Справа № 333/2119/20
Провадження № 1-кс/333/534/20
УХВАЛА

20 травня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Коммунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_3 , слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000272, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.01.2020 року та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

29.04.2020 року слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 звернулася до суду із клопотаннями: про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000272, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.01.2020 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, освіта середня, неодружений, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.07.1999 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.229-6 КК України (в редакції 1960 року) до 6 місяців виправних робіт; постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2000 року на підставі ст. 30 КК України (в редакції 1960 року) замінено призначене покарання на 6 місяців позбавлення волі; звільнений 10.10.2000 року за відбуттям строку покарання;

- 09.04.2001 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 6 місяців позбавлення волі; звільнений 21.07.2001 року за відбуттям строку покарання;

- 01.11.2002 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.3 ст.140, ч.4 ст.187, ч.5 ст.186, ч.3 ст.289, ч.2 ст.263 ст. ст. 69, 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 21.03.2008 року за відбуттям строку покарання;

- 24.06.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;

- 18.01.2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст.395, ч.2 ст.185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі; звільнений 09.12.2011 року за відбуттям строку покарання;

- 29.01.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 03.03.2016 року за відбуттям строку покарання;

- 20.03.2017 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;

- 24.10.2017 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 5 ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 71 КК України остточне покарання у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі;

- 08.08.2018 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України з урахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. 22.12.2018 року був звільнений по відбуттю покарання з Софіївської виправної колонії №55.

Ухвалою слідчого судді від 30.04.2020 року клопотання про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу його для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було задоволено.

05.2020 року ОСОБА_5 був доставлений працівниками поліції до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вимоги клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовані тим, що у провадженні СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження №0000272, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.01.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.01.2020 року у період часу з 16 год. 40 хв. по 16 год. 47 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у торговому залі магазину «Апельмон», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 12-В, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу з торгівельних полиць зазначеного магазину викрав належне ТОВ «Апельмон» майно, сховавши товар до куртки, а саме:

- сир «Звени Гора» Голандський 45%, 200 грам, у кількості 4 штук, вартістю 46 грн. 33 коп. (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 185 грн. 33 коп. (без врахування ПДВ);

- дезодорант «Rexona» Свіжість душу, карандаш 40мл, у кількості 1 штуки, вартістю 50 грн. 08 коп. (без врахування ПДВ);

- дезодорант-спрей «Rexona» Свіжість душу, 150мл, у кількості 1 штуки, вартістю 44 грн. 17 коп. (без врахування ПДВ);

- дезодорант-спрей «Rexona» Невидимий для чорного, у кількості 1 штуки, вартістю 41 грн. 25 коп. (без врахування ПДВ);

- дезодорант «Rexona» твердий Алое віра, 40 мл, у кількості 1 штуки, вартістю 50 грн. 08 коп. (без врахування ПДВ), а всього на загальну суму 370 грн. 91 коп. (без врахування ПДВ).

Далі, поклавши викрадене майно до куртки, яка знаходилася на ньому ОСОБА_5 пройшов через касову зону, не сплативши за вищевказану продукцію. В подальшому, вважаючи, що його злочинні дії залишилися ніким не поміченими, намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення, однак був зупинений співробітниками охорони магазину «Апельмон», тим самим не довів свого злочинного умислу до кінця, з причин, які не залежали від його волі.

Дії ОСОБА_5 слідчий кваліфікувала за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчинене повторно.

Під час проведення досудового розслідування слідчий дійшла висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_5 в слідчі органи і в суд, можливості виконання підозрюваним процесуальних рішень, необхідно застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з наступних підстав:

- ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років; зібрані слідством докази по справі, достатньо вказують на винуватість ОСОБА_5 ;
- з урахуванням отриманих характеристик на ОСОБА_5 : відсутність місця роботи, постійного прибутку, нестійкі соціальні зв`язки, схильність останнього до вчинення злочинів, дає підстави вважати, що ОСОБА_5 може продовжити свою злочину діяльність.
У зв`язку із зазначеними вище обставинами, слідчий дійшла до висновку, що маються у наявності ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам.

У судовому засіданні, слідчий у повному обсязі підтримала клопотання та послалася на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання слідчого та стверджувала, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують. Крім того, ОСОБА_5 певний час переховувався від слідчого, тому відсутня впевненість, що вказане не повториться.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що дійсно 18.04.2020 року у слідчого Комунарського ВП ОСОБА_7 він отримав повістки на 21, 22 та 23 квітня 2020 року. 21.04.2020 року він з`явився до Комунарського відділення поліції, але його до слідчого не пустили. Він, приблизно годину, перебував перед черговою частиною, просив, щоб викликали слідчого, але слідчий не вийшла та його не пропустили. Після цього він пішов додому і вже 22 та 23 квітня до Комунарського ВП не приходив. Весь цей час ночував вдома, лише декілька ночей провів у свого друга. Вину свою у скоєному визнає повністю. Сир викрав, щоб поїсти, а дезодоранти в якості подарунка для матері та сестри. Дійсно у нього постійної роботи не має, але він намагається шукати будь-яку роботу та заробляти. Просить не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зобов`язується виконувати усі покладені на нього обов`язки, та працювати.

