ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1005/20
провадження № 1-кс/753/429/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги голови Громадської організації «Стоп корупції» ОСОБА_2 на постанову слідчого Дарницького УП ГУНП України у м. Києві про закриття кримінального провадження №0011309 від 06.10.2016, -

В С Т А Н О В И В :
16 січня 2020 року до слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва надійшли матеріали скарги голови Громадської організації «Стоп корупції» ОСОБА_2 , поданої у рамках кримінального провадження №0011309 від 06.10.2016 на постанову слідчого Дарницького УП ГУНП України у м. Києві про закриття кримінального провадження.
У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про її повернення за наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається зокрема якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.
Реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності у кримінальному провадженні забезпечується в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законодавством України.
Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Дана норма передбачає чіткий перелік осіб, які мають право під час досудового розслідування на оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Зі змісту скарги встановлено, що її підписано керівником ГО «Стоп корупції» ОСОБА_2 та вказується, що дана юридична особа є заявником у кримінальному провадженні №0011309, відомості про які внесено до ЄРДР від 06.10.2016. Разом із тим, до матеріалів скарги не надано жодного доказу, який би підтвердив зазначені обставини.
У відповідності до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ст. 58 КПК України, потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником. Представником юридичної особи, яка є потерпілим, може бути її керівник, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні. Повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; копією установчих документів юридичної особи - якщо представником потерпілого є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; довіреністю - якщо представником потерпілого є працівник юридичної особи, яка є потерпілою.
Так, КПК України не містить визначення того, що саме відноситься до установчих документів юридичної особи, проте, таке визначення міститься у ст. 57 Господарського кодексу України, відповідно до частини 1, 2 якої установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання. В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб`єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ст. 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Загальні положення про юридичну особу зазначені в главі 7 ЦК і можуть бути використані у КПК.
Однак, до даної скарги особою, яка її подала, у супереч положень ст.ст. 22, 26 КПК України та у порушення ч. 3 ст. 58 КПК України, копію установчих документів ГО «Стоп корупції», які б підтверджували повноваження ОСОБА_2 , саме як керівника, не додано (статуту, наказу про призначення, інших установчих документів).
У доданих до скарги матеріалах відсутні відомості про те, що ГО «Стоп корупції» є потерпілим у кримінальному провадженні №0011309 від 06.10.2016, хоча заявник посилається на дані обставини.
Статтею 60 КПК України визначено, що заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.
Чинним КПК України не визначено якими документами можуть підтверджуватись повноваження представника заявника (у розумінні ст. 60 КПК України), однак, враховуючи ч. 6 ст. 9 КПК України, якою регламентовано, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, аналізуючи перелік документів, якими підтверджуються повноваження представників інших учасників кримінального провадження (ст.ст. 58, 63, 64-1 КПК України), застосовуючи аналогію закону, слідчий суддя приходить до переконання, що документами, які б підтверджували повноваження представника заявника можуть бути: документи, передбачені статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником заявника є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; копією установчих документів юридичної особи - якщо представником заявника є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; довіреністю - якщо представником заявника є працівник юридичної особи, яка є заявником.

Незважаючи на те, що зі змісту скарги вбачається, що відомості до ЄРДР були внесені за заявою ГО «Стоп корупції», тобто ГО «Стоп корупції» є заявником по даному кримінальному провадженні, доказів, що підтверджують повноваження ОСОБА_2 як голови громадської організації станом на час звернення до суду зі скаргою до матеріалів додано не було, що не дає можливості слідчому судді встановити права та обов`язки особи, яка подала скаргу та ставить під сумнів питання щодо повноважень зазначеної особи.

На вказаній стадії виклик до суду заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільця тимчасово вилученого майна не передбачено.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тобто, виходячи з положень ст.ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею того, що скаргу подала особа, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, що підлягають оскарженню до слідчого судді.

Таким чином предметом оскарження у разі закриття кримінального провадження може бути лише постанова про закриття кримінального провадження.

Крім цього, як вбачається зі змісту скарги та доданої до неї відповіді заступника начальника слідчого відділу ГУ НП у м. Києві від 03.01.2020 ОСОБА_3 слідує, що Дарницьким УП ГУ НП у м. Києві здійснювало досудове розслідування кримінальному провадженні №0011309 від 06.10.2016 за заявою ГО «Стоп корупції», яке на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито.
Копію вказаної постанови заявник не отримував, а тому вважає, що про закриття кримінального провадження він дізнався 13.01.2020.
Так, поданій скарзі директором ГО «Стоп корупції» ОСОБА_2 перед слідчим суддею порушено питання про скасування постанови про закриття кримінального провадження кримінальному провадженні №0011309, тоді як матеріали не містять копії постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

За таких обставин, оскільки особою, що подала скаргу не надано всіх документів на підтвердження його повноважень, як голови ГО «Стоп корупції», неможливістю встановити чи має особа право подавати скаргу, а форма та зміст скарги на постанову про закриття кримінального провадження мають відповідати вимогам КПК України, крім того, до скарги не додано предмету оскарження, а саме відповідної постанови про закриття кримінального провадження, враховуючи, що законом не передбачено оскарження повідомлення органу досудового розслідування або рішення про закриття кримінального провадження, що унеможливлює визначити підсудність скарги, а також чи не порушено строку її оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, вважаю за необхідне скаргу повернути особі, яка її подала.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст.ст. 55, 58, 303-306, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Скаргу Громадської організації «Стоп корупції» - повернути особі, яка її подала.
Слідчим суддею роз`яснюється, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.
Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено протягом п`яти днів із дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: