Єдиний унікальний № 946/1778/20
Провадження № 1-кп/946/406/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

14 травня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002557, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, такого, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

23.03.2016 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 Кримінального кодексу України (далі КК), до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна, звільненого 13.12.2017 р. умовно достроково на підставі ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.12.2017 р. на підставі ст. 107 КК умовно-достроково на 2 роки 11 місяців 2 дні позбавлення волі,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, працюючого за наймом, не навчається, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_6 ,

сторона захисту: обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 ,

інші учасники судового провадження: потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , законні представники потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , представник служби у справах дітей ОСОБА_18 , представниця персоналу органу пробації ОСОБА_19

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення неодноразово повідомлялася належним чином, що підтверджується довідками про доставку судових повісток про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення. Суд не визнає необхідною участь законного представника в судовому засіданні, у зв`язку з чим відповідно до ч. 2 ст. 488 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) неприбуття законного представника неповнолітнього обвинуваченого не зупиняє судового провадження.

У судове засідання також не з`явився малолітній потерпілий ОСОБА_14 , про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином через його законного представника ОСОБА_17 , який приймав участь у судовому засіданні. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності малолітнього потерпілого з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК, дійшов висновку про проведення судового розгляду без його участі.

У судове засідання також не з`явилися представниця персоналу органу пробації ОСОБА_19 та представник уповноваженого підрозділу органів Національної поліції, про дату, час та місце проведення судового розгляду були повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про отримання повідомлень. Відповідно ж до ч. 3 ст. 327 КПК, неприбуття в судове засідання представника уповноваженого органу з питань пробації, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, не перешкоджає судовому розгляду, а зі змісту ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 496 КПК випливає, що участь представника уповноваженого підрозділу органів Національної поліції не є обов`язковою.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 умисно, з корисливих мотивів, з метою відритого викрадення чужого майна, вчинили ряд грабежів в м. Ізмаїлі Одеської області. Після вчинення з місця скоєння злочинів зникали, завдавши шкоду потерпілим на суму вартості майна, яким заволоділи, а викраденим майном розпоряджалися на власний розсуд.

1.Так, неповнолітній ОСОБА_5 20 грудня 2019 року приблизно о 23:00 годині на перехресті вулиці Семіраська (колишня назва Ватутіна)з вулицею Авраамівською, діючи спільно з малолітнім, який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення даного злочину, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, відкрито викрав майно неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: мобільний телефоном марки «Хіаоmі Redmi 6-а» вартістю 1 276 гривень, в якому знаходились 2 сім-картки оператора «Vodafone» вартістю по 25 гривень кожна, на рахунку яких грошових коштів не було. Після чого з кишень потерпілого відкрито викрав навушники білого кольору «Ibeats» вартістю 51,66 гривень та грошові кошти в сумі 17 гривен, а всього викрав майно та грошові кошти на загальну суму 1 394,66 гривень.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

2.Далі, 20 грудня 2019 року близько 23:50 години неповнолітній ОСОБА_5 , знаходячись перехресті вулиці Фучіка з вулицею Дмитрівською, діючи повторно, спільно з малолітнім, який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення даного злочину, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, відкрито викрав майно неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: мобільний телефон марки «Meizu M5-S» у комплектації з пластиковим чохлом-накладкою марки «Nillkin» вартістю 1 309,75 гривень, в якому знаходилась сім-картка оператора «Київстар» вартістю 25 гривень, на рахунку якої грошових коштів не було, а всього викрав майно на загальну суму 1 334,75 гривень.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

3.Крім того, 21 грудня 2019 року близько 00:05 години неповнолітній ОСОБА_5 на перехресті вулиці Володимира Винниченка з вулицею Бендерською, діючи повторно, спільно з малолітнім, який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення даного злочину, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, застосував до потерпілого ОСОБА_11 фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилось в нанесенні одного удару по обличчю, після чого ОСОБА_5 , утримуючи за шию потерпілого, повалив його на землю, та разом з малолітнім, який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення даного злочину, продовжили наносити удари руками та ногами по тілу, обличчю та ногам потерпілого, заподіявши тим самим йому тілесні ушкодження у вигляді синців на верхній та нижній повіці правого ока, на зовнішній поверхні правої гомілки, крововиливу в білкову оболонку правого ока, подряпини на долонній поверхні правої кисті в проекції основи першого пальця правої кисті, на спинці носа зліва у верхній третині, садна на передній поверхні правого та лівого колінного суглобів, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після чого відкрито заволодів майном ОСОБА_11 , а саме: мобільним телефоном марки «Iphone 5-S 16 GB» у комплектації з силіконовим чохлом вартістю 814,75 гривень, в якому знаходилась сім-картка оператора «Київстар» вартістю 25 гривень, на рахунку якої грошових коштів не було, а також рюкзаком марки «GOLDBEE» вартістю 53,33 гривні, у якому знаходилось наступне майно: 8 функціональниймультитул вартістю 183,33 гривні, 10 функціональний мультитул вартістю 123,33 гривні, папка-швидкозшивач «Economix» вартістю 1,8 гривні, стиплер торгової марки «Norma» вартістю 14,00 гривень, 2 маркери торгової марки «Centropen» вартістю 26,66 гривень кожен на загальну суму 53,32 гривні, олівець механічний з ластиком «Delta D2120» вартістю 33,33 гривні, 2 кулькові ручки «Maxriter» вартістю 2,25 гривень на загальну суму 4,50 гривні, зарядний пристрій для мобільного телефону «Iphone» вартістю 82,25 гривень, гроші в сумі 57 гривень, а всього викрав майно та грошові кошти на загальну суму 1 445,94 гривень.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

4.Також, 26 грудня 2019 року близько 17:00 години неповнолітній ОСОБА_5 на вулиці Дунайська біля будинку № 135, діючи повторно, підійшов до малолітнього потерпілого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та відкрито заволодів його майном, а саме мобільним телефоном марки «Meuzu М5 Note» вартістю 1 262,25 гривень, в якому знаходились сім-картка оператора «Київстар» вартістю 25 гривень, на рахунку якої грошей не було, а всього викрав майно на загальну суму 1 287,25 гривень.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

5.Крім того, 06 січня 2020 року близько 20:20 години неповнолітній ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , діючи повторно та спільно за попередньою змовою групою осіб, знаходячись біля будинку № 196 по вулиці Телеграфна, підійшли до потерпілого ОСОБА_12 та відкрито заволоділи його майном, а саме: мобільним телефоном марки «SAMSUNG Galaxy J3» вартістю 1 111,25 гривень,в чохлі чорного кольору вартістю 100 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора «Київстар» вартістю 25 гривень, на рахунку якої були кошти в сумі 35 гривень, та сім-карта оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» вартістю 60 гривень, на рахунку якої коштів не було, після чого з кишень останнього відкрито викрали навушники «Azomut» вартістю 86,67 гривень, гаманець чорного кольору вартістю 150 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 2 гривні, банківські карти банків «Приватбанк» та «Укрексімбанк», які матеріальної цінності не представляють, та велосипед «Taifun Cosmos» вартістю 1 525 гривень, а всього викрали майно та грошові кошти на загальну суму 3 094,92 гривень.
Своїми діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

