Справа № 761/492/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2061/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника засудженого на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 13 березня 2020 року щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся виконуючий обов`язки начальника слідчого ізолятора - начальник арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_9 в порядку п.11 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України з клопотанням про призначення покарання ОСОБА_8 за сукупністю злочинів та зарахування в строк відбутого покарання періодів попереднього ув`язнення відповідно до редакції ч.5 ст.72 КК України в редакції закону від 26.11.2015.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 13 березня 2020 року у задоволенні клопотання виконуючого обов`язки начальника слідчого ізолятора начальника арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_10 про призначення покарання за сукупністю вироків засудженому ОСОБА_8 відмовлено. Мотивуючи ухвалу, суд зазначив, що в клопотанні ставиться питання про призначення засудженому ОСОБА_8 покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, а не за сукупністю вироків, як передбачено правилами, встановленими п.11 ч.2 ст.539 КПК України. Також суд дійшов висновку про відсутність повноважень погіршувати становище засудженого під час вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

В апеляційній скарзі захисник засудженого просить скасувати ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою клопотання виконуючого обов`язки начальника слідчого ізолятора начальника арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_10 про призначення покарання за сукупністю вироків засудженому ОСОБА_8 задовольнити та у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань призначити остаточне покарання у виді 5 років 2 місяців, а також зарахувати йому попереднє ув`язнення у строк покарання в порядку ч.5 ст.72 КК України. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновок суду про неможливість призначення засудженому ОСОБА_8 покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, оскільки це не передбачено правилами, встановленими п.11 ч.2 ст.539 КПК України,є помилковим, бо на час постановлення Святошинським районним судом м. Києва вироку від 10 грудня 2018 року, вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 25 липня 2018 року не набрав законної сили.

Заслухавши доповідь судді, захисника та прокурора, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

З клопотання в.о. начальника слідчого ізолятора - начальника арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» випливає, що ОСОБА_8 затриманий 04.04.2017р. працівниками Голосіївського УП ГУ Національної поліції в м. Києві і утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

За вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 25 липня 2018 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Згідно ст. 72 ч. 5 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року, зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 04 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно відповідно до правил ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, та з 21 червня 2017 року по 25 липня 2018 року включно відповідно до правил ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону України №2046-VIII від 18 травня 2017 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання обраховувати з 25.07.2018 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 квітня 2019 року вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 25 липня 2018 року стосовно ОСОБА_8 змінено: на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі: ОСОБА_8 з 04 квітня 2017 року по 01 квітня 2019 року включно.
Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 289, ст. 290, ч. 2 ст. 289,70 КК України до5 років з конфіскацією майна. Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з 10.12.2018 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 березня 2019 року вирок Святошинського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року щодо ОСОБА_8 залишено без змін. На підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції ЗУ від 26 листопада 2015 року ОСОБА_8 у строк покарання зараховано попереднє ув`язнення із 10 грудня 2018 по 13 березня 2019 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином, засуджений ОСОБА_8 у ДУ «Київський слідчий ізолятор» відбуває покарання за двома вироками, якими йому призначене однакове за видом та розміром покарання.

Висновок суду про те, що під час виконання вироків не може бути погіршено становище засудженого шляхом призначення ухвалою більш суворого покарання за сукупністю злочинів чи вироків, ніж було визначено вироками суду, є вірним, тому обидва вироки щодо ОСОБА_8 мають виконуватися одночасно.
У звязку з чим, судом правомірно було відмовлено у задоволенні клопотання в частині призначення покарання ОСОБА_8 за сукупністю злочинів.
Доводи апеляційної скарги захисника про необхідність призначення засудженому ОСОБА_8 покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України у виді 5 років 2-х місяців позбавлення волі, тобто про погіршення його становища, не базуються на нормах закону про кримінальну відповідальність та вимогах кримінального процессуального закону.
Проте, твердження апеляційної скарги про необхідіність застосування до засудженого вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції ЗУ від 26.11.2015, є слушними.
З матеріалів клопотання випливає, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року ОСОБА_8 не було зараховано у строк покарання попереднє ув`язнення до часу ухвалення вироку та ухвалою Київського апеляційного суду від 13.03.2019 у строк покарання йому в порядку ч.5 ст.72 КК України зарахований термін попереднього ув`язнення з 10.12.2018 по час набрання вироком чинності, незважаючи на ту обставину, що ОСОБА_8 перебував під вартою з 04.04.2017, у тому числі під час досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження.

Відмовляючи у задоволенні клопотання в.о.начальника слідчого ізолятора - начальника арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» в частині зарахування періоду попереднього ув`язнення до строку покарання, суд на зазначену обставину уваги не звернув та допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Оскільки за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, які мали місце під час дії ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015, то у даному кримінальному провадженні йому слід зарахувати попереднє ув`язнення з 04.04.2017 по час постановлення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
За таких обставин ухвала суду підлягає частковому скасуванню з ухваленням нової ухвали, якою клопотання керівника ДУ «Київський слідчий ізолятор» слід задовольнити в частині застосування вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015.
Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника засудженого задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 13 березня 2020 року в частині відмови узадоволенні клопотання виконуючого обов`язки начальника слідчого ізолятора начальника арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» про зарахування в строк відбутого покарання періодів попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_8 скасувати.

Ухвалити в цій частині нову ухвалу, якою клопотання виконуючого обов`язки начальника слідчого ізолятора начальника арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» - задовольнити.

Зарахувати ОСОБА_8 у строк відбутого покарання вироком Святошинського районного суду м. Києва від 10.12.2018 року перебування його під вартою з 04.04.2017 року по 10.12.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті ухвалу залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: