Дата документу 26.12.2019 Справа № 335/3113/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/1256/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/3113/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференц зв`язку, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 2 грудня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 на затримання, подану в порядку ст.206 КПК України; задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області і щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ст.257, ч.3 ст.289 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 06-00 год. 28 січня 2020 року.

Згідно зі змістом судового рішення, старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням процесуального керівника звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 146, ч.4 ст.187. ч.4 ст.189, ст.257, ч.3 ст.289 КК України, а саме участі в озброєній банді з метою нападу на окремих осіб і у вчинюваних нею нападах: незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаним з насильством, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого організованою групою; незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим повторно, організованою групою; незаконному позбавленні волі і викраденні людини, вчиненого організованої групою, з корисливих мотивів, із застосуванням зброї: незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, організованою групою; нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого особою, яка раніше вчинила бандитизм, організованою групою, поєднаного з проникненням у інше приміщення та сховище; вимоги передати чужого майна, вчиненого з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, організованою групою.

30.11.2019 ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України і у той же день йому вручено повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 146, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ст.257, ч.3 ст.289 КК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначила, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 146, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ст.257, ч.3 ст.289 КК України. При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя врахувала відомості про особу підозрюваного, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі доведення вини, а також конкретні обставини кримінального правопорушення. На підставі вказаного слідчий суддя дійшла висновку, що існують ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а запобігти вказаним ризикам неможливо при застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник, не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, просить її скасувати і ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. В обґрунтування скарги зазначає, що висновок слідчого судді про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам є помилковим, адже відомості про особу підозрюваного, на переконання захисника свідчили на протилежне. Також захисник звертає увагу на безпідставність затримання ОСОБА_7 в порядку ст.208 КПК України.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; підозрюваного і його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав до задоволення доводів апеляційної скарги за викладеними в ній мотивами.

Колегія суддів вважає слушними висновки слідчого судді щодо наявності можливого ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду і не погоджується з твердженням апелянта про те, що рішення слідчого судді суперечить практиці ЄСПЛ, адже вказане рішення ґрунтувалося на сукупності обставин, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу, і відповідає вимогам закону.

На переконання колегії суддів, інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, оскільки останній підозрюється у чиненні особливо тяжких злочинів, згідно повідомленої підозри йому інкримінуються активні дії, вчиненні у складі організованої озброєної банди, пов`язані із застосуванням насильства.

За обставин, які наведені в клопотанні слідчого, слідчий суддя врахувала наявні відомості про постійне місце проживання, але обґрунтовано послалася на ознаки особливо тяжких злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_7 , а також застосування насильства щодо потерпілих, на підставі чого дійшла висновку про задоволення клопотання і обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без права внесення застави.

Окрім того, колегія суддів враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, з огляду на ту обставину, що правопорушення у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 були скоєні у складі організованої озброєної банди, при їх скоєнні застосовувалось насилля або погроза його застосування щодо потерпілих. Матеріалами провадження підтверджується, та обставина, що окрім ОСОБА_7 фігурують встановлені особи, яким повідомлено про підозру у вказаному провадженні і які затримані, так і ті, які встановлені і не затримані, а також і ті, які невстановлені, з якими останній знаходячись на свободі зможе контактувати, узгоджувати позицію, а також чинити тиск на потерпілих чи свідків. Саме ця обставина, на переконання колегії суддів, у сукупності із обґрунтованістю підозри і наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, свідчить про неможливість застосування щодо ОСОБА_7 , більш м`якого запобіжного заходу.

Відомості про особу підозрюваного, наявність у нього міцних соціальних зв`язків і позитивних характеристик, не спростовують висновки слідчого судді про неможливість застосування більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахувала всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінила ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечила високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Щодо доводів захисника на предмет необґрунтованого рішення залишення без задоволення заяви захисника про негайне звільнення підозрюваного з-під варти у зв`язку з незаконним затриманням, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями ст.309 КПК України передбачений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування. Рішення за наслідком розгляду скарги в порядку ст.206 КПК України не включено до цього переліку.

Відповідно до ст.131 КПК України, затримання особи - є заходом забезпечення кримінального провадження.

Статтею 208 КПК України не визначено порядок оскарження вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, при цьому для захисту прав людини в цій частині (незаконного затримання) слідчий суддя керується положеннями ст.206 КПК України.

Положення ст.206 КПК України регулює порядок відновлення прав людини, зокрема її звільнення з-під варти, в тому разі, якщо особа позбавлена свободи (затримана, взята під варту, тощо) без наявності судового рішення або без інших правових підстав. При прийнятті рішення в порядку ст.206 КПК України, слідчим суддею має перевірятися підстави перебування особи під вартою, і в тому разі якщо особа утримується під вартою безпідставно, має бути постановлена ухвала про негайне звільнення цієї особи. Тобто, предметом розгляду такого роду скарги, є не факт незаконного затримання (як дії, про що фактично зазначала захисник в апеляційній скарзі), а саме факт перебування особи під вартою.

Зі змісту доводів апеляційної скарги в цій частині випливало, що захисником затримання оскаржується як процесуальна дія. Разом з тим, перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування визначено ч.1 ст.303 КПК України, однак серед вказаного переліку таке рішення, як затримання особи в порядку ст.208 КПК України відсутнє. Відповідно ч.2 ст.303 КПК України, інші (ніж передбачені ч.1 ст.303 КПК України) рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, можуть бути предметом розгляду під час підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України за наслідками розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора, слідчий суддя постановляє ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги. Тобто, положення ст.ст.303, 307 КПК України не містять вказівок про надання слідчому судді повноважень вирішувати питання, які можуть мати істотне значення для оцінки доказів на іншій стадії кримінального провадження, що також стосуються питання оцінки законності чи незаконності дій слідчого при затриманні ОСОБА_7 .

На момент апеляційного розгляду актуальність скарги поданої захисником в порядку ст.206 КПК України фактично відпала, адже ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід. Крім того, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді на предмет обґрунтованості затримання підозрюваного в порядку ст.208 КПК України і вважає, що своє рішення в цій частині слідчий суддя належними чином мотивувала і обґрунтувала в ухвалі.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 2 грудня 2019 року,якою задоволено клопотання слідчого і до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4