6.Далі, 16 січня 2020 року близько 21:35 години неповнолітній ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , діючи повторно, спільно за попередньою змовою групою осіб, знаходячись на вулиці Пушкіна навпроти будинку № 58, підбігли до потерпілої ОСОБА_13 та, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, що виразилось в утриманні ОСОБА_5 потерпілої за шию руками та здавлюванні її в області рота, відкрито заволоділи її майном, а саме: мобільним телефоном марки «SAMSUNG Galaxy J6 Plus» вартістю 3 037,50 гривень, в якому знаходились сім-картка оператора «Київстар» вартістю 25 гривень, на рахунку якої коштів не було, та дамською сумкою-клатчем «David jones» вартістю 249,80 гривень, в якій був гаманець «Forever yong» вартістю 57,80 гривень без грошових коштів, ключі та зарядний пристрій для мобільного телефону, які матеріальної цінності не представляють, а всього викрали майно на загальну суму 3 370,10 гривень.
Своїми діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Частини статті Кримінального кодексу України, що передбачають відповідальність за злочини, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені
7.Кримінальний кодекс України

Стаття 186. Грабіж

1. Відкрите викрадення чужого майна (грабіж)
карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

2. Грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинений повторно, або за попередньою змовою групою осіб,
карається позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
8.Обставини вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочинів встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений судом з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК, у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст.ст.22, 26 КПК, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

9.Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду не визнав себе винним висунутому обвинувачені, пояснивши, що не вчиняв інкримінованих йому злочинів, потерпілих він не знає. Потерпілі не впізнавали його в кабінеті слідчого, а їм казали підтвердити, що це він. Дані протоколів слідчих експериментів, проведених за його участі, він не підтримав, посилаючись на те, що давав показання під тиском працівників поліції. Від побоїв у нього були почервоніння та біль, однак тілесних ушкоджень не було. Він проживає разом з матір`ю ОСОБА_5 і є вітчимом останнього та бере участь в його вихованні. Коли ОСОБА_5 не слухається матері, то він розмовляє з тим, і той прислухається до нього.

10.Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставин злочинів. Однак він піддав сумніву обставини завдання ударів по обличчю потерпілому ОСОБА_11 , а також обставин вчинення злочинів відносно потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у співучасті з ОСОБА_4 .

Раніше він навчався в школі, але потім припинив. Він проживає разом з матір`ю, а обвинувачений ОСОБА_4 його вітчим співмешканець його матері. В їхній сім`ї гарні стосунки, він прислухається до вітчима.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що злочини він вчиняв піддавшись впливу товаришів: Кирила та ОСОБА_20 . Кирил казав, що це легкий спосіб заробити гроші. Хоча він і старший за ОСОБА_20 , однак не відмовляв того, оскільки не розумів наскільки це погано. Речі вони викрадали з метою взяти собі, а не для того, щоб продати. На теперішній час він усвідомив, що це були погані вчинки, і він просить вибачення у всіх потерпілих.

Докази по першому епізоду обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні грабежу відносно потерпілого ОСОБА_9 .
11.Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що разом з ОСОБА_20 у потерпілого ОСОБА_9 вони попросили цигарки, а потім гроші, після того як потерпілий віддав гроші він без дозволу заліз до нього в кишеню і забрав телефон, після чого потерпілий втік. Вони не погрожували потерпілому і не завдавали йому тілесні ушкодження

12.Потерпілий ОСОБА_9 під час судового розгляду пояснив, що 20 грудня 2020 року приблизно о півночі він йшов з дискотеки по вулиці Семіраській (колишня назва Ватутіна) неподалік від перехрестя з вул. 28 Червня в м. Ізмаїл Одеської області (далі м. Ізмаїл). До нього підійшли двоє, і запитали цигарок. Потім вони сказали віддати їм гроші. Він віддав їм близько 15 гривень, потім ОСОБА_5 заліз до нього в кишеню штанів і забрав мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 6-а» з двома сім-картками оператора «Vodafone» та навушники. Місце, де це відбувалося, було освітлене, і він запам`ятав ОСОБА_5 , який постійно посміхався, і під час досудового розслідування він впізнав його по рисам обличчя. Викрадені телефон, гроші та навушники йому повернули в поліції після того як він впізнав їх приблизно через місяць після викрадення. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 він не заявляв. Грабіжники не завдавали йому ударів та перед заволодінням майном вони не погрожували йому. Вже після того як вони заволоділи його майном вони сказали йому, що якщо він розповість батькам, то вивезуть його за місто.
13.Місце події перехрестя доріг вул. Семіраська (колишня назва Ватутіна) та вул. Аврамівська в м. Ізмаїл було оглянуте в ході проведення огляду місця події, що підтверджується даними відповідного протоколу від 21.12.2019 р. (т. 1 а.п. 120 122).
14.Викрадені у потерпілого ОСОБА_9 речі були видані обвинуваченим ОСОБА_5 та малолітнім ОСОБА_20 21 грудня 2019 року в період з 01:00 по 02:00 годину, що підтверджується даними відповідного протоколу огляду місця події (т. 1 а.п. 129 134). Зокрема, ОСОБА_20 видав грошові кошти у сумі 17 грн номіналом по 10, 5 та 2 грн, а обвинувачений ОСОБА_5 видав мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 6-a» у корпусі чорного кольору та у чохлі чорного кольору, а також навушники білого кольору.
15.Вартість викраденого майна була визначена шляхом проведення товарознавчої експертизи № 13 ТГ від 16.01.2020 р. в таких розмірах: навушників торгової марки «Ibeats», вакуумних (внутрішньо канальних) гумових 51,66 грн; мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 6-a» 1 276 грн (т. 2 а.п. 3 23).
16.Видані обвинуваченим ОСОБА_5 навушники білого кольору потерпілий ОСОБА_9 впізнав серед інших пред`явлених йому навушників, що підтверджується даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 14.01.2020 р. (т. 1 а.п. 192 194).
17.Потерпілий ОСОБА_9 впізнав серед пред`явлених йому чотирьох осіб обвинуваченого ОСОБА_5 , як особу, яка відкрито викрала його майно, що підтверджується даними відповідного протоколу від 11.01.2020 р. (т. 1 а.п. 146 151).
18.Як вбачається з даних протоколу проведення слідчого експерименту від 13.01.2020 р. обвинувачений ОСОБА_5 із застосуванням манекену продемонстрував обставини вчинення ним злочину. Зокрема, на перехресті вул. Семіраська (колишня назва Ватутіна) та вул. Авраамівська він показав, як саме вони були розташовані, коли він просив у потерпілого цигарку, після чого вимагав гроші та мобільний телефон, на що потерпілий передав 15 грн, а він відкрито викрав з його кишені мобільний телефон та навушники (т. 1 а.п. 169 188).
19.Разом з тим, під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження обставини погрози застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_9 . Жоден доказ, наданий суду не містить підтвердження таких обставин. Погроза вивезти на машині за місто у випадку, якщо потерпілий розповість про подію батькам, мала місце вже після заволодіння майном, а тому виступала не способом вчинення грабежу, а була висловлена з метою приховати вже вчинений злочин.
20.Крім того, під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження обставини вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.
21.Так, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_5 вчинив злочин за попередньою змовою і спільно з малолітнім ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, тобто який не є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК.
22.А відповідно до ст. 26 КК співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину.
23.Оскільки особа, з якою ОСОБА_5 спільно вчинив злочин, не є суб`єктом злочину, то і виключається співучасть у вчиненні злочину у формі попередньої змови групою осіб.
24.Такі висновку повністю відповідають усталеній судовій практиці, викладеній в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 27.02.2004 р. «Про застосування судами законодавства про відповідальність за втягнення неповнолітніх у злочинну чи іншу антигромадську діяльність», відповідно до положень якого при вирішенні питання про кваліфікацію злочину, вчиненого дорослою особою із залученням неповнолітніх осіб, які внаслідок свого віку (ст. 22 КК) чи неосудності (ст. 19 КК) не є його суб`єктами, треба мати на увазі, що таке спільне вчинення злочину не утворює співучасті. У зазначених випадках відповідно до ч. 2 ст. 27 КК доросла особа розглядається як виконавець злочину, і її дії кваліфікуються за статтями КК, якими передбачено відповідальність за цей злочин і за втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.
25.Отже, суд в силу ч. 3 ст. 337 КПК з метою ухвалення справедливого судового рішення, вважає за можливе вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, та кваліфікувати злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 за цим епізодом обвинувачення, без таких кваліфікуючих ознак, як погроза застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, та попередня змова групою осіб, оскільки це покращує становище обвинуваченого.

