Справа № 133/1214/20
В И Р О К

Іменем України

09.06.20

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Козятині обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000291 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 390-1 КК України,

встановив:

16.03.2019 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області ухвалено рішення про винесення обмежувального припису ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав та покладено на нього певні обов`язки, а саме: останньому заборонено наближатися на відстань ближче 300 метрів до місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонено вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб.

Однак, ОСОБА_6 , будучи ознайомленим 19.03.2020 під підпис із зазначеним вище рішенням , нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 06.04.202 близько 09-00 год., знаходився в квартирі АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_4 , при цьому наблизився на відстань ближче 300 метрів до місця проживання останньої, чим порушив рішення Козятинського міськрайсуду у справі № 133/729/20 від 16.03.2020.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ст. 390-1 КК України - умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

26 травня 2020 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення згідно з вимогами ст. ст. 468, 469, 471 КПК України. Відповідно до змісту угоди про примирення ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у вчиненому злочині.

Сторони угоди про примирення також погодились на призначення покарання ОСОБА_6 за ст. 390-1 КК України - у виді обмеження волі строком один рік та відповідно до ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням встановивши іспитовий строк строком на один рік, якщо протягом цього строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема періодично з`являтися для реєстрації уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Крім того, потерпілий та обвинувачений визначили наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про примирення передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджене в угоді про примирення покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні злочину , передбаченого ст.390-1 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про примирення та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди про примирення , зобов`язання. Угоду укладав добровільно і примусового тиску під час укладання угоди на нього не було. Просить угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Потерпіла просила затвердити угоду про примирення.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості , що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про примирення є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_6 на себе за угодою зобов`язання очевидно можливі для виконання.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого ОСОБА_6 який раніше не судимий, суд вбачає наявність фактичних підстав для затвердження угоди про примирення і обранні основного покарання у вигляді обмеження волі із звільненням від призначеного покарання з іспитовим строком.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -

засудив:

Затвердити угоду про примирення від 26 травня 2020 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 390-1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання за ст.390-1 КК України у виді обмеження волі строком один рік.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від покарання з іспитовим строком один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було.

Суддя: ОСОБА_1

09.06.2020