Справа № 699/355/20
Номер провадження № 1-кс/699/68/20
У Х В А Л А
про арешт майна

01.06.2020 року м. Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , начальника Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області, начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_6 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області знаходиться кримінальне провадження № 0000214 про те, що ОСОБА_7 , відповідно до наказу №68о/с від 19.03.2020 перебуває на посаді тимчасово виконуючого обов`язки начальника Корсунь-Шевченківського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 зі змінами та доповненнями, - до правоохоронних органів відносяться органи Національної поліції України.

Таким чином, ОСОБА_7 , займаючи посаду тимчасово виконуючого обов`язки начальника Корсунь-Шевченківського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, з моменту покладення на нього обов`язків є працівником правоохоронного органу, представником влади, атому відповідно до ч. 2 ст. 18 КК України та Примітки ч. 1 ст. 364 КК України є службовою особою.

Згідно з п. 2 Примітки ст. 368 КК України, ОСОБА_7 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Так, о 18 годині 27 хвилин 15.05.2020 ОСОБА_4 за власною ініціативою зустрівся з ОСОБА_7 , за адресою розташування Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області, а саме за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 36, м. Корсунь-Шевченківський, Черкаської області.

У ході вказаної зустрічі ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди для третіх осіб, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за не притягнення останніх до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 187 КК України, повернення вилученого майна та зняття з розшуку вказаних вище осіб повідомив ОСОБА_7 про необхідність вчинення дій на закриття кримінального провадження відкритого відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000210 за умови передачі йому неправомірної вигоди в сумі 3000 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого Національним банком України станом на 15.05.2020, складає 80460 (вісімдесят тисяч чотириста шістдесят) гривень, що у 75,84 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, в інтересах третіх осіб, з метою звільнення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 187 КК України, повернення вилученого майна та зняття з розшуку вказаних вище осіб, о 18 год. 32 хв. 19.05.2020 під час зустрічі з ОСОБА_7 , перебуваючи в службовому кабінеті начальника Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області, який розташований за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 36, м. Корсунь-Шевченківський, Черкаської області, шляхом надання частини обіцяних грошових коштів, надав ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, що згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого Національним банком України станом на 19.05.2020, складає 40230 (сорок тисяч двісті тридцять) гривень, за звільнення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 187 КК України, повернення вилученого майна та зняття з розшуку вказаних вище осіб.

Відомості про дане кримінальне правопорушення 13.05.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровані за № 0000214.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.3 ст.369 КК України, тобто надання неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третіх осіб будь-якої дії з використанням наданого службового становища службовій особі, яка займає відповідальне становище.

Органом досудового розслідування є Корсунь-Шевченківське відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

25.05.2020 року до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшло клопотання заступника начальника Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області, начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , про арешт майна.

Внесене клопотання мотивоване тим, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 276 КПК України, ОСОБА_4 20.05.2020 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України. 19.05.2020 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України та ході проведення обшуку останнього виявлено та вилучено мобільний телефон SAMSUNG Galaxy J4+ (IMEI(MEID) and S/N ІМЕІ1 НОМЕР_1 ) з абонентським номером НОМЕР_2 ; грошові кошти в національній валюті США, а саме три купюри номіналом 100 (сто) доларів США кожна, № LG36875181D, №MF83156466A, №MF59298511B. Вилучені речі матимуть значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.
19.05.2020 винесено постанову про визнання речових доказів відповідно до якої грошові кошти в національній валюті США, а саме три купюри номіналом 100 (сто) доларів США кожна, № LG36875181D, №MF83156466A, №MF59298511B визнано речовим доказом в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000214 та приєднано їх в цій якості до матеріалів даного провадження, оскільки вказані об`єкти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
21.05.2020 мобільний телефон SAMSUNG Galaxy J4+ (IMEI(MEID) and S/N ІМЕІ1 НОМЕР_1 ) з абонентським номером НОМЕР_2 визнано речовим доказом в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000214 та приєднано їх в цій якості до матеріалів даного провадження, оскільки вказані об`єкти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 369 КК України, санкція статті передбачає собою покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
З цих причин слідству є вкрай важливим, з метою забезпечення кримінального провадження, запобігти можливостям приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження цих речових доказів, що можливо досягти лише шляхом позбавлення власників чи інших зацікавлених осіб права на їх відчуження, розпорядження чи користування ними. При цьому слідство вважає, що повернення речових доказів власникам жодним чином не гарантує можливості запобігання указаним вище ризикам, адже такі ризики можуть бути вчинені як самими власниками, так і третіми, в тому числі зацікавленими, особами з будь-якою метою (перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, відновлення транспортного засобу з метою його продажу, умисного пошкодження чи таємного викрадення майна і т.п.).
Ухвалою слідчого судді від 01.06.2020 поновлено пропущений з поважних причин процесуальний строк, передбачений для подання клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000214.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання, просив його задовольнити, обґрунтовуючи свою позицію тим, що 300 доларів США, що вилучені з кишені підозрюваного під час його особистого огляду, є неправомірною вигодою, оскільки підозрюваний пропонував 3000 доларів США, але надав лише частину вказаних коштів. Тобто, на думку прокурора, вказані кошти є рештою неправомірної вигоди, яку пропонував підозрюваний службовій особі.
Захисник адвокат ОСОБА_5 вважає, що внесене клопотання не підлягає до задоволення через відсутність доказів. За версією слідства 300 доларів США є частиною неправомірної вигоди, яку пропонував підозрюваний, але доказів прокурором суду не надано. Це лише припущення прокурора.

Власник майна грошових коштів та мобільного телефону ОСОБА_4 у суді показав, що вилучені грошові кошти в сумі 300 доларів США, які знаходилися в його кишені під час його огляду, є його особистими коштами, ніякого відношення до неправомірної вигоди вони не мають. З мобільного телефону телефонