Справа № 359/2768/20
Провадження №1-в/359/124/2020
У Х В А Л А

27 квітня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника БВК №119 ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. В обґрунтування поданого клопотання засуджений послався на те, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Засуджений в судовому засіданні пояснив, що почав працювати офіційно лише у 2019 році, а з початку 2020 року не працює, хоча має зобов`язання по сплаті аліментів.
В судовому засіданні прокурор та представник БВК №119 заперечили щодо задоволення клопотання, тому що згідно особової справи він не став на шлях виправлення та не працевлаштований. Представник колонії зазначив, що засуджений тривалий час взагалі не працював, лише у 2019 році був працевлаштований, однак з невідомих причин з початку 2020 року знову не працює, хоча має зобов`язання по сплаті аліментів.
Дослідивши докази, які містяться в матеріалах клопотання, оглянувши особову справу засудженого, суд дійшов до таких висновків.
Згідно вироку Рокитнянського районного суду Київської області від 22 червня 2015 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі. З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений відбуває покарання в ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» з 20.08.2015 року, за час відбування покарання спочатку характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. Як зазначено у характеристиці, перед настанням пільги передбаченою ст. 81 КК України (УДЗ), з метою поблажливого ставлення до себе, засуджений змінив свою поведінку на позитивну, за дотримання норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи був заохочений 3 рази, стягнень не має. Водночас, на момент подання клопотання засуджений на підприємстві установи не працевлаштований. У липні 2017 року йому відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації. У листопаді 2018 року йому відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким.
У відповідності до ч. 2 та п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Суд погоджується із доводами прокурора та представника БВК№119, що засуджений ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому відсутні правові підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1