26.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів по даному епізоду обвинувачення дає підстави суду зробити висновок, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності всі вищезазначені докази по даному епізоду обвинувачення є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 по цьому епізоду обвинувачення у вчинені ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 186 КК.

Докази по другому епізоду обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні грабежу відносно потерпілого ОСОБА_10 .
27.Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що грабіж по цьому епізоду він вчинив разом з ОСОБА_20 . Вночі вони спитали цигарки, а потім забрали у потерпілого з кишені мобільний телефон. Вони не погрожували потерпілому і не завдавали тілесні ушкодження

28.Потерпілий ОСОБА_10 під час судового розгляду пояснив, що 20 грудня 2019 року о півночі він повертався додому, і на перехресті вул. Фучика з вул. Дмитрівська він зустрів двох хлопців, одним з яких був обвинувачений ОСОБА_5 . Вони запитали у нього цигарки, і, коли він дав їм цигарки, ті запитали чи є у нього гроші, а коли він відповів, що немає, то без його дозволу почали лазити по його кишеням, витягнули у нього з кишені пальто мобільний телефон «Meizu M5-S» в чохлі, а він втік додому. При цьому йому не погрожували, а лише тримали його руку, не даючи піти. Викрадений телефон йому повернула слідчий після проведеного впізнання за його участі.
29.Місце події перехрестя доріг вул. Фучика та вул. Дмитрівська в м. Ізмаїл було оглянуте відповідно до даних протоколу огляду місця події від 21.12.2019 р. (т. 1 а.п. 123 125).
30.Викрадене у потерпілого ОСОБА_10 майно було видане обвинуваченим ОСОБА_5 та малолітнім ОСОБА_20 21 грудня 2019 року в період з 01:00 по 02:00 годину, що підтверджується даними відповідного протоколу огляду місця події (т. 1 а.п. 129 134). Зокрема, обвинувачений ОСОБА_5 особисто видав мобільний телефон марки «Meizu» моделі «M5-S» у корпусі сірого кольору та у чохлі чорного кольору.
31.Вартість викраденого телефону «Meizu» моделі «M5-S» у комплектації з пластиковим чохлом-накладкою марки «Nillkin» в сумі 1 309,75 грн була визначена шляхом проведення товарознавчої експертизи № 13 ТГ від 16.01.2020 р. (т. 2 а.п. 3 23).
32.Під час досудового розслідування потерпілий ОСОБА_10 серед пред`явлених йому осіб впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка 20.12.2019 р. відкрито викрала його майно разом з іншим хлопцем (т. 1 а.п. 152 157).
33.Як вбачається з даних протоколу проведення слідчого експерименту від 13.01.2020 р. обвинувачений ОСОБА_5 із застосуванням манекену продемонстрував обставини вчинення ним злочину. Зокрема, на перехресті вул. Дмитрівської та вул. Фучіка показав, як саме 20 грудня 2019 року приблизно о 23:50 годині він разом з ОСОБА_21 підійшли до потерпілого, стали біля нього по бокам, попросили в того цигарку, а коли той передав їм цигарку, то він перевірив вміст кишень потерпілого. Обвинувачений ОСОБА_5 продемонстрував, як саме він затримав потерпілого, коли той намагався втекти і з його кишені відкрито викрав мобільний телефон (т. 1 а.п. 169 188).
34.Водночас, під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження обставини застосування до потерпілого ОСОБА_10 погрози застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, оскільки жоден доказ з числа наданих суду стороною обвинувачення не підтверджує такі обставини, зокрема сам потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що йому не погрожували і не застосовували насильство.
35.Крім того, з тих же мотивів, викладених у п. п. 20 24 цього вироку, суд вважає, що по цьому епізоду обвинувачення також не знайшли свого підтвердження обставини вчинення ОСОБА_5 злочину за попередньою змовою групою осіб.
36.Тому, в силу ч. 3 ст. 337 КПК з метою ухвалення справедливого судового рішення, суд вважає за можливе вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, та кваліфікувати злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 відносно потерпілого ОСОБА_10 , без таких кваліфікуючих ознак, як погроза застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, та попередня змова групою осіб, оскільки це покращує становище обвинуваченого.

37.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів по даному епізоду обвинувачення дає підстави суду зробити висновок, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності всі вищезазначені докази по даному епізоду обвинувачення є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_5 повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 по цьому епізоду обвинувачення у вчинені ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК.

Докази по третьому епізоду обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні грабежу відносно потерпілого ОСОБА_11 .
38.Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що цей злочин він також вчинив разом з ОСОБА_20 . Вночі потерпілий ОСОБА_11 йшов, а він підійшов до того і запитав цигарки, на що той грубо відповів, що у нього немає. Він штовхнув потерпілого і повалив на землю, після чого перевірив вміст кишень потерпілого, забрав мобільний телефон дрібні гроші та рюкзак. Він завдав тільки один удар ногою по тулубу потерпілого після того, як повалив його, по обличчю він удари не завдавав. Можливо, потерпілий вдарився обличчям о землю, коли падав.

