єдиний унікальний номер справи 531/24/20
номер провадження 1-кс/531/11/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Карлівка

Слідчий суддя Карлівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Карлівка справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 28 грудня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 28 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження, обґрунтовуючи свою скаргу тим, що при проведенні досудового розслідування слідчим не перевірено всі факти, викладені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, не було всебічно, повно і неупереджено досліджено всіх обставин кримінального провадження та безпідставно було визначено, що ОСОБА_5 діяв в стані необхідної оборони. В зв`язку з викладеним, ОСОБА_3 просить постанову про закриття кримінального провадження скасувати.

В судовому засідання ОСОБА_3 скаргу повністю підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі.

Слідчий СВ Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , рішення якого оскаржується, в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши додані до скарги матеріали та матеріали кримінального провадження №0000343, приходжу до наступних висновків.

В ході розгляду скарги встановлено, що 28 грудня 2019 року слідчим СВ Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000343 від 09 липня 2019 року, в зв`язку з встановленням відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 125 КК України. Скаржнику копію даної постанови було направлено 29 грудня 2019 року за вих. №9702/115/125-2019. Скаржник, за його поясненням, отримав скаргу 13 січня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора можуть бути подані особо протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності, а якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії, тобто строк звернення до суду зі скаргою скаржником не пропущено.

Згідно ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Приймаючи постанову про закриття кримінального провадження, слідчий посилався на те, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він діяв в стані необхідної оборони.

Такі висновки вважаю передчасними за наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

В той же час, право на необхідну оборону виникає лише за певних умов, визначених законом, ці умови полягають у наступному: 1) оборона визнається необхідною лише у випадку, якщо дії, що становлять її зміст, вчинено з метою захисту охоронюваних законом: прав та інтересів особи, яка захищається; прав та інтересів іншої особи; суспільних інтересів; інтересів держави; 2) оборона може здійснюватись від суспільно небезпечного посягання; 3) за загальним правилом необхідна оборона має бути своєчасною; 4) посягання має бути реальним, а не існувати лише в уяві того, хто захищається; 5) шкода при необхідній обороні може бути заподіяна тільки тому, хто посягає; 6) при необхідній обороні допускається заподіяння лише такої шкоди, яка є необхідною і достатньою в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

В даному випадку слідчим не з`ясовано з яких саме підстав ОСОБА_5 дійшов висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 приїхали до нього саме для спричинення йому тілесних ушкоджень, адже а ні ним самим, а ні потерпілими не зазначалось, що вони намагались незаконно проникнути на територію господарства, в руках у них не було ніяких предметів, які б могли сприйматись ОСОБА_5 як загроза.

Крім того, пояснення самого ОСОБА_5 в частині того, що після нанесення ним ударів потерпілим, останні сіли в автомобіль та поїхали геть, суперечать показам свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які зазначили, що коли вони підійшли до господарства, то побачили побитих потерпілих.

На підставі викладеного, вважаю, що постанова слідчого СВ Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 28 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження є передчасною і підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 304-307, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого СВ Карлівського ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 28 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000343 від 09 липня 2019 року - скасувати.

Ухвала, відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України, оскарженню не підлягає.

Суддя