Справа №:755/1062/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" січня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000387 від 18.01.2020 року, про арешт майна,

за участю:
адвоката ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотання, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000387 від 18.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт майна.

З тексту клопотання вбачається, що 17.01.2020 приблизно об 11 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, б-р Перова, 1-Б, працівниками патрульної поліції було зупинено автомобіль марки «Джип Гранд Черокі» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 , та в ході перевірки працівниками поліції вказаного транспортного засобу було вявлено невідповідність номеру кузова з номером зазначеним у реєстраційних документах та базі МВС. Крім того, працівниками поліції було встановлено факт кустарного знищення номеру кузова вказаного транспортного засобу. (ЖЄО № 3229 від 17.01.2020).
Так, 17.01.2020 року відповідно до ч. З ст. 233, ч. 2 ст. 237 КПК України, слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , за адресою м Київ, бул. Перова 1-Б, у зв`язку з невідкладністю та першочерговістю слідчої дії, з метою відшукання і вилучення знарядь злочину, інших предметів, які можуть мати значення для встановлення істини по досудовому розслідуванню до винесення ухвали слідчого судді, було проведено огляд місця події, в присутності ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено автомобіль марки «Джип Гранд Черокі» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , з метою забезпечення збереження речових доказів, було вилучено: автомобіль марки «Джип Гранд Черокі» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі до вказаного автомобіля.

Фактична невідповідність зазначеного, автомобіля марки «Джип Гранд Черокі» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 з базою «НАІС», надає органу досудового розслідування сукупність підстав та розумних підозр вважати, що номера вузлів та агригатів могло бути знищено, перероблено, підроблено або замінено, а відтак вказаний автомобіль може бути предметом кримінального правопорушення і на ньому можуть міститись сліди його вчинення.

18.01.2020 року вказане вилучене майно, у відповідності ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий в судове засідання двічі не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Власник майна та її захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували щодо накладення арешту, зазначаючи, що воно необґрунтоване. Крім того, власник майна пояснила, що дане кримінальне провадження виникло через помилку працівників поліції, а саме вони під час перевірки транспортного засобу, помилково ввели невірний він-код їхнього.

Вислухавши доводи власника майна та її захисника - адвоката ОСОБА_4 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осі.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч. 10 ст. 170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Частина 1 ст. 173 КПК України, передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності та приходить до висновку, що слідчим не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000387 від 18.01.2020 року, про арешт майна, а саме: автомобіля марки «Джип Гранд Черокі» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; ключів від вказаного автомобіля, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: