ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №645/3612/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1694/20 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: запобіжний захід
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_8 щодо продовження строків тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою суд продовжив строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 14 лютого 2020 року.

Судове рішення мотивоване тим, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від суду, вчинення іншого правопорушення та можливість незаконного впливу на потерпілих.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Вказує, що не погоджується з ухвалою районного суду, вважає її необґрунтованою та незаконною.

При цьому зазначає, що під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою він перебував у хворобливому стані і не міг повноцінно реалізувати своє право на захист, проте колегія суддів не врахувала цих обставин, не відклала розгляд вказаного питання та продовжила строк тримання його під вартою.

Також зазначає, що ризики нічим не підтверджені, докази їх існування відсутні.

Крім того наполягає, що злочини не вчиняв.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, яка підтримала апеляційну скаргу проте вказувала, що запобіжний захід вироком суду було змінено, а також думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу обвинуваченого належить залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Прокурор обґрунтовує підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України за своєю тяжкістю є тяжкими і особливо тяжкими злочинами, за один із яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, зібраними під час досудового розслідування доказами.

Колегія суддів виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_8 .

Відповідно до матеріалів провадження, злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , відноситься до злочинів проти громадської безпеки. Більш того, вибух у публічному місці, де проводився масовий захід, створив безпосередню загрозу та завдав шкоди здоров`ю великої кількості осіб.

Внаслідок вибуху загинуло чотири особи, а також зазнали різного ступеню тілесних ушкоджень одинадцять осіб.

Такі злочини носять підвищену суспільну небезпеку, оскільки об`єктом злочину є безпека невизначеного кола осіб, а тому такі діяння є загальнонебезпечними та створюють загрозу всьому суспільству, захист інтересів якого повинно бути забезпечено судом.

При цьому захист інтересів особи та суспільства повинен бути забезпечений судом.

Колегія суддів звертає увагу на наявність великої кількості вибухових речовин, які під час досудового розслідування, як вбачається з матеріалів справи, були вилучені з місця проживання обвинуваченого.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Також належить врахувати, що потерпіла ОСОБА_9 заявляла про погрози з боку обвинуваченого в її бік. Також повідомляла суду, що вона сприймає таку поведінку обвинувачених як тиск на неї.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 має міцні сімейні зв`язки, постійне місце проживання, проте вказані обставини колегія суддів не вважає стримуючими чинниками, які можуть у повному обсязі мінімізувати наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, на думку колегії суддів на час розгляду клопотання прокурора, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , з огляду на встановлені ризики, передбачені положеннями ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідно до вироку Фрунзенського районного суду міста Харкова від 28 грудня 2019 року, ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України, а запобіжний захід змінено на особисте зобов`язання та звільнено обвинуваченого з під варти.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.177, 178, 404, 405, п.1 ч.1 ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_8 щодо продовження строків тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -