Справа № 750/3976/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/223/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001449 від 06.03.2019 року та за № 0000993 від 13.02.2019 року, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 грудня 2019 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 07.02.2019 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 4 ст. 185, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини обвинуваченого, просить його змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 186 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити йому покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.02.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Також просить у вступній частині вироку зазначити про засудження ОСОБА_6 вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.02.2019 року за ч. 4 ст. 185, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 грудня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання: за ч.2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі; за ч.3 ст. 186 КК України - 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.02.2019 року у виді 1 року позбавлення волі і остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання визначено рахувати з дня його затримання, з 30.05.2019 року.

Стягнуто з обвинуваченого на користь держави 1430 грн. 00 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Форест Лайф» про відшкодування майнової шкоди задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Форест Лайф» 6794 грн. 86 коп. майнової шкоди.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на правову позицію Верховного Суду та положення ст. 17 КПК України та зазначає, що якщо новий злочин вчинено після постановлення вироку, але до набрання цим вироком законної сили, правила складання покарань, передбачені ст. 71 КК України, не можуть бути застосовані.

Враховуючи, що вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.02.2019 року відносно ОСОБА_6 набрав законної сили 29.05.2019 року, то обвинуваченому необхідно призначити покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, а не ст. 71 КК України, як призначив суд.

Крім того, у вступній частині вироку зазначено про попереднє засудження ОСОБА_6 вироком суду від 07.02.2019 року до покарання у виді 4 років позбавлення волі, тоді як відповідно до вироку було призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що 13.02.2019 року, у період часу з 07 год. 37 хв. по 07 год. 40 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні національної лотереї «Золотий кубок» ТОВ «Форест Лайф», що по вул. Рокосовського, 25, у м. Чернігові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, зі столу, таємно викрав кавоварку фірми «Philips Saeko Lirika Blak», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1016/19-24 від 04.03.2019 складає 6794 грн. 86 коп., що належить ТОВ «Форест Лайф», чим спричинив матеріальну шкоду на вказану суму.

06.03.2019 року, близько 05 години 11 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні закладу «Космолот», що по вул. Рокосовського, 26, в м. Чернігові, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, через незачинене вікно проник до касової кімнати, де зі столу відкрито викрав картонну коробку з грошовими коштами в сумі 2010 грн., що належать ОСОБА_9 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вказану суму.

12.04.2019 року, у період часу з 11 год. 48 хв. по 11 год. 49 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти-556» ТОВ «АТБ-маркет» по вул. Всіхсвятська, 5, у м. Чернігові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, діючи повторно, з торгівельної полиці таємно викрав одну пачку кави розчинної м/уп TM «Jacobs Monarch», вагою 400 г, вартістю 252 грн. 42 коп., що належить ТОВ «АТБ-маркет», чим спричинив матеріальну шкоду на вказану суму.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка просила подану апеляційну скаргу задовольнити; захисника, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винність ОСОБА_6 в скоєних кримінальних правопорушеннях відповідає встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими доказами, яким суд дав належну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку. Фактичні обставини справи, кваліфікація дій обвинуваченого апелянтом не оскаржується.

Дії обвинуваченого судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, та відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, його сімейний стан, стан його здоров`я, вік, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують і обґрунтовано дійшов висновку про призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією інкримінованих статей, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про неправильне застосування судом 1 інстанції закону України про кримінальну відповідальність при визначенні ОСОБА_6 остаточного покарання не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Згідно норми ст. 71 КК України та за сталою судовою практикою, висновки якої було сформульовано в п. 25 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», встановлено, що за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Матеріалами провадження встановлено, що вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 лютого 2019 року ОСОБА_6 визнаний винуватим та засуджений за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Вказаний вирок набрав законної сили 29 травня 2019 року.

Також з матеріалів провадження вбачається, що інкриміновані обвинуваченому злочини, передбачені ч.2 ст.185 та ч. 3 ст. 186 КК України, останній вчинив 13.02., 06.03., 12.04.2019 року, тобто після проголошення попереднього вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 лютого 2019 року, але до набрання ним законної сили.

Тому суд 1 інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 остаточного покарання правильно застосував положення ст.71 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

На час ухвалення оскаржуваного вироку, попередній вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.02.2019 року набрав законної сили, призначене за ним покарання належало відбувати, а тому при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків презумпція невинуватості як загальна засада кримінального провадження ніяким чином порушена бути не могла.

Твердження сторони обвинувачення, викладене в апеляційній скарзі, про невірне зазначення про попереднє засудження ОСОБА_6 вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 07.02.2019 року до покарання у виді 4 років позбавлення волі, тоді як відповідно до даного вироку від 07.02.2019 року було призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі ( а.п.236 т.1), є таким, що заслуговує на увагу, проте не є таким порушенням норм чинного кримінального процесуального законодавства, яке б як наслідок, потягло за собою зміну оскаржуваного вироку, оскільки є опискою, допущеною судом першої інстанції, яку суду 1 інстанції необхідно виправити в порядку ст. 379 КПК України.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 грудня 2019 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Рекомендувати суду 1 інстанції виправити описку у вступній частині даного вироку, що стосується судимості ОСОБА_6 за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.02.2019 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4