділена в окреме провадження, умисно, з корисливих мотивів, проник через паркан на приватну прибудинкову територію по АДРЕСА_2 , яка була огороджена від вільного доступу сторонніх осіб парканом, та на якій постійно зберігалися матеріальні цінності власниці, звідки таємно викрав 20 металевих плит, вартість однієї становить 500 грн, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 10 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням в сховище.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, суду дав показання, що 20.08.2019 близько 16.00 год. за попередньою змовою з особою, справа відносно якого виділена в окреме провадження, перелізши через паркан, проникли на прибудинкову територію за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали металеві плити, здавши їх на металобрухт. Отримані кошти розділили між собою. Кількості та вартості викраденого майна не заперечує. Збитки не відшкодовані, в зв`язку з скрутним матеріальним становищем. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю ствердила показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо фактичних обставин справи. Збитки не відшкодовані, в зв`язку з чим просила задовольнити заявлений нею цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Щодо міри покарання покладається на погляд суду, не наполягаючи на суворому покаранні обвинуваченого.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у таємному викраденні чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням в сховище, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №221 від 20.11.2019 ОСОБА_4 на час інкримінованих йому протиправних дій та на даний час виявляв та виявляє ознаки органічного розладу особистості змішаного ґенезу, міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.
Обвинувачений ОСОБА_4 є особою молодого віку, в порядку ст.89 КК України судимості не має, вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілої, потерпіла щодо покарання поклалася на погляд суду, не наполягаючи на його суворому покаранні, він хворіє, є інвалідом ІІІ групи, має постійне місце проживання, однак характеризується негативно, завдана шкода не відшкодована, ним вчинено умисний корисливий злочин, який, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, тому суд призначає покарання в межах санкції ст.185 ч.3 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк, з застосуванням ст.75 КК України.
На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
На підставі ст.ст.124, 128, 129 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілої ОСОБА_5 5 000 (п`ять тисяч) грн. матеріальної шкоди, 1 000 (одну тисячу) грн. спричиненої моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Матеріальна шкода судом стягується відповідно до ступеню вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним, з врахуванням участі обвинуваченого у вчиненні даного злочину.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди, з врахуванням ступеню спричиненої шкоди, відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілої та характеру вимушених змін у її життєвих стосунках.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ст. 185 ч.3 КК України та призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілої ОСОБА_5 5 000 (п`ять тисяч) грн. матеріальної шкоди, 1 000 (одну тисячу) грн. спричиненої моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1