КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2019 року,відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 15, ст. 194, ст. 386 КК України

за участю
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 09 січня 2020 року включно.
Як вбачається з ухвали, слідчий суддя, враховуючи наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин, їх тяжкість, матеріальний стан та стан здоров`я, міцність його соціальних зв`язків, прийшов до висновку про те, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного клопотання підлягає задоволенню.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2011 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло у нічний час доби, а саме з 23.00 год. до 07.00 год., з покладенням необхідних додаткових процесуальних обов`язків.
Сторона захисту вважає, що зазначена ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню.
Посилається на відсутність обгрунтованої підзори, зокрема у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України, та зазначає, що в матеріалах справи відсутні дані про те, кому саме та в який час ОСОБА_6 дав згоду на участь у злочинній організації, з урахуванням того, що він в період з 2014 по 2019 роки більшість часу відбував покарання у місцях позбавлення волі.
Крім того, як зазначає захисник, ОСОБА_6 окремо інкримінуються ще два епізоди вчинення особливо тяжких злочинів, а саме двох закінчених замахів на умисне знищення та пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу (ч.2 ст.15 ст.194 КК України). За цими епізодами з 30 травня 2019 року (повідомлення про підозру ОСОБА_6 ) по теперішній час орган досудового розслідування не допитав ОСОБА_6 як підозрюваного, незважаючи на відповідні клопотання захисту, та навіть не встановлено і не допитано ймовірних потерпілих, якщо такі існують. Тобто у повідомленні про підозру ОСОБА_6 відсутні будь-які потерпілі, яким могла б бути завдана шкода. Більше того, за 26 квітня 2019 року ОСОБА_6 має алібі і перебував за місцем свого проживання, однак орган досудового розслідування навмисно приховує інформацію яка виправдовує ОСОБА_6 .
Також, як зазначає захисник, ОСОБА_6 інкримінується перешкоджання з`явленню свідка до органів досудового розслідування, примушування свідка до відмови від давання показань шляхом погрози знищенням майна свідка (ст. 386 КК України). Однак, в матеріалах клопотання про продовження строку тримання під вартою та в повідомленні про підозру ОСОБА_6 не зазначено на якого саме свідка та по якому провадженню ОСОБА_6 нібито намагався вплинути.
Таким чином, стороною обвинувачення жодним чином не обгрунтовано підозру у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому особливо тяжкого, тяжкого злочину і, відповідно, наявність підстав для тримання його під вартою.
На думку захисника, слідчий суддя взагалі не прийняв доводи сторони захисту, не аргументувавши це жодним чином у своєму рішенні, а також не врахував можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи захисника та підозрюваного щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000123 від 22 січня 2018 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених: ч. 1 ст. 255 КК України (участь у злочинах, вчинюваних злочинною організацією, створеної з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів); ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України (закінчений замах на умисне знищення та пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу); ст. 386 КК України (перешкоджання з`явленню свідка до органів досудового розслідування, примушування свідка до відмови від давання показань шляхом погрози знищенням майна свідка).

30 травня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених 1 ст. 255, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ст. 386 КК України, а 26 червня 2019 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва задоволено клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 15 листопада 2019 року.
Постановою заступника Генерального прокурора досудове розслідування кримінального провадження продовжено до 12 місяців.

07 листопада 2019 року прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2019 року задоволено вказане клопотання прокурора та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 09 січня 2020 року включно.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 15, ст. 194, ст. 386 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.

Слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч твердженням сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри, чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив.

Таким чином, доводи захисника про відсутність обґрунтованої підозри, які стосуються оцінки доказів, на даному етапі досудового розслідування не можуть слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді та застосування щодо ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, а саме домашнього арешту, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі захисника.

Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.
Отже, слідчий суддя врахував обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а також з огляду на характер та ступінь суспільної небезпечності самих злочинів, у вчиненні яких він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які було враховано під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному, на цей час не зменшились. Зокрема підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За вказаних обставин, як правильно вказав в ухвалі слідчий суддя, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та ту обставину, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу підозрюваному не відпали, а продовжують існувати.
У зв`язку з цим слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.
В сукупності із вищевикладеним, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

З огляду на зазначене вище колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 09 січня 2020 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування, і не визначив останньому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, виходячи з положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання прокурора, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів та виходити за межі строку досудового розслідування.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до 09 січня 2020 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6560/2019
Категорія: ст. 199 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_9
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1