39.Потерпілий ОСОБА_11 під час судового розгляду пояснив, що вночі 20 грудня 2019 року він повертався додому, з вул. Бендерської він повернув на вул. Вінниченка, коли йому назустріч підійшли двоє обвинувачений ОСОБА_5 та хлопець молодший за того, який щось спитав, а ОСОБА_5 завдав декілька ударів по голові. Після цього його потягнули за рюкзак і повалили на землю, далі його били ногами в обличчя та по нозі. Потім ОСОБА_5 підняв його і почав душити, а другий нападник дістав з його кишені телефон «iPhone 5S 16 Gb», а ОСОБА_5 зняв рюкзак, та обидва втекли. В рюкзаку були гроші, канцелярські товари, перочині ножі, цукерки, телефон. Тоді було темно і був туман, однак нападники були дуже близько. Він впізнає ОСОБА_5 по силуету, обличчю, зачісці та по зимовій куртці темного кольору. Під час досудового розслідування проводилося впізнання, і він впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 . Всі викрадені речі йому повернула слідчий через місяць після події, матеріальних претензій до ОСОБА_5 він не має.
40.Перехрестя вул. Бендерської та вул. Островського в м. Ізмаїл було оглянуте в ході огляду місця події відповідно до даних протоколу огляду місця події від 21.12.2019 р. (т. 1 а.п. 126 128).
41.Викрадені речі були видані обвинуваченим ОСОБА_5 та малолітнім ОСОБА_20 21 грудня 2019 року в період з 01:00 по 02:00 годину, що підтверджується даними відповідного протоколу огляду місця події (т. 1 а.п. 129 134). Зокрема, ОСОБА_20 видав мобільний телефон марки «iPhone» у корпусі золотистого кольору моделі «5-S» у силіконовому чохлі, із зазначенням на задній кришці номеру Imei НОМЕР_1 , а обвинувачений ОСОБА_5 рюкзак світло-коричневого кольору, у якому знаходиться різноманітне дрібне майно, грошові кошти в сумі 57 грн, складний ніж молоток у корпусі червоного та срібного кольорів та перочиний ніж срібного кольору.
42.Вартість викраденого майна була визначена шляхом проведення товарознавчої експертизи № 13 ТГ від 16.01.2020 р.: 8-функціонального мультитула, що включає в себе ніж, молоток, пасатижі, пилку, викрутку, відкривачку, консервний ніж, обценьки 183,33 грн; 10-функціонального мультитула, що включає в себе ніж, штопор, пилку, викрутку, ножиці, відкривачу, пилку для нігтів, очисник нігтів, знімач гачка, шило 123,33 грн; смартфону Apple iPhone 5S 16GB у комплектації з силіконовим чохлом 814,75 грн; рюкзаку «GOLDBE!» 53,33 грн; папки-швидкозшивача «Economix» формату А4 1,87 грн; стиплеру торгової марки «NORMA» № 24/6 до 16 аркушів 14 грн; маркеру торгової марки «Centropen», PERMANENT marker 26,66 грн; механічного олівця з ластиком «Delta D2120» 33,33 грн; кулькової ручки марки «Maxriter Piano» 2,25 грн; зарядного пристрою (адаптер та знімний USB-кабель) для мобільного телефону марки «iPhone» 82,25 грн (т. 2 а.п. 3 23).
43.Потерпілий ОСОБА_11 серед чотирьох пред`явлених йому мобільних телефонів впізнав належний йому мобільний телефон марки «Iphone 5 S», який був відкрито викрадений у нього 21 грудня 2019 року (т. 1 а.п. 189 190).
44.Під час проведення досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 був пред`явлений потерпілому ОСОБА_11 серед інших трьох осіб та, як вбачається з даних протоколу пред`явлення особи для впізнання від 11.01.2020 р., потерпілий ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 20 грудня 2019 року приблизно о 23:30 годині завдала йому удари та відкрито виклала його майно (т. 1 а.п. 163 168).
45.Спосіб відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_11 , що полягав у застосуванні насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого підтверджується даними висновку судово-медичної експертизи № 23 від 23.01.2020 р., згідно яким у потерпілого виявлені легкі тілесні ушкодження, які мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більш як шість днів та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. У потерпілого виявлені синці на верхній та нижній повіці правого ока, на зовнішній поверхні правої гомілки; крововилив в білкову оболонку правого ока; подряпини на долонній поверхні правої кисті в проекції основи першого пальця правої кисті, на спинці носа зліва у верхній третині; садна на передній поверхні правого та лівого колінного суглобів (т. 2 а.п. 37 38).
46.Як вбачається з даних протоколу проведення слідчого експерименту від 13.01.2020 р. обвинувачений ОСОБА_5 із застосуванням манекену продемонстрував обставини вчинення ним злочину. Зокрема, як саме вони з ОСОБА_21 підійшли до чоловіка з рюкзаком та попросили в нього цигарку, після чого він ударив його по обличчю та повалив на землю, завдав удари та відкрито викрав з кишені мобільний телефон «Айфон», а також рюкзак зі спини потерпілого (т. 1 а.п. 169 188).
47.Зазначені обставини вчинення злочину, встановлені під час проведення слідчого експерименту в частині завдання ОСОБА_5 ударів потерпілому, в тому числі і по голові, повністю співвідносяться з показаннями потерпілого ОСОБА_11 та з дослідженим висновком судово-медичної експертизи № 23 від 23.01.2020 р., та, в свою чергу, повністю спростовують показанням обвинуваченого ОСОБА_5 , які він дав в ході судового розгляду, про те, що завдав лише один удар потерпілому по тулубу.
48.Давання обвинуваченим ОСОБА_5 неправдивих показань в цій частині суд пов`язує з обраною ним позицією захисту з метою пом`якшити відповідальність за вчинений злочин.

49.Разом з тим, з тих же мотивів, викладених у п. п. 20 24 цього вироку, суд вважає, що по цьому епізоду обвинувачення також не знайшли свого підтвердження обставини вчинення ОСОБА_5 злочину за попередньою змовою групою осіб.
50.Тому, в силу ч. 3 ст. 337 КПК з метою ухвалення справедливого судового рішення, суд вважає за можливе вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, та кваліфікувати злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 відносно потерпілого ОСОБА_11 , без такої кваліфікуючої ознаки, як попередня змова групою осіб, оскільки це покращує становище обвинуваченого.

51.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів по даному епізоду обвинувачення дає підстави суду зробити висновок, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності всі вищезазначені докази по даному епізоду обвинувачення є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_5 повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 по цьому епізоду обвинувачення у вчинені ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК.

Докази по четвертому епізоду обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні грабежу відносно потерпілого ОСОБА_14 .
52.Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він катався на велосипеді, під`їхав до потерпілого, сказав тому віддати йому телефон, і вже після того, як телефон опинився у нього, штовхнув того і поїхав звідти. Він не погрожував потерпілому, а лише сказав віддати телефон.

53.З урахуванням пояснень законного представника ОСОБА_17 про те, що малолітній потерпілий ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , боїться прийти до суду та дати пояснення, приймаючи до уваги його малолітній вік, а також враховуючи думки учасників судового провадження, які не наполягали на допиті малолітнього потерпілого, суд, керуючись засадою змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 22 КПК), визнав недоцільним допитувати малолітнього потерпілого ОСОБА_14 під час судового розгляду.
54.Місце вчинення злочину територія вулиці біля будинку № 135 по вул. Дунайській в м. Ізмаїл була оглянута відповідно до даних протоколу огляду від 26.12.2019 р. (т. 1 а.п. 214 217).
55.Потерпілий ОСОБА_14 серед пред`явлених йому осіб впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 як особу, яка відкрито викрала його майно 26 грудня 2019 року на вулиці Дунайська, біля будинку № 135, про що свідчать дані протоколу пред`явлення особи для впізнання від 22.01.2020 р. (т. 1 а.п. 246 250).
56.Обвинувачений ОСОБА_5 на місці події докладно продемонстрував механізм вчинення грабежу відносно потерпілого, зокрема, на вул. Дунайська в м. Ізмаїл він показав, як саме він підійшов до потерпілого та відкрито з рук останнього викрав телефон, а саме як потерпілий на його вимогу передав йому мобільний телефон, та як саме він наніс удари в область тулуба спереду потерпілого після того, як мобільний телефон був вже у нього, що підтверджується даними протоколу проведення слідчого експерименту від 22.01.2020 р. (т. 1 а.п. 237 245).
57.Викрадений мобільний телефон марки «Meizu М5 Note» був оглянутий відповідно до даних протоколу від 20.01.2020 р. (т. 1 а.п. 218 221), а його ринкова вартість в розмірі 1 262,25 грн була встановлена шляхом проведення судової товарознавчої експертизи № 47 ТГ від 24.01.2020 р. (т. 2 а.п. 43 49).
58.Водночас, під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження обставини застосування до потерпілого ОСОБА_14 насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, оскільки з досліджених судом доказів випливає, що удар був завданий потерпілому вже після того, як майно було відкрито викрадене обвинуваченим, тобто після виконання обвинуваченим об`єктивної сторони злочину, а тому це насильство не виступало способом вчинення грабежу, а було застосовано з метою утримання майна, яким ОСОБА_5 вже заволодів, у зв`язку з чим, воно не охоплюється складом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК.

