Справа № 761/8049/20
Провадження №1-кп/761/2086/2020
В И Р О К
іменем України

24 березня 2020 року колегія суддів Шевченківського районного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

номер кримінального провадження № 220 190 500 000 002 34 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.10.2019 щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, освіта вища, розлучений, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України

за участю:

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відео конференції з Краматорським міським судом Донецької області зазначене кримінальне провадження разом з угодою про визнання винуватості,

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_8 , маючи умисел на участь у терористичній організації «ДНР», усвідомлюючи, що діяльність цієї терористичної організації направлена на порушення суверенітету та територіальної цілісності України, ведення бойових дій проти сил антитерористичної операції, насильницьку зміну меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, діючи за власною ініціативою, з корисливих мотивів та метою, бажаючи отримувати матеріальну допомогу за участь у ній, 24.06.2014 приїхав з м. Маріуполя Донецької області до м. Донецька, де на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) вступив до зазначеної терористичної організації.

Перебуваючи у терористичній організації «ДНР», ОСОБА_8 , у період з 24.06.2014 до 23.10.2014, діючи умисно, із зазначених вище мотивів та метою, проходив військову служб у складі незаконних збройних формувань, які приймали участь у бойових діях проти підрозділів Збройних Сил та інших військових формувань України.

Зокрема, у період часу з 24.06.2014 до 05.07.2014 ОСОБА_8 , перебуваючи у складі незаконного збройного формування на території колишнього ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ) здійснював технічне обслуговування війської техніки.

Також у період часу з 10.07.2014 до 28.08.2014, ОСОБА_8 , перебуваючи у складі незаконного збройного формування, яка на той час дислокувалась у м. Сніжне Донецької області, на різних посадах здійснював окремі заходи з організації експлуатації війської техніки у бойових діях проти підрозділів ЗС України.

Крім того, у період часу з 09.09.2014 до 23.10.2014 ОСОБА_8 , перебуваючи у складі незаконного збройного формування «1-ша окрема мотострілецька бригада ДНР (в/ч НОМЕР_2 )», знаходячись на території смт. Комсомольське Старобешівського району Донецької області, проходив військову службу та організовував навчання артилерійських підрозділів зазначеного формування.

У подальшому ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний умисел на участь в діяльності терористичної організації «ДНР», із зазначених вище мотивів та метою, у період часу з 28.05.2016 до 22.10.2016 виконував обов`язки водія-електрика командно-штабної машини КШМ-Р142 у «9-му окремому мотострілецькому полку (в/ч НОМЕР_3 )» з дислокацією у м. Новоазовськ Донецької області, а з 23.10.2016 до 17.08.2017 займався матеріально-технічним забезпеченням і підготовкою підрозділів незаконного збройного формування, дислокованих на території Донецької області у містах Макіївка, Докучаєвськ та Торез, до ведення бойових дій проти підрозділів Збройних Сил та інших військових формувань України.

Отже, дії ОСОБА_5 кваліфікуються як участь у терористичній організації, тобто за ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, судом враховано наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.3 ч.4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, зокрема щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

У даному кримінальному проваджені № 220 190 500 000 002 34 укладена угода між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях та в умовах збройного конфлікту, управління нагляду та інформаційно-аналітичної роботи у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях та в умовах збройного конфлікту, Департаменту нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 11.03.2020.

Відповідно до умов вищезазначеної угоди викладено формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст. 258-3 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначено істотні для даного кримінального провадження обставини: про беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 258-3 КК України, узгоджене покарання, визначено, що обвинувачений надав викривальні показання щодо діяльності інших учасників незаконного збройного формування, у тому числі суттєві для викриття інших особливо тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, який є особливо тяжким злочином у відповідності до ст.12 КК України.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Суду надані докази, які підтверджують обставини, що свідчать при викриття ОСОБА_5 злочинних дій інших учасників терористичної організації.

Отже умови угоди відповідають інтересам суспільства. Суспільство зацікавлене не лише в притягнення до кримінальної відповідальності учасника терористичної організації, участь якого в ній є другорядною, а й у розкритті більшої кількості особливо тяжких злочинів, їх попередження та притягнення до відповідальності осіб, які є організаторами та керівниками такої організації.

Вказана угода не порушує права та інтереси інших осіб.

Щодо покарання, то стороною обвинувачення наведені підстави для застосування ст.69 КК України та призначення покарання нижче нижчої межі та ст.75 КК України з застосуванням іспитового строку, які заслуговують на увагу.

Такими даними є дані щодо особи обвинуваченого, який раніше не судимий, його вік, наявність декількох обставин, що суттєво пом`якшують покарання, інші дані, що характеризують його особу.

Його поведінка під час судового розгляду вказує на щире каяття, усвідомлення тяжкості вчиненого ним злочину, свідчить про бажання усунути негативні наслідки, від злочинних дій.

У справі існують пом`якшуючи обставини, передбачені ст. 66 КК України: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Отже такі обставини можуть слугувати реальними чинниками, які відповідають меті покарання, визначеній ст.50 КК України, яке має ціллю не лише покарати засуджену особу, а й слугуватиме його виправленню, запобігання вчиненню злочину ним та іншими особами.

Окрім того, ст.65 КК України визначено, що суд у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини призначає покарання узгоджене сторонами.

І, хоча ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, втім, враховуючи, що його участь та роль у скоєному кримінальному правопорушенні є другорядною, поведінка після вчиненого свідчить про усвідомлення протиправності своїх дій, вказує на щире каяття, відсутність даних про тяжкі наслідки від його дій, наявність активних дій по викриттю членів терористичної організації в особливо тяжких злочинах, дані про його особу та наявність декількох пом`якшуючих обставин, підтверджують, що при таких виключних обставинах узгоджене сторонами покарання може бути призначене в інтересах суспільства для досягнення мети по викриттю організаторів та виконавців вчинення особливо тяжких злочинів, припинення діяльності терористичної організації.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості прокурором та обвинуваченим.

На підставі ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави стягнути витрати, пов`язані з залученням експерта у сумі 6751,43 грн. в дохід держави.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11.03.2020, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 220 190 500 000 002 34, між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях та в умовах збройного конфлікту, управління нагляду та інформаційно-аналітичної роботи у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях та в умовах збройного конфлікту, Департаменту нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 6751 грн. 43 коп., в дохід держави.

Зпобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 скасувати, звільнивши його з під варти в залі суду негайно.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді:

___________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3