Справа №295/4213/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника підозрюваної адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомира скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у задоволені клопотання, -

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Богунського районного суду м. Житомира знаходиться скарга адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у задоволені клопотання. В обгрунтування заявленої скарги адвокат вказав, що слідчими СВ Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000588 від 14.02.2020 р. за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Під час досудового слідства, 14.02.2020 р. за адресою: м. Житомир, вулиця Космонавтів 14-Б, квартира № 21 слідчими СВ Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області у житловому приміщенні було проведено слідчу дію, яку у протоколі про її проведення названо «огляд місця події». Відповідно до вимог до вимог ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Із вимог ст. 236 КПК України, яка регулює порядок проведення слідчої дії у житлі чи іншому володінні особи, слідує, що вона повинна проводитись: у присутності особи, яка володіє цим житлом, або іншої присутньої в ньому особи (ч.3 ст. 236 КПК України); із обов`язковим застосуванням аудіо- та відеозапису (ч. 10 ст. 236 КПК України).

Однак, зі змісту протоколу від 14.02.2020 р. слідує, що дані вимоги КПК України виконані не були. Окрім працівників правоохоронного органу у житловому приміщенні знаходились лише поняті, а обов`язкові аудіо- та відеозапис не проводились.

Частиною 1 ст. 237 КПК України визначається, що огляд проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. А ч. 1 ст. 234 КПК України розширює ту ж саму мету, надаючи право відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення. А також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. На відміну від статті, яка регулює порядок проведення обшуку, стаття 237 КПК України під час проведення огляду (у т. ч. будь-якого приміщення) не надає слідчому право відкривати закриті приміщення (кімнати), а так само відкривати закриті предмети або речі. Однак, із вищевказаного протоколу слідує, що слідчий під час проведення так званого «огляду місця події» користувався правом, передбаченим ч. 6 ст. 236 КПК України відкривав кімнати, ванну, кухню, тумбочки, шафи, кухонну плиту, трюмо та інші закриті приміщення і речі, оскільки описував, що саме у них знаходиться, що було у них виявлено чи вилучено, тобто фактично здійснював обшук житла за вищевказаною адресою.

17.02.2020 р., за результатами розгляду клопотання про проведення огляду місця події слідчим суддею Богунського районною суду м. Житомира винесено ухвалу про відмову у наданні дозволу на проведення огляду місця події у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

З клопотанням про проведення обшуку у даному приміщенні слідчий, за погодженням з прокурором або прокурор до суду не звертались.

На думку захисника, в силу положень ч. 3 ст. 233 КПК України встановлені внаслідок проведеного 14.02.2020 р. обшуку (названого «огляд місця події») докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 255 КПК України, знищення інформації (відомостей, речей та документів) повинно бути невідкладно здійснено на підставі рішення прокурора та проведено під його контролем, а ч. 3 цієї статті покладає на прокурора обов`язок повернення володільцю речей або документів.

Враховуючи вищевикладєне, а також те, що встановлений ч. 3 ст. 233 КПК України обов`язок у порядку, передбаченому ст. 255 КПК України, прокурором виконаний не був, сторона захисту 27.03.2020 р. звернулась до останнього з відповідним клопотанням.

За результатами розгляду вказаного клопотання прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 винесено постанову від 06.04.2020 р. про відмову у його задоволенні.

З урахуванням викладеного захисник просить постанову прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 06.04.2020 р. про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000588 скасувати. Зобов`язати прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 виконати обов`язок, передбачений ч. 3 ст. 233 КПК України, шляхом невідкладного прийняття рішення про знищення інформації, отриманої 14.02.2020 р. підчас проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , без ухвали про дозвіл на обшук цього житла.

У судовому засіданні захисник наполягав на задоволені вимог вказаних у скарзі.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши повно, всебічно та об`єктивно матеріали кримінального провадження № 0000588, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку про залишення скарги адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у задоволені клопотання від 06 квітня 2020 р. в рамках кримінального провадження № 0000588, без задоволення.

Судом встановлено.

У провадженні СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження за № 0000588 від 14.02.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

03.04.2020 р. на адресу Житомирської місцевої прокуратури надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 , подане в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У клопотанні захисник клопоче прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 прийняти процесуальне рішення в порядку ст. 255 КПК України про знищення протоколу огляду місця події від 14.02.2020 р., оскільки отримані в ході огляду докази є недопустимими відповідно до вимог ч.3 ст. 233 КПК України, оскільки слідчий за погодженням з прокурором, а бо прокурор до суду не звертався з клопотанням про проведення обшуку та клопоче прокурора ініціювати скасування арешту майна, яке було вилучено при проведенні огляду місця події від 14.02.2020 р. у житлі, розташованому у АДРЕСА_1 та повернути вилучене майно законним володільцям.

