Справа № 308/9064/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_5 звернулася в інтересах ОСОБА_4 із вищевказаним клопотанням, в якому просить скасувати арешт в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000017, накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.03.2020 на наступне майно: мобільний телефон «Редмі» чорного кольору, ІМЕІ1 НОМЕР_1 з карткою оператора «Водафон» № НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Редмі» чорного кольору, ІМЕІ1 НОМЕР_3 з карткою оператора «Водафон» № НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Редмі» чорного кольору, ІМЕІ1 НОМЕР_5 з карткою оператора «Водафон» № НОМЕР_6 ; мобільний телефон «Самсунг», ІМЕІ1 НОМЕР_7 з карткою оператора «Водафон» № НОМЕР_8 ; мобільний телефон «Хуавей», ІМЕІ1 НОМЕР_9 з карткою оператора «Водафон» № НОМЕР_10 ; мобільний телефон «ZTE», чорного кольору, розряджений, з карткою оператора «Водафон» № НОМЕР_11 .

Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування слідчі оглянули телефони і переконалися в тому, що це телефони п`яти дітей підозрюваної і на них відсутня інформація, що може бути використана в якості доказів в цьому кримінальному провадженні, вони не містять інформації про злочинні діяння підозрюваної, не є предметом та засобом вчинення злочину. Відтак, вказані мобільні телефони та картки операторів не потрібні для досудового розслідування, однак вкрай необхідні дітям підозрюваної, оскільки вони є членами багатодітної родини, і можливості придбати для дітей інші телефони немає. Крім того, за допомогою телефонів є можливість мати постійний зв`язок з дітьми, коли вони виходять на прогулянку, тощо.

У судове засідання заявник не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Слідчий, за клопотанням якого було арештовано майно в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду прокурором відділу прокуратури області подано заяву про розгляд клопотання без його участі, проти задоволення вказаного клопотання не заперечує.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Дослідивши матеріали поданого клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Як встановлено слідчим суддею, 19.03.2020 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі № 308/9064/19 (1-кс/308/1288/20) було постановлено накласти арешт на майно, яке було вилучено 28.02.2020 в ході проведення обшуку, за адресою АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 а саме: мобільний телефон марки «Сігма» чорного кольору, Імеі1 НОМЕР_12 та Імеі2 НОМЕР_13 з сім карткою оператора «Водафон» № НОМЕР_14 ), мобільний телефон марки «Редмі» чорного кольору, Імеі1 НОМЕР_1 та Імеі2 НОМЕР_15 з карткою оператора «Водафон» № НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Самсунг», Імеі1 НОМЕР_7 та Імеі2 НОМЕР_16 з карткою оператора «Водафон» № НОМЕР_8 ; мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору, Імеі1 НОМЕР_17 та Імеі2 НОМЕР_18 з карткою оператора «Водафон» № НОМЕР_19 ; мобільний телефон марки «Хуавей», Імеі1 НОМЕР_9 та Імеі2 НОМЕР_20 з карткою оператора «Водафон» № НОМЕР_10 ; мобільний телефон марки «ZTE» чорного кольору, розряджений ; мобільний телефон марки «Редмі» чорного кольору, Імеі1 НОМЕР_3 та Імеі2 НОМЕР_21 з карткою оператора «Водафон» № НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Редмі» чорного кольору, Імеі1 НОМЕР_5 та Імеі2 НОМЕР_22 з карткою оператора «Водафон» № НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Самсунг» білого кольору, Імеі1 НОМЕР_23 та Імеі2 НОМЕР_24 ; дві електронні ваги чорного кольору, одна з яких марки «спартак»; три банківські картки з № НОМЕР_25 , № НОМЕР_26 , дві стріч картки з номерами мобільних операторів № НОМЕР_27 та № НОМЕР_28 та дві сім-картки оператора «Водафон»; грошові кошти в загальній сумі 1069 гривень ( одна банкнота номіналом 500 гривень, п`ять банкнот номіналом 100 гривень, одна купюра номіналом 50 гривень, дві купюри номіналом 2 гривні, п`ять купюр номіналом 1 гривень) та 1 долар США; ноутбук марки «HP» синього кольору, в пошкодженому стані; кусок плитки коричневого кольору на поверхні якого наявні залишки кристалічної речовини білого кольору; два згортки з фольги в середині, яких знаходилася речовина кристалічного походження білого кольору, яку упаковано до спец пакету №INZ1038783, вилучені при особистому ошуці в ОСОБА_6 . В задоволенні решти вимог клопотання відмовлено.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до положень ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Положеннями ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 20.03.1952 року встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також зважаючи що адвокатом доведено, що в подальшому застосуванні арешту майна на вказані у клопотанні мобільні телефони та картки операторів відпала потреба, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.03.2020 у справі № 308/9064/19 (1-кс/308/1288/20) на наступне майно:

-мобільний телефон «Редмі» чорного кольору, ІМЕІ1 НОМЕР_1 з карткою оператора «Водафон» № НОМЕР_2 ;
-мобільний телефон «Редмі» чорного кольору, ІМЕІ1 НОМЕР_3 з карткою оператора «Водафон» № НОМЕР_4 ;
-мобільний телефон «Редмі» чорного кольору, ІМЕІ1 НОМЕР_5 з карткою оператора «Водафон» № НОМЕР_6 ;
-мобільний телефон «Самсунг», ІМЕІ1 НОМЕР_7 з карткою оператора «Водафон» № НОМЕР_8 ;
-мобільний телефон «Хуавей», ІМЕІ1 НОМЕР_9 з карткою оператора «Водафон» № НОМЕР_10 ;
-мобільний телефон «ZTE», чорного кольору, розряджений, з карткою оператора «Водафон» № НОМЕР_11 .
Копію ухвали надіслати слідчому та прокурору, які після отримання ухвали повинні негайно вжити заходів щодо виконання ухвали та направити повідомлення про її виконання слідчому судді відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1