Справа № 196/621/20
№ провадження 1-кп/196/81/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року смт Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Царичанка Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000186 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Губаха Пермської області РФ, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 09 травня 2020 року, близько 13.00 год., перебуваючи на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_5 разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 , спільно в цей день святкували "День Перемоги".

ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння майном ОСОБА_5 , а саме мобільним телефоном марки "Samsung" моделі SGH-E 380, золотистого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 шляхом зловживання довірою попросив у останнього вищевказаний мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка.

При цьому, потерпілий ОСОБА_5 , довіряючи ОСОБА_3 та будучи повністю впевненим в його добросовісних намірах, передав останньому мобільний телефон "Samsung" моделі SGH-E 380, золотистого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 333 грн. 33 коп., після чого останній, взявши телефон вийшов з території вищевказаного домоволодіння та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдаши потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайством).

28 травня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, обвинувачений ОСОБА_3 та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайством), чим було завдано потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 333,33 грн., істотних для даного кримінального провадження обставин. Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, сторони, врахували ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, раніше не судимий, щире каяття, задовільну характеристику за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, завдана матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна, беззастережне визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, та дійшли згоди, що обвинувачений має понести покарання по ст.190 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Також, обвинуваченому роз`яснені наслідки укладання та затвердження угоди, обмеження щодо права оскарження вироку, роз`яснені наслідки невиконання взятих на себе обвинуваченим обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні визнав повністю свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про примирення, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.190 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що вищезазначена угода про примирення укладена ним з потерпілим ОСОБА_5 добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений ОСОБА_3 зрозумів роз`яснені судом права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду і вказав, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 матеріального чи морального характеру він не має. Наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України йому зрозумілі.

Суд заслухавши думку прокурора, який прохав затвердити укладену угоду про примирення, пояснення потерпілого та обвинуваченого, та розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.190 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним. Крім того судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а саме: враховано особу винуватого, раніше не судимий, вчинив злочин середньої тяжкості, на обліку у лікарів: психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, завдану матеріальну шкоду відшкодував шляхом повернення викраденого майна.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку шляхом повернення викраденого майна.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також, судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та щиро покаявся; вид та міра покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн., на які обвинувачений погоджується, обрані з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що угода про примирення підлягає затвердженню, оскільки не суперечить кримінально-процесуальному законодавству, і призначення покарання обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Речовий доказ:

- мобільний телефон марки "Samsung" моделі SGH-E 380, золотистого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім картою оператора мобільного зв`язку "Водафон", номер абонента НОМЕР_2 (а.с.27, 28), який переданий законному володільцю ОСОБА_5 на зберігання під зберігальну розписку (а.с.29) - слід повернути потерпілому власнику ОСОБА_5 .

Керуючись ст.124, ст.314 ч.3 п.1, ст.373 ч.2, ст.ст.374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 від 28 травня 2020 року.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Губаха Пермської області РФ, винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Речовий доказ:

- мобільний телефон марки "Samsung" моделі SGH-E 380, золотистого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім картою оператора мобільного зв`язку "Водафон", номер абонента НОМЕР_2 , який переданий законному володільцю ОСОБА_5 на зберігання під зберігальну розписку - слід повернути потерпілому власнику ОСОБА_5 .

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з подачею апеляції через районний суд.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуюча ОСОБА_7