Поряд з цим захисник ОСОБА_3 посилається на позицію висловлену Верховним Судом України 22.05.2019 р. у справі № 640/2449/16-к.

Зі змісту постанови Верховного суду від 22.05.2019 р. свідчить, що згідно ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом (недопустимих доказах), а також на припущеннях.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо його отримано у порядку, встановленому КПК. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Згідно зі статтею 87 КПК України докази, отримані внаслідок здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу є недопустимими.

За змістом статей 223, 237 КПК України огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи, який згідно ст. 234 КПК проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Також ст. 233 КПК України встановлено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді. Винятком з цього правила є невідкладні випадки, пов`язані із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, в разі чого прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, а останній, розглядаючи таке клопотання згідно з вимогами ст. 234 КПК України, зобов`язаний перевірити, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню.

При розгляді справи Верховним судом було встановлено, що 23.11.2015 р. огляд місця події фактично був обшуком, який згідно приписів ч. 2 ст. 234 КПК України проводиться лише на підставі ухвали слідчого судді.

Верховний Суд уже визнавав неприпустимість проведення обшуку під виглядом огляду місця події, зокрема у постановах від 07.06.2018 р. (справа № 740/5066/15-к), від 26.02.2019 р. (справа № 266/4000/14-к), від 19.03.2019 р. (справа № 380/157/14-к) (далі Постанови), оскільки таким чином нівелюються вимоги судового контролю, передбачені ст. 233, ч. 2 ст. 234 КПК України.

З клопотанням про проведення обшуку прокурор, слідчий до слідчого судді не зверталися, тому відповідно до згаданих положень отримані внаслідок такої слідчої дії докази є недопустимими й не можуть бути використані судом при прийнятті рішення.

Запис у протоколі про те, що огляд проведений на підставі заяви власника приміщення (сама заява у матеріалах кримінального провадження відсутня), не можна брати до уваги як підставу для проникнення до житла без ухвали слідчого судді.

Як уже зазначав Верховний Суд у своїх попередніх Постановах, для з`ясування допустимості доказів, отриманих під час огляду в житлі чи іншому володінні особи, якщо наявність та/або добровільність згоди володільця ставиться стороною під сумнів, суд має виходити із сукупності всіх обставин, що супроводжували цю слідчу дію, враховуючи, але не обмежуючись, наявністю письмового підтвердження такої.

Судом встановлено, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000588 від 14.02.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України дійсно 14.02.2020 р. було проведено огляд місця події, під час якого були вилучені речові докази, у тому числі знаряддя вчинення злочину. Огляд проводився на підставі письмового дозволу ОСОБА_6 , яка фактично проживає у кв. АДРЕСА_2 , тобто володіє вказаним житлом, де і проводився огляд.

Крім того 17.02.2020 р. слідчий з погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира з клопотанням про проведення обшуку у житлі, розташованому у АДРЕСА_1 , який був проведений в порядку крайньої невідкладності та оформлений як огляд місця події.

За результатами розгляду вказаного клопотання, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ввід 17.02.2020 р. (справа 295/2094/20), суд дійшов висновку, та звернув на це увагу у мотивувальній частині рішення, що «проведена 14.02.2020 р. слідча дія є оглядом місця події, тобто оглядом місця вчинення злочину, а не оглядом житла, відповідно не потребує отримання ухвали слідчого судді на огляд житла або обшук».

Крім того, суд звертає увагу, що на вилучені в ході огляду 14.02.2020 р. речові докази, а саме на змиви в кількості 7 марлевих тампонів, які запаковані до паперових конвертів, рушник білого кольору просякнутий речовиною бурого кольору, рушник червоного кольору просякнутий речовиною бурого кольору, спортивні штани, виріз тканини зі стільця із речовиною бурого кольору, предмет ззовні схожий на ніж із речовиною бурого кольору, ганчірку просякнуту речовиною бурого кольору, які вилучені протоколом ОМП від 14.02.2020 р. до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.02.2020 р. накладено арешт та тимчасово позбавлено власників та користувачів можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Керуючись ст. ст. 220, 303, 369, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у задоволені клопотання від 06 квітня 2020 р. в рамках кримінального провадження № 0000588, залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1