Справа № 629/4227/19
Номер провадження 1-кп/629/138/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року м. Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , потерпілих- ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника- ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження №0000903 від 19.06.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, з вищою освітою, студента денного відділення Харківського національного автомобільно-дорожнього університету, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.05.2020 продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід, застосований ухвалою Харківського апеляційного суду від 19.03.2020, у виді цілодобового домашнього арешту із зобов`язанням: носити електронний засіб контролю; прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу суду.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на два місяці. В обґрунтування клопотання зазначено, що усвідомлюючи можливість отримання покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін ОСОБА_6 , з метою уникнення покарання, може незаконно впливати на свідків, які на цей час не допитані судом, перешкоджати суду у інший спосіб. Наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п.п. 3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, є підставою вважати, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для їх запобігання. Просив при вирішенні клопотання врахувати положення ст. 3 Конституції України, відповідно до якої життя людини визнається в Україні найвищою соціальною цінністю, та практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт, з 20.00 год. до 07.00 год., із покладенням обов`язків: не відлучатися із міста без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання. В обґрунтування клопотання зазначено, що стороною обвинувачення за весь час не надано жодного доказу порушення ОСОБА_6 умов запобіжного заходу та не надано доводів стосовно потреби у запобіжному заході взагалі. Прокурор лише посилається на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наявність яких не доведено. Зазначив, що він тривалий час перебував під вартою та перебуває під цілодобовим домашнім арештом, та за цей час сторона обвинувачення не надала жодних вагомих доказів вчинення ним кримінального правопорушення, та наявності ризиків. Також зазначив, що він має неповнолітню дитину, яка потребує його допомоги та виховання; перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом він не має можливості працювати та належним чином забезпечувати себе та свою родину, не може допомагати батькам, з яких мати є інвалідом ІІІ групи; являючись студентом магістратури Харківського національного автодорожнього університету, не має можливості закінчити навчання через перебування під цілодобовим домашнім арештом; не працюючи протягом тривалого часу, не має можливості сплачувати комунальні платежі; має постійне місце проживання та місце реєстрації, раніше не судимий, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків. Крім того, зазначив, що має незадовільний стан здоров`я, у зв`язку з чим лікувався на денному стаціонарі за дозволом суду з 19.05.2020 до 28.05.2020 року, та на даний час повторно потребує стаціонарного лікування. З дозволу суду він залишав своє житло, у тому числі і на весь день, і повертався додому у визначений судом час, що свідчить про відсутність ризику ухилення від правосуддя.

Захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт, з 22.00 год. до 06.00 год., із застосуванням електронного засобу контролю. В обґрунтування клопотання зазначено, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту сторона захисту вважає необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам КПК України. До вказаного клопотання всупереч вимог п.п.1,3 ч.3 ст. 184 КПК України не додано копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також не вказано переліку свідків, яких прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу. Також відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 не вчиняв дій, які могли би бути кваліфіковані за ст. 119 КК України, а не тільки передбачені ч.2 ст. 121 КК України. Зазначив, що висунуте ОСОБА_6 обвинувачення необґрунтоване, матеріали кримінального провадження не містять жодного допустимого, вагомого доказу взагалі винуватості ОСОБА_6 , і якщо просто припустити, що останній вчинив якусь дію, яка призвела до падіння потерпілого, то навіть це може свідчити лише про вірогідну причетність обвинуваченого до заподіяння тілесних ушкоджень, передбачених ст. 125 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту підтримав, та в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним в його клопотанні.

Потерпілі підтримали клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений та захисник проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту заперечували з підстав необґрунтованості обвинувачення та відсутності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Клопотання про зміну запобіжного заходу підтримали та надали пояснення, аналогічні викладеним в клопотаннях. Крім того, захисник пояснив, що багаторазово судом задовольнялися клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про надання дозволу в заборонений ухвалою суду час залишити помешкання, та ОСОБА_6 відвідував лікарню, знаходився у лікарні на стаціонарному лікуванні, та відвідував необхідні йому установи, а відтак фактично ОСОБА_6 не перебуває під цілодобовим домашнім арештом, при цьому він не впливає на свідків, та не перешкоджає будь-яким чином кримінальному провадженню. Це свідчить про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також на підтвердження наявності вакантних робочих місць, де ОСОБА_6 зміг би працювати та отримувати заробітну плату, надав довідку ФОП « ОСОБА_8 », в якій вказано перелік вакантних посад, графік роботи, та зазначено, що у разі зміни запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту, ОСОБА_6 буде надано будь-яку з існуючих посад.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження в рамках заявлених клопотань, приходить до наступного висновку.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Статтею 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує те, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відноситься до злочинів проти життя та здоров`я особи. Такі злочини носять підвищену суспільну небезпеку. Більш того, ОСОБА_6 інкримінується вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Також суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7-ми до 10-ти років. При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для застосування запобіжного заходу, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Також суд враховує вік обвинуваченого та стан його здоров`я, міцність соціальних та суспільних зв`язків, а саме те що він має постійне місце проживання, одружений, має неповнолітню дитину, батьків, його мати є інвалідом 3 групи, офіційно не працевлаштований, навчається у вищому навчальному закладі, позитивно характеризується за місцем навчання, є головою громадської організації «Федерація вільної боротьби Лозівщини», раніше не судимий.

Обставини, які виникли після прийняття судового рішення Харківського апеляційного суду від 19.03.2020 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та Ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.05.2020 про продовження вищевказаного запобіжного заходу, що свідчили б про відсутність чи зменшення ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, не змінились. Наявність обґрунтованої підозри та обвинувачення та відповідних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, серед інших обставин, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції, за результатом якого судом апеляційної інстанції 19.03.2020 було постановлено відповідне судове рішення про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

В той же час, з об`єктивних причин свідки не допитані, докази, передбачені ст.84 КПК України, з боку обвинувачення та захисту, у цей період не досліджені, а відтак, з урахуванням наведених даних суд вважає, що обставини регламентовані п. п. 3, 4 ч. 1 ст.177, п. п. 1-3 ч. 1 ст.194 вказаного Кодексу є дійсними.

Крім того, враховучи агресивну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 , яку останній проявляв в судовому засіданні по відношенню до потерпілої ОСОБА_4 - матері загиблого ОСОБА_9 , суд приходить до висновку про існування ризику незаконного впливу на потерпілу(п.3 ч.1 ст. 177 КПК України).

Таким чином, суд вважає, що вищевказані ризики, на цей час є реальними, враховуючи зміст пред`явленого обвинувачення, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в якому ОСОБА_6 обвинувачується.

А відтак розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе; ризики, які виправдовують застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, не зменшилися.

За таких обставин клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на більш м`який, а саме- нічний домашній арешт, суд залишає без задоволення.

Оскільки термін дії обраного запобіжного заходу спливає 16.07.2020 року, закінчити розгляд справи до вказаного строку не є можливим, підстави для продовження запобіжного заходу обвинуваченому, зазначені судом, продовжують існувати на даний час, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, застосованого стосовно нього ухвалою Харківського апеляційного суду від 19.03.2020 та продовженого ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.05.2020.

Керуючись ст.ст.177,181, 194, 371,372,392 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_6 : носити електронний засіб контролю; прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу суду.

Встановити строк дії ухвали 2(два) місяці, тобто до 05 вересня 2020 року, включно.

В задоволенні клопотань обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який, а саме нічний домашній арешт- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1