59.Такий висновок суду повністю співпадає з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в абз. 4 п. 4 його постанови №10 від 06.11.2009 р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності», згідно з якими коли винна особа вже отримала реальну можливість розпорядитися чи користуватися протиправно вилученим майном, але застосовує насильство лише з метою уникнення затримання, її дії не можуть визнаватися грабежем, поєднаним з насильством. Залежно від способу вилучення майна вони можуть розцінюватись як крадіжка або грабіж. Застосування насильства в такому випадку утворює окремий склад злочину і потребує окремої кваліфікації залежно від тяжкості наслідків та заподіяної потерпілому фізичної шкоди.

60.Тому, в силу ч. 3 ст. 337 КПК з метою ухвалення справедливого судового рішення, суд вважає за можливе вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, та кваліфікувати злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 відносно потерпілого ОСОБА_14 , без такої кваліфікуючої ознаки як застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, оскільки це покращує становище обвинуваченого. Разом з цим, суд, будучи згідно ст. 337 КПК обмеженим лише висунутим обвинуваченням відповідно до обвинувального акта, не може вийти за його межі та додатково кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_5 за статтею КК, яка передбачає відповідальність за злочин проти здоров`я потерпілого ОСОБА_14 , оскільки це погіршить становище обвинуваченого ОСОБА_5 .

61.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів по даному епізоду обвинувачення дає підстави суду зробити висновок, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності всі вищезазначені докази по даному епізоду обвинувачення є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_5 повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 по цьому епізоду обвинувачення у вчинені ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК.

Докази по п`ятому епізоду обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні грабежу відносно потерпілого ОСОБА_12 .
62.Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що вони зустріли велосипедиста, зупинили його і запитали у нього подзвонити. Вони давали тому номери, а той дзвонив, але номери не відповідали. Він не погрожував потерпілому, а сказав віддати телефон. У кишені у нього не було ніяких предметів, він просто тримав руки в кишені як він робить зазвичай. Коли потерпілий віддав телефон, він поїхав з ним на велосипеді потерпілого.

Пограбування він вчинив з хлопцем, з яким він перед цим познайомився в барі, як його звати він не пам`ятає, він був п`яний і тому не пам`ятає як той виглядав.

63.Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що не вчиняв цього злочину, водночас, не зміг пояснити, як пройшов його день. Вперше він побачив потерпілого ОСОБА_12 лише в поліції, коли той прийшов на проведення впізнання.

64.Потерпілий ОСОБА_12 під час судового розгляду пояснив, що 06 січня 2020 року приблизно о 20:00 годині він їхав на велосипеді по вул. Телеграфній, а обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стояли біля ларька. ОСОБА_5 щось сказав ОСОБА_4 , і той вийшов на середину дороги та перекрив йому рух. Коли він зупинився, то вони сказали дати їм телефон подзвонити, на що він сказав, що дозволить розмовляти тільки з власних рук. ОСОБА_4 почав нервувати, казав номери, однак коли він їх набирав, вони виявлялися неіснуючими. ОСОБА_5 тримав руку в кишені і наблизився до нього, а він злякався, що той хоче дістати ніж, і віддав телефон «SAMSUNG Galaxy J3» ОСОБА_5 . Після цього вони почали його обшукувати і дістали з його правої кишені навушники та гаманець. ОСОБА_4 взяв телефон та велосипед «Taifun Cosmos 700С» і поїхав, а ОСОБА_5 перевірив вміст гаманця, спитав пін-код банківської картки, а коли він сказав, що не знає, той втік.

Потерпілий ОСОБА_12 також пояснив, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не погрожували йому фізичною розправою чи завданням тілесних ушкоджень. ОСОБА_4 лише агресивно спілкувався, коли номери телефонів виявлялися хибними. Місце, де відбувалося пограбування, було освітлене вуличними ліхтарями і він бачив обличчя грабіжників. Під час досудового розслідування в січні, тобто через незначний проміжок часу, під час проведення впізнання він відразу впізнавав ОСОБА_4 . При впізнанні ОСОБА_5 він спочатку вагався, але коли той посміхнувся, то відразу впізнав його за посмішкою, оскільки під час пограбування той постійно посміхався. Також проводилося впізнання викрадених речей, які йому потім повернули. Матеріальних претензій він не заявляв, оскільки не знав як це робиться.

65.Місце події ділянка місцевості на відстані 20 м. від будинку АДРЕСА_4 була оглянута відповідно до даних протоколу огляду місця події від 06.01.2020 р. (т. 1 а.п. 135 139).
66.Потерпілий ОСОБА_12 під час досудового розслідування впізнав викрадений у нього велосипед марки «Taifun» модель «Cosmos» синього кольору, що підтверджується даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 09.01.2020 р. (т. 1 а.п. 140 142).
67.Також потерпілий ОСОБА_12 серед пред`явлених йому мобільних телефонів впізнав належний йому мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy J3» (т. 1 а.п. НОМЕР_2 ), а серед пред`явлених йому навушників впізнав навушники чорного кольору, які були у нього відкрито викрадені 06.01.2020 р. приблизно о 20:25 годині (т. 1 а.п. 211 213).
68.Ринкова вартість викрадених речей станом на день викрадення 06 січня 2020 року була встановлена шляхом проведення судової товарознавчої експертизи відповідно до висновку № 14ТГ від 14.01.2020 р. у таких розмірах: мобільного телефону торгової марки «SAMSUNG Galaxy J3» 1 111,25 грн; велосипеду марки «Taifun Cosmos 700 С» 1 525 грн; навушників марки «Azumi» 86,67 грн (т. 2 а.п. 29 36).
69.Серед пред`явлених чотирьох осіб для впізнання потерпілий ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка відкрито викрала його майно 06 січня 2020 року, що підтверджується протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 11.01.2020 р. (т. 1 а.п. 158 162).
70.Потерпілий ОСОБА_12 також впізнав і обвинуваченого ОСОБА_4 , як особу, яка разом з іншим чоловіком 06 січня 2020 року відкрито викрала його майно (т. 1 а.п. 206 210).
71.Як вбачається з даних протоколу слідчого експерименту від 13.01.2020 р. обвинувачений ОСОБА_5 із застосуванням манекену продемонстрував обставини вчинення ними з ОСОБА_4 злочину. Зокрема, як саме ОСОБА_4 зупинив чоловіка, у якого просив телефон зателефонувати, як саме потерпілий передав йому телефон, який він, в свою чергу, передав ОСОБА_4 , після чого останній відкрито заволодів навушниками та велосипедом потерпілого. Також ОСОБА_5 продемонстрував, як саме він з кишені потерпілого відкрито викрав гаманець чорного кольору з незначною сумою грошей (т. 1 а.п. 169 188). Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю підтримав даний протокол слідчого експерименту, а тому у суду немає підстав вважати його дані недостовірними.
72.Досліджені судом докази, зокрема, показання потерпілого ОСОБА_12 , протокол впізнання ОСОБА_12 обвинуваченого ОСОБА_4 , а також протокол слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_5 повністю спростовують показання, надані як обвинуваченим ОСОБА_5 , так і обвинуваченим ОСОБА_4 під час судового розгляду про непричетність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину відносно ОСОБА_12 . Більше того, сукупність досліджених судом доказів свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення майна ОСОБА_12 за попередньою змовою саме з обвинуваченим ОСОБА_4 .

