Справа № 158/2807/19 Провадження №11-кп/802/61/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:клопоптання про умовно-дострокове звільнення Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника виправної
колонії ОСОБА_7 (в режимі
відеоконференцзв`язку),
захисника ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_9 , (в режимі
відеоконференцзв`язку),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 жовтня 2019 року про задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання засудженого ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_9 за вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 10 квітня 2015 року засуджений за ч.3 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Волинської області від 7 травня 2013 року, призначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 11 років 3 місяців позбавлення волі із конфіскацією всього майна.
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 19 лютого 2016 року за вищевказаними судовими рішеннями на підставі ч.5 ст.72 КК України проведено відповідне зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 жовтня 2019 року задоволено клопотання адвоката ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_9 .
Прокурор Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_10 не погодився з даною ухвалою, та оскаржив її. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, а її висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що рішення суду про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання умовно-достроково прийняте судом без урахування підстав, визначених статтею 81 КК України, які надають можливість такого звільнення, а також даних про поведінку засудженого під час відбування тим покарання.
Зазначає, що 04 вересня 2018 року ухвалою Ківерцівського районного суду вже було відмовлено в задоволенні клопотання в інтересах ОСОБА_9 захисника про умовно-дострокове звільнення, і з цього часу поведінка засудженого не змінилась. Останній не працевлаштований, хоч до дисциплінарної відповідальності не притягувався, однак і не має заохочень від адміністрації установи, а стан здоров`я засудженого і наявність у нього на утриманні дитини, на думку прокурора, не може слугувати достатньою підставою для прийняття судом рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Крім того, посилається, що представник колонії заперечував щодо такого звільнення.
Просить скасувати вищевказану ухвалу суду, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_9 від відбування невідбутого покарання.
В запереченні на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_8 вважає апеляційну скаргу прокурора безпідставною, такою, що до задоволення не підлягає з таких підстав.
Вказує, що засуджений ОСОБА_9 , згідно характеристики з місця відбування покарання, за період відбування покарання в Цуманській ВК №84 з 25 жовтня 2017 року порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, дотримується порядку відбування та розпорядку дня установи, ввічливий з персоналом та з засудженими, не конфліктний, тобто позитивно характеризується, а тому доводи прокурора про посередні характеристики засудженого є надуманими. Крім того, ОСОБА_9 повністю визнає винуватість у вчиненні злочинів, за які відбуває покарання. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження», «Правова просвіта», «Фізкультура і спорт». На даний час відбув більше строку призначеного покарання, а тому, як вважає захисник, довів можливість застосування щодо себе звільнення від відбування покарання умовно-достроково. Засуджений має хвороби, інвалідність другої групи довічно, однак в матеріалах особової справи дані документи про інвалідність відсутні.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі щодо того, що засуджений не працевлаштований, на думку адвоката, не можуть судом прийматись до уваги, оскільки за станом його здоров`я адміністрація установи відбування покарання не може підібрати відповідного виду роботи ОСОБА_9 , про що було підтверджено представником колонії в судовому засіданні суду першої інстанції .

Просить відхилити усі доводи прокурора, а ухвалу Ківерцівського районного суду залишити в силі.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора, який її підтримав в повному обсязі, просив скасувати рішення суду, засудженого і його захисника, які заперечили доводи скарги, представника колонії, який щодо задоволення апеляційної скарги прокурора покладався на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставне застосування щодо ОСОБА_9 положень ст. 81 КК України, на думку апеляційного суду, є необґрунтованими.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарають у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Згідно п.2 Пленуму Верховного Суду України »Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.02.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п.17 вказаної постанови ПВСУ, суду слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
З ухвали суду 1 інстанції вбачається, що приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_9 умовно-достроково, суд дотримався вказаних вимог закону та рекомендацій Пленуму Верховного Суду України викладених у вищезазначеній постанові.
Так, судом враховано те, що на момент розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_9 відбув більше 3/4 призначеного строку покарання, є інвалідом ІІ групи, що унеможливлює його працевлаштування в установі, будь-яких виконавчих проваджень щодо стягнень з засудженого та дисциплінарних стягнень немає.
Матеріалами справи стверджується, що засуджений мав одне стягнення під час відбування покарання у Житомирській УВП №8, яке знято у встановленому законом порядку; під час відбування покарання у Катеринівській ВК №45 та Цуманській ВК №48 до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Позитивно характеризується, добре відноситься до працівників адміністрації та засуджених, ввічливий, не конфліктний, охайний. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Мав два заохочення за добросовісне виконання обов`язків чергового по камері та за зразкову поведінку і активну участь у роботах з благоустрою (а.с. 17-18).
Таким чином, апеляційний суд вважає, що місцевий суд підставно застосував щодо ОСОБА_9 інститут звільнення від відбування покарання умовно-достроково.
Доводи апеляційної скарги про те, що засуджений не довів свого виправлення, в числі іншого, в зв`язку з тим, що не працював є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах провадження. Як пояснив в судовому засіданні суду першої інстанції представник колонії ОСОБА_11 . ОСОБА_9 адміністрація не може підібрати відповідного виду роботи за станом здоров`я засудженого, який хворіє, є інвалідом другої групи.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що ОСОБА_9 відповідає встановленим в ст. 81 КК України критеріям для застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки він своєю поведінкою, активною участю у реалізації програм диференційованого виховного впливу довів своє виправлення, а тому рішення суду першої інстанції, на переконання апеляційного суду, є законним і обґрунтованим.
Підстав для скасування ухвали суду та відмови в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ОСОБА_9 не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 424 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу прокурора Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 жовтня 2019 року про задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_9 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Ухвала набрала законної сили 22 січня 2020 року

Помічник судді ОСОБА_12

Дата засвідчення копії 23 січня 2020 року