печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 12.07.2019 р., повідомлення про зміну та нову підозру від 16.11.2019 р. у кримінальному провадженні № 00000189 від 25.01.2019 р.,
установив:
ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на повідомлення про підозру від 12.07.2019 р. у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 361, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 301 КК України, повідомлення про зміну та нову підозру від 16.11.2019 р. у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 361, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 301, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 361-1 КК України, у кримінальному провадженні № 00000189 від 25.01.2019 р.
В обґрунтування доводів та вимог скарги вказує, що повідомлення про підозру та повідомлення про змінену та нову підозру не відповідають вимогам пункту 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, враховуючи це, беручи до уваги, що йому інкримінується створення та організація «абузостійного хостингу», поняття якого відсутнє у законодавстві України; законодавством не передбачено заборони на діяльність з надання хостингових послуг, здійснення якої йому інкримінується; повідомлення про підозру та повідомлення про змінену та нову підозру не містить відомостей щодо наявності у нього відомостей про незаконну діяльність отримувачів хостингових послуг та (або) наявність фактів чи обставин, які вказують на те, що діяльність таких отримувачів має ознаки незаконної; у повідомленні про підозру та повідомленні про змінену та нову підозру відсутній виклад фактичних обставин, чи був він ініціатором передачі інформації «невстановленим на даний час досудовим розслідуванням особами», чи здійснював він дії щодо обрання одержувача такої інформації та чи може змінити її адресата, за яких обставин та підстав здійснювалась передача та отримання особами серверного обладнання; у повідомленні про підозру та повідомленні про змінену та нову підозру відсутні відомості щодо фактичних діянь, вчинених безпосередньо ним (із зазначенням їх дати та часу, способу вчинення тощо), які з позиції сторони обвинувачення містять ознаки інкримінованих йому кримінальних правопорушень; у повідомленні про підозру та повідомленні про змінену та нову підозру відсутні відомості щодо фактичної його змови із будь-якими особами, які мали намір використати серверне обладнання у протиправний спосіб, переслідування ними спільної злочинної мети, що є необхідною умовою вчинення злочину у співучасті, яка фактично інкримінується йому, тягнуть за собою підстави для скасування повідомлення про підозру та повідомлення про змінену та нову підозру ОСОБА_6 .

У судовому засіданні адвокати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини викладені у скарзі.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні скарги.

Слідчий суддя, вислухавши надані пояснення, дослідивши матеріали провадження, дійшов наступних висновків.

Встановлено, що Другим управлінням організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні№ 00000189 від 25.01.2019 р.
Так, за змістом ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регулюється ст. 135 КПК України, зокрема, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Згідно пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом
підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою ст. 37 цього Кодексу.

Згідно ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» пункт 88, «Erdagozv. Turkey» пункт 51, «Cebotari v. Moldova» пункт 48 «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Murray v. the United Kingdom». Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Разом з тим, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки і оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» Суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Разом з тим, відповідно до пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України хоча і передбачено право оскарження повідомлення про підозру, втім кримінальним процесуальним законодавством не визначено критеріїв підстав, які можуть бути покладені в основу скасування повідомлення слідчого, прокурора про підозру у вчинені особою злочину. За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
У задоволенні скарги ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 12.07.2019 р., повідомлення про зміну та нову підозру від 16.11.2019 р. у кримінальному провадженні № 00000189 від 25.01.2019 р. відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскарження безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1