73.Неправдиві показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд пов`язує з їх бажанням ввести суд в оману з метою уникнення ОСОБА_4 відповідальності за вчинений злочин.

74.Водночас, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини застосування до потерпілого ОСОБА_12 погрози застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, оскільки жоден доказ з числа наданих суду стороною обвинувачення не підтверджує такі обставини, зокрема сам потерпілий ОСОБА_12 пояснив, що йому не погрожували фізичною розправою чи завданням тілесних ушкоджень.

75.Тому в силу ч. 3 ст. 337 КПК з метою ухвалення справедливого судового рішення, суд вважає за можливе вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, та кваліфікувати злочин, вчинений обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відносно потерпілого ОСОБА_12 без такої кваліфікуючої ознаки, як погроза застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, оскільки це покращує становище обвинувачених.

76.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів по даному епізоду обвинувачення дає підстави суду зробити висновок, що кожний цей доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності всі вищезазначені докази по даному епізоду обвинувачення є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_5 саме з ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб повторно вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по цьому епізоду обвинувачення у вчинені ними злочину, та кваліфікує їхні дії за ч. 2 ст. 186 КК.
77.Разом з цим, оцінюючи докази по цьому епізоду обвинувачення, суд не приймає до уваги дані, що містяться в протоколі слідчого експерименту від 18.01.2020 р. за участю обвинуваченого ОСОБА_4 (т. 1 а.п. 222 231) з таких підстав. Так, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 не підтримав його та піддав сумніву дані, що містяться у ньому, зазначивши, що він прийняв участь у цьому слідчому експерименті під тиском поліцейських. З метою перевірки посилань обвинуваченого ОСОБА_4 судом було прийнято рішення про допит в якості свідків понятих, що приймали участь у вказаному слідчому експерименті. Однак, сторона обвинувачення не спростувала посилання обвинуваченого ОСОБА_4 , та не надала відповідні докази, які б свідчили про протилежне, зокрема, не забезпечила участь понятих з метою їх допиту під час судового розгляду. З урахуванням засади змагальності, яка відповідно до ст. 22 КПК передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК, а також складових презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини згідно ст. 17 КПК про те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, та про те, що обвинувачення не може гуртуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, суд відкидає дані, що містяться в протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 .
78.Але, навіть за виключенням цього доказу (даних слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 ), як було вище зазначено, сукупність інших чисельних вищенаведених доказів, досліджених судом, дає підстави суду для висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину за цим епізодом обвинувачення повністю доведена поза розумним сумнівом.

Докази по шостому епізоду обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні грабежу відносно потерпілої ОСОБА_13 .
79.Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що разом зі знайомими на ім`я ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 він гуляв у парку. Потім двоє хлопців пішли, і віни залишився вдвох з хлопцем на ім`я ОСОБА_23 , з яким він і вчинив злочин відносно дівчини. Вони йшли за дівчиною, яка йшла по вул. Пушкіна. Коли вони наблизилися до неї, то ОСОБА_23 підштовхнув його до неї, і він схопив дівчину за горло, у зв`язку з чим та впустила телефон. Доки він тримав дівчину ОСОБА_23 підняв телефон, схопив її сумочку і вони втекли. З ОСОБА_23 він познайомився за декілька днів до цього, вони разом проводили час.

80.Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що не вчиняв цього злочину. Водночас не зміг пояснити, що він робив того дня.

81.Потерпіла ОСОБА_13 під час судового розгляду пояснила, що 16 січня 2020 року приблизно о 22:00 годині, вона поверталася з роботи додому. На зупинці автобусів № 1 та № 3 обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 попросили у неї цигарку, на що вона відповіла відмовою. Те місце було освітлене, і вона добре їх обох роздивилася. Оскільки вона пропустила автобус, то вирішила піти пішки по вул. Пушкіна. Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 йшли в тому ж напрямку по протилежній стороні вулиці, і неподалік магазину «Ева» вони її наздогнали, та ОСОБА_5 взяв її за шию і закривав рот, а ОСОБА_4 вихопив у неї сумочку та телефон. Після цього обвинувачені втекли на вул. Папаніна.
Обвинувачений ОСОБА_4 в момент нападу був у курці з вдягнутим капюшоном. Тому під час проведення впізнання на досудовому розслідуванні вона просила, щоб той перевдягнув куртку, щоб впевнитися, і впізнала його по зовнішнім даним. Те, що вона казала, що не впізнає ОСОБА_4 під час впізнання, і погодилася після підказки слідчого і прокурора не відповідає дійсності. Їй не підказували на кого вказати, вона сама впізнала обвинуваченого. Вона наполягає, що це саме обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пограбували її. Викрадений телефон їй повернули через декілька днів, а сумочку та гаманець їй не повернули.
82.Місце події територія біля будинку № 58 по вул. Пушкіна в м. Ізмаїл, поблизу магазину «Зоомир» була оглянута під час огляду місця події відповідно до даних протоколу від 16.01.2019 р. (т. 1 а.п. 195 199). На місці події був виявлений фрагмент нігтя, вкритого лаком фіолетового кольору, який зі слів власниці вона зламала коли подряпала одного з грабіжників.
83.Потерпіла ОСОБА_13 в ході досудового розслідування серед чотирьох пред`явлених їй осіб впізнала ОСОБА_4 як особу, яка відкрито викрала її майно 16.01.2020 р. разом з іншим чоловіком, що підтверджується даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 17.01.2020 р. (т. 1 а.п. 200 205).
84.Також, потерпіла ОСОБА_13 впізнала обвинуваченого ОСОБА_5 серед пред`явлених їй осіб, що підтверджується даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 22.01.2020 р. (т. 1 а.п. 232 236).
85.Механізм заволодіння майном та послідовність дій обвинувачених під час вчинення грабежу, про які пояснила потерпіла під час судового розгляду повністю відповідають механізму та послідовності дій під час вчинення грабежу, які продемонстрував обвинувачений ОСОБА_5 на місці події під час проведення слідчого експерименту за його участю. Так, обвинувачений ОСОБА_5 показав напрямок з якого вони вдвох з ОСОБА_4 прослідували за дівчиною по вул. Пушкіна до місця, де вони її побачили від зупинки громадського транспорту з центра міста. Далі, він показав місце, де вони наздогнали потерпілу, як саме він ззаду підійшов до дівчини та утримував її однією рукою за шию, а другою рукою в області шиї. ОСОБА_5 показав, як саме ОСОБА_4 заволодів її мобільним телефоном та сумкою доки він утримував потерпілу. Ці обставини підтверджуються даними протоколу слідчого експерименту від 22.01.2020 р. (т. 1 а.п. 237 245). Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю підтримав дані вказаного протоколу слідчого експерименту, і, враховуючи, що вони повністю співпадають з показаннями потерпілої ОСОБА_13 , у суду немає підстав не довіряти їм та не приймати до уваги.
86.Викрадений мобільний телефон марки «SAMSUNG J6+» був оглянутий під час досудового розслідування відповідно до даних протоколу огляду предмету від 20.01.2020 р. (т. 1 а.п. 218 221), а його ринкова вартість в розмірі 3 037,50 грн була встановлена шляхом проведення судової товарознавчої експертизи № 47 ТГ від 24.01.2020 р. (т. 2 а.п. 43 49).
87.Вартість сумки клатчу торгової марки «David jones» в розмірі 249,80 гривень та гаманця «Forever yong» в сумі 57,80 гривень встановлена шляхом проведення судової товарознавчої експертизи № 54 ТГ від 29.01.2020 р. (т. 2 а.п. 52 58).
88.Отже, досліджені судом докази, зокрема, показання потерпілої ОСОБА_13 , протокол впізнання ОСОБА_13 обвинуваченого ОСОБА_4 , а також протокол слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_5 повністю спростовують показання, надані як обвинуваченим ОСОБА_5 , так і обвинуваченим ОСОБА_4 під час судового розгляду про непричетність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину відносно ОСОБА_13 . Більше того, сукупність досліджених судом доказів свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення майна ОСОБА_13 із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої,за попередньою змовою саме з обвинуваченим ОСОБА_4 .

