Номер провадження: 11-сс/813/1076/20
Номер справи місцевого суду: 522/9708/20 1-кс/522/9378/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 18 червня 2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001086 від 15 червня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 18 червня 2020 року було задоволено клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 13 серпня 2020 року.

У якості альтернативного запобіжного заходу визначена застава - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 100 гривень та у разі внесення застави на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, або застосувати мінімальний розмір застави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального-процесуального закону, неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження.

Захисник вважає, що ризики, на існуванні яких наполягає сторона обвинувачення не доведені, в тому числі ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. При цьому прокурором не було доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Захисник зазначив, що в матеріалах, доданих до клопотання слідчого відсутній висновок експерта щодо визначення вмісту речовини виявленої у ОСОБА_8 .

Крім того, захисник вважає, що слідчий суддя не прийняв до уваги, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки та мешкає тривалий час з матір`ю, провину у вчиненому визнає, співпрацює зі слідством, а також не врахував його майновий стан.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши учасників кримінального провакдження, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.176 цього Кодексу.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України є обґрунтованою.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що у невстановлений слідством час, а також у невстановлений слідством спосіб, перебуваючи на території м. Одеси, ОСОБА_8 , використовуючи мережу «Інтернет» вступив у попередню змову з невстановленою органом досудового розслідування особою з якою домовився незаконно збувати, шляхом «закладок», наркотичні засоби на території міста Одеси.

Співробітниками Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області, під час проведення оперативно-розшукових заходів на території Приморського району міста Одеси, виявлено, що 15.06.2020 року в денний час ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку № 39 на вулиці Пішонівська в місті Одеса, незаконно збув, шляхом «закладки», наркотичний засіб. Після чого, співробітниками Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області було викликано слідчо-оперативну групу та в ході огляду місця події території біля будинку № 39 на вулиці Пішонівська в місті Одеса, виявлено та вилучено: поліетиленовий згорток з порошкоподібною речовиною.

Окрім того, 15.06.2020 року слідчо-оперативною групою Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області за адресою: місто Одеса, вулиця Дюківська, 14, в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_8 , виявлено та вилучено: чотири полімерних згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору, а також мобільний телефон торгової марки «Lenovo А6000» з повідомленнями адрес та місць, у яких ОСОБА_8 збував, шляхом «закладок», наркотичні засоби на території міста Одеси.

18 червня 2020 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 13 серпня 2020 року та визначено розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 105 100 гривень.

Апеляційний суд вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, зокрема:

- витягом з ЄРДР;

- рапортом старшого інспектора Портофранківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 від 15.06.2020 року;

- рапортом о/у СКП Портофранківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області від 15.06.2020 року;

- протоколом затримання ОСОБА_8 від 15.06.2020 року;

- іншими матеріалами провадження.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи наведене, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі доведеності його вини, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Захисник у своїй апеляційній скарзі посилався на те, що матеріали, додані до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу не містять висновку експерта щодо визначення вмісту речовини виявленої у ОСОБА_8 .

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор надав висновки експерта щодо вилучених у ОСОБА_8 речовин.

Згідно висновку експерта №1434-Х від 18.06.2020 року, надані на експертизу кристалічні речовини білого кольору загальною масою 1,605г, містять наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, кількісний вміст якого становить 0,213г.

Згідно висновку експерта №1435-Х від 18.06.2020 року, надані на експертизу кристалічні речовини білого кольору загальною масою 0,368г, містять наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, кількісний вміст якого становить 0,147г.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, метадон відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що підтверджується характеристикою особи підозрюваного ОСОБА_8 , який, знаходячись в працездатному віці, офіційно не працевлаштований, не має джерел доходу, а тому обґрунтовано доведено наявність ризику вчинення в майбутньому ОСОБА_8 іншого корисливого злочину.

Апеляційний суд бере до уваги обставини, що відповідно до положень ст.178 КПК України слід враховувати при обранні запобіжного заходу, а саме те, що ОСОБА_8 не одружений, не має осіб, що перебувають на його утриманні, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, проживає разом з матір`ю не спростовують викладені в ухвалі висновки слідчого судді, а обґрунтована на даній стадії досудового розслідування підозра ОСОБА_8 не дає достатніх підстав вважати, що зазначені соціальні фактори можуть мати стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 провину у вчиненому визнає, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки згідно протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 15.06.2020 року останні відмовився від надання показань.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у виді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які слідчий посилається у своєму клопотанні.

За таких підстав, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що на теперішній час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та на підставі повного та всебічного дослідження всіх обставин провадження дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя з урахуванням положень п.2) ч.5 ст.182 КПК України, обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , особи підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, обґрунтовано визначив заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 100 гривень, оскільки саме такий розмір застави, у разі його внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти заявленим у клопотанні слідчого ризикам.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя під час розгляду питання про обрання ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, визначаючи розмір застави, врахував практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою, суд при встановленні суми застави, яка перевищує платоспроможність обвинуваченого повинен враховувати тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, а також його професійне становище. Судом, враховуючи винятковий характер справи, виправдано корегування суми для звільнення під заставу з рівнем передбачуваної відповідальності для забезпечення того, щоб винні не мали стимулу уникати правосуддя і знехтувати заходами безпеки. Розмір застави, встановлений виключно з урахуванням майнового стану підозрюваного, не є достатнім для забезпечення його явки у судове засідання.

Крім того, слідчий суддя під час розгляду питання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою врахував практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За таких обставин доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими, а слідчий суддя дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та не виявив перешкод для застосування такого запобіжного заходу, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, а визначений розмір застави є необхідним та достатнім для забезпечення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 18 червня 2020 року, якою до ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 13 серпня 2020 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4