Захисник ОСОБА_6 також заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що відсутні підстави для застосування до ОСОБА_5 самого суворого запобіжного заходу. Підозрюваний визнає свою вину, шкода відсутня, так як повернуті усі товари представнику магазина, ОСОБА_5 має постійне місце мешкання і у останнього є намір працювати. За таких обставин, вважає, що можливо застосувати домашній арешт з обов`язковим перебуванням вдома у нічний час.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадженні в їх сукупності, суд дійшов до такого.

Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У судовому засіданні встановлено, що 23.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України (кримінальне провадження №0000272) та слідчим Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області розпочато кримінальне провадження.

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_3 . До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, та долучено розписку ОСОБА_5 щодо вручення 19.05.2020 року о 19 год. 40 хв. та його захиснику копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

ОСОБА_5 було затримано 19.05.2020 року о 15 год. 30 хв., враховуючи, що підозрюваного доставлено до слідчого судді о 11 год. 30 хв. 20.05.2020 року, слідчим виконані вимоги ч.1 ст.191 КПК України.

24.03.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у кримінальному провадженню №0000272, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, проте підозрюваний відмовився отримувати повідомлення під відеозапис.

Статтею 177 КПК України зазначено мету та підстави застосування запобіжного заходу.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Вважаю, що прокурором у судовому засіданні доведено, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України. На думку слідчого судді, зазначене підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- показаннями представника потерпілого ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» ОСОБА_8 , який пояснив, що 22.01.2020 року охоронці магазину «Апельмон», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 12-В виявили та затримали ОСОБА_5 , який намагався викрасти з магазину товар на загальну суму 370 грн. 91 коп. без ПДВ;

- даними огляду місця події від 22.01.2020 року, згідно яких у приміщенні магазину, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 12-В біля столу з викраденим майном (4 упаковки сиру, 4 дезодоранту «Rexona») знаходиться ОСОБА_5 , який відмовився від дачі будь-яких пояснень;

- речовими доказами: 4 упаковками сиру, 4 дезодорантами «Rexona», що були вилучені під час місця події 21.01.2020 року;

- показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які пояснили, що працюють охоронцями магазину «Апельмон», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 12-В. 22.01.2020 року у вказаному магазині затримали чоловіка (у подальшому було з`ясовано, що його прізвище ОСОБА_5 ), який намагався викрасти з магазину товар сир та 4 дезодоранти;

- відеозаписами з камер нагляду у магазині «Апельмон», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 12-В, з яких вбачається, що ОСОБА_5 охоронці магазину затримали при виході з приміщення магазину та виявили у нього в карманах одежі сир та 4 дезодоранти.

У клопотанні слідчим було зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Фактично доводи слідчого про наявність зазначених ризиків обмежується наявністю судимостей підозрюваного, фактом його переховування від органу досудового розслідування, а також відсутністю міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, а звідси і доходу. Вказане обґрунтування слідчий застосовує і до того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосований до ОСОБА_5 , так як не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 має постійне місце мешкання та реєстрації, де проживає разом з батьками, тому вважаю, що за таких обставин відсутні підстави стверджувати, що у ОСОБА_5 відсутні міцні соціальні зв`язки. Також, на думку слідчого судді, слідчим не перевірено версію підозрюваного з приводу проживання підозрюваного за місцем реєстрації, так як у справі маються лише рапорти з цього приводу, а батьки ОСОБА_5 не допитувалися з приводу проживананя останнього.

Під час судового засідання також встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий за злочин проти власності, судимість за який не погашена.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 судом враховується тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк до 5 років позбавлення волі, а також враховуються вимоги ч.3 ст.68 КК України).

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

У рішенні по справі «Летелье проти Франції» Європейський суд від 26.06.1991 року зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.

Крім цього, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», відповідно до якого необхідність тримання під вартою не можна оцінювати тільки виключно з абстрактної позиції, приймаючи до уваги тільки тяжкість злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні злочину середньої тяжкості та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні та продовженні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою, але така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи факти, встановлені у судовому засіданні та матеріали, на які посилався слідчий та прокурор, суд дійшов до висновку, що при розгляді клопотання про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу, прокурор довів обставини, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 194 КПК України, тобто, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинити інший злочин. Проте, вказаний ризик є не настільки суттєвим, що застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою було б доцільним.

Слідчим та прокурором у судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний досягти дієвості даного кримінального провадження, тобто не наведено жодних доводів, які б давали підстави вважати, що внаслідок застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Тому, при вирішенні питання про застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя приймає до уваги такі обставини, а саме: наявність у підозрюваного постійного місця проживання та реєстрації, і відповідно, наявність стійких соціальних зв`язків.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, на думку слідчого судді запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період часу може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику, тому саме вказаний запобіжний захід необхідно застосувати до ОСОБА_5 з обов`язками, передбаченими ч.5 ст.194 КПК України. Слідчий суддя визначає для підозрюваного домашній арешт у період з 17 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступної доби з метою можливості працевлаштування ОСОБА_5 і, відповідно, зниження ризику вчинення останнім корисливих злочинів. Також, вважаю за необхідне покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 і ОСОБА_10 .

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176-178, 183, 184, 194, 196, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000272відносно ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , з перебуванням останнього за адресою: АДРЕСА_1 у період з 17 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступної доби строком по 17.07.2020 року (включно) без застосування електронного засобу.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
3) утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Підозрюваного ОСОБА_5 звільнити з під-варти із зали суду негайно після проголошення цієї ухвали.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу для виконання передати до Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у якого в провадженні перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 20.05.2020 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1