89.Неправдиві показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд пов`язує з їх бажанням ввести суд в оману з метою уникнення ОСОБА_4 відповідальності за вчинений злочин.

90.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів по даному епізоду обвинувачення дає підстави суду зробити висновок, що кожний перелічений доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності всі вищезазначені докази по даному епізоду обвинувачення є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_5 саме з ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб повторно вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої. Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по цьому епізоду обвинувачення у вчинені ними злочину, та кваліфікує їхні дії за ч. 2 ст. 186 КК.
91.У п. 77 цього вироку судом вже були наведені мотиви, з яких не приймає до уваги дані, що містяться у протоколі слідчого експерименту від 18.01.2020 р. за участю обвинуваченого ОСОБА_4 (т. 1 а.п. 222 231). Суд з тих же мотивів не приймає його до уваги і за цим епізодом обвинувачення.

92.Осудність ОСОБА_5 підтверджена даними висновку комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи, відповідно до яких він на час вчинення злочинів будь-яким хронічним психічним розладом, недоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждав, ознак тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв, а виявляв ознаки «Легкої розумової відсталості з мінімальними поведінковими розладами» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F70.0» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду), яка за глибиною та ступенем виразності не позбавляла його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час він будь-яким хронічним психічним розладом, недоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждає, виявляє ознаки «Легкої розумової відсталості з мінімальними поведінковими розладами» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F70.0» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду), глибина і ступінь виразності якої не позбавляють його здатності правильно сприймати обставини, що мають значення для справи і давати про них правильні покази, розуміти зміст підозри, показання свідків, потерпілих, брати участь у слідчих діях та стати перед судом. ОСОБА_5 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру (т. 2 а.п. 64 69). Отже, з урахуванням даних цієї експертизи суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 осудним та таким, що підлягає кримінальній відповідальності.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
93.Обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає, та до них не може віднести такі обставини, як щире каяття та активне сприяння розслідуванню злочину, про наявність яких було зазначено в обвинувальному акті, оскільки під час судового розгляду він не визнав свою вину у вчиненні злочинів, що виключає існування як каяття, так і активного сприяння розкриттю злочинів.

94.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та вчинення злочинів неповнолітнім. Водночас, суд вважає недоведеним наявність у ОСОБА_5 активного сприяння розкриттю злочинів, оскільки він давав непослідовні та суперечливі показання, заперечуючи участь у вчиненні злочинів обвинуваченого ОСОБА_4 , що не може поєднуватися з активним сприянням розкриттю злочинів.

95.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, що відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором, та, відповідно, наявність таких не доведена.

Мотиви призначення покарання
96.У відповідності до ст. ст. 65 68 КК суд призначає покарання у межах, установлених у санкції відповідної статті КК, відповідно до положень Загальної частини КК, а також враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також характер та ступінь участі кожного з обвинувачених у вчиненні злочинів.

97.Крім того, відповідно до ст. 103 КК при призначенні покарання неповнолітньому ОСОБА_5 , суд також враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та особливості особи неповнолітнього.

98.Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили умисні тяжкі злочини, а обвинувачений ОСОБА_5 також і умисний злочин середньої тяжкості

99.За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_4 дільничним офіцером поліції характеризується негативно, оскільки неодноразово був помічений в конфліктних ситуаціях з сусідами, до адміністративної відповідальності не притягувався, підтримує відносини з особами, раніше судимими, зловживає алкогольними напоями.

100.Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 досудова доповідь не складалася, в силу п. 6 ч. 4 ст. 3141 КПК, у зв`язку з тим, що він є особою, до якої застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

101.ОСОБА_4 має не зняту та не погашену судимість за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності та вчинив нові умисні тяжкі злочини також проти власності із застосуванням насильства в період невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком, від відбування якого він був звільнений умовно-достроково.

102.Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог КК та передбачених ним санкцій виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

103.Встановлені судом обставини провадження вказують про відсутність підстав та про недоцільність застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 75 КК та для звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

104.При призначенні покарання винному ОСОБА_4 суд враховує те, що він вчинив злочини протягом невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.03.2016 р., яким він був засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК до шести років позбавлення волі, від відбування якого він був звільнений 13 грудня 2017 року згідно ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.12.2017 р. на підставі ст. 107 КК умовно-достроково на 2 роки 11 місяців 2 дні.

105.Оскільки злочини вчинені ОСОБА_4 протягом невідбутої частини покарання, то в силу ч. 4 ст. 81 КК ОСОБА_4 слід призначити покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК, тобто за сукупністю вироків.

106.Таким чином, в силу ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК ОСОБА_4 з невідбутої ним частини покарання у виді 2 років 11 місяців та 2 дні позбавлення волі, призначеного йому за попереднім вироком, слід частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, один рік позбавлення волі.

107.Відповідно до характеристики ОСОБА_5 за місцем навчання в КЗ «Ізмаїльська спеціальна загальноосвітня школа № 5 ІІІ ступенів», останній пропускав школу без поважних причин, що вплинуло на засвоєння програмного матеріалу, жебракував, постійно конфліктував з однокласниками, ображав слабкіших за себе, ініціював конфліктні ситуації та бійки. ОСОБА_5 характеризується як безвідповідальний у виконанні доручень і учнівських обов`язків, неодноразово був помічений у крадіжках, відбиранні речей у слабкіших дітей. Мати майже не цікавилася справами учня, його успіхами у навчанні і поведінкою; з класним керівником не контактувала, в школу за запрошенням не з`являлася. Зовнішній вигляд ОСОБА_5 був майже завжди неохайний, одяг не відповідав сезону, шкільним приладдям не забезпечений (т. 2 а.п. 60).

108.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_5 , гідно з даними якої засвоєння ОСОБА_5 програмного матеріалу на низькому рівні, незацікавленість взагалі у навчанні можуть негативно вплинути на подальший навчальний процес, як наслідок може не отримати та не оволодіти достатнім рівнем знань майбутньої спеціальності. Незалучення до соціальних видів діяльності, непродуктивне проведення вільного часу в подальшому можуть негативно впливати на поведінку неповнолітнього. Є проблеми з контролем поведінки з боку матері, вона недостатньо приділяє уваги вихованню сина, через що мають місце моменти, коли він призначений сам собі. Також в родині наявні матеріальні труднощі.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе.

109.ОСОБА_5 , хоча на момент вчинення злочину в силу ст. 89 КК і є таким, що не має судимості, однак обставини, що він не вперше притягується до кримінальної відповідальності негативно характеризують його особу. Зокрема про характеристику його особистості свідчить те, що раніше він засуджувався за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК, та був звільнений від відбування покарання на підставі ст. ст. 75, 104 КК з випробуванням, однак через нетривалий проміжок часу зі спливом лише одного року після закінчення іспитового строку він знову вчинив чисельні аналогічні тяжкі злочини, передбачені ч. 2 ст. 186 КК, у тому числі із застосуванням насильства, що дає підстави для висновку, що повторне звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 104 КК є недоцільним та поставить під сумнів принцип невідворотності покарання.

110.Крім того, про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбуття покарання в установі виконання покарань свідчить та обставина, що грабіж потерпілої ОСОБА_13 був вчинений ним 16 січня 2020 року, тобто невдовзі після того, як ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 січня 2020 року відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання цілодобово (т. 2 а.п. 92 94).

111.Суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог Кримінального кодексу України та передбачених ним санкцій виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігання нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 1 ст. 186 та ч. 2 ст. 186 КК, оскільки призначення менш суворого покарання не досягне мети його застосування. Встановлені обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , дають підстави суду призначити йому покарання в нижніх межах санкцій та із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку
112.Судом встановлено, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2020 р. відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого сплив 09 квітня 2020 року.

113.Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.04.2020 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у іншому кримінальному провадженні на строк до 07 червня 2020 року. Однак, з метою виконання вироку та запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від суду та вчинити інший злочин, суд вважає за необхідне застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. У зв`язку з цим, строк покарання ОСОБА_4 слід обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 14 травня 2020 року, зарахувавши таким чином, в силу вимог ч. 5 ст. 72 КК, в строк його покарання строк попереднього ув`язнення, виходячи з розрахунку однин день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.

114.Судом встановлено, що ОСОБА_5 був затриманий у даному кримінальному провадженні 22 січня 2020 року та досі тримається під вартою у зв`язку з тим, що ухвалою слідчого судді від 22.01.2020 р. відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався у встановленому КПК порядку та спливає 07 червня 2020 року.

115.З метою виконання вироку та запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від суду та вчинити інший злочин, суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Строк покарання ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту, тобто з 22 січня 2020 року, зарахувавши таким чином, в силу вимог ч. 5 ст. 72 КК, в строк його покарання строк попереднього ув`язнення, виходячи з розрахунку однин день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.

116.Згідно ч. 4 ст. 174 КПК з набранням вироком законної сили слід скасувати накладені на підставі ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.12.2019 р., від 11.01.2020 р. та від 20.01.2020 р. арешти, та майно, яке було предметом злочинів в силу п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК слід повернути власникам потерпілим, а портативну колонку марки «SOMNO», та пару провідних навушників чорного кольору, слід повернути особі, у якої вони були вилучені, ОСОБА_5 .

117.Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.12.2019 р., на кнопковий телефон марки «Нокія», належний особі, стосовно якої кримінальне провадження виділене в окреме провадження, ОСОБА_20 , слід залишити без змін до вирішення питання у відповідному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_20 .

118.В силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_5 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 13ТГ від 16.01.2020 р. в сумі 5 338,34 гривень, оскільки дослідження проводилося за 1 3 епізодами обвинувачення ОСОБА_5 .

119.В силу ч. 2 ст. 124 КПК документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових товарознавчих експертиз № 14ТГ від 14.01.2020 р. в сумі 1 570,10 гривень, № 47ТГ від 24.01.2020 р. в сумі 1 256,08 грн, а також № 54ТГ від 29.01.2020 р. в сумі 942,06 грн в загальному розмірі 3 768,24 грн мають бути стягнуті на користь держави з обох обвинувачених: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки експертизи проведені з метою встановлення обставин злочинів, вчинених як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_5 . При визначені частки, яка має бути стягнута з кожного обвинуваченого, суд враховує те, що обвинувачені вчинили злочини за попередньою змовою групою осіб, та вважає за доцільне розподілити процесуальні витрати порівну на кожного обвинуваченого, тобто по 1 884,12 грн.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

2.В силу ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК ОСОБА_4 з невідбутої ним частини покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.03.2016 р. частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, один рік позбавлення волі, та остаточно до відбування визначити покарання у виді шести років позбавлення волі.

3.Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

4.Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 14 травня 2020 року, зарахувавши йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 14 травня 2020 року до набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку день за день.

5. ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 186 КК у виді позбавлення волі на строк один рік;

за ч. 2 ст. 186 КК у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

6.На підставі ч. 1 ст. 70 КК ОСОБА_5 за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

7.Застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

8.Строк покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 22 січня 2020 року, зарахувавши йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22 січня 2020 року до набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку день за день.

9.З набранням вироком законної скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.12.2019 р., від 11.01.2020 р., від 20.01.2020 р. арешти, та повернути власникам:

майно, на яке накладений арешт ухвалою від 24.12.2019 р., а саме: мобільний телефон марки «Iphone 5-S», складний ніж молоток, перочинний ніж срібного кольору, рюкзак світло коричневого кольору із різноманітним дрібним майном у ньому, грошові кошти на суму 57 грн потерпілому ОСОБА_11 ; мобільний телефон марки «MEIZU» моделі «M 5-S» потерпілому ОСОБА_10 , мобільний телефон марки «XIAOMI» моделі «Redmi 6-a», 17 грн та навушники білого кольору потерпілому ОСОБА_9 ;

майно, на яке накладений арешт ухвалою від 11.01.2020 р.: телефон марки «SAMSUNG Galaxy G 3», велосипед марки «Тайфун» синього кольору та навушники чорного кольору потерпілому ОСОБА_12 ;

майно, на яке накладений арешт ухвалою від 20.01.2020 р.: мобільний телефон «SAMSUNG Galaxy J-6+», імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 , який 17.01.2020 видав ОСОБА_4 для долучення до матеріалів кримінального провадження потерпілій ОСОБА_13 ; мобільний телефон «Meіzu M5 note», імеі 1: НОМЕР_5 , імеі 2: НОМЕР_6 в корпусі стального кольору, який 17.01.2020 для долучення до матеріалів кримінального провадження видав ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_14 .

майно, на яке накладений арешт ухвалою від 24.12.2019 р.: портативну колонку марки «SOMNO», пару провідних навушників чорного кольору ОСОБА_5 .

10.Арешт на кнопковий телефон марки «Нокія», накладений ухвалою від 24.12.2019 р. залишити без змін до вирішення цього питання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_20 .
11.Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз у сумі 1 884,12 грн (одну тисячу вісімсот вісімдесят чотири гривні 12 копійок).
12.Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз у сумі 7 222,46 грн (сім тисяч двісті двадцять дві гривні 46 копійок).

13.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які перебувають під вартою, в той самий строк з моменту вручення їм копії вироку.
14.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
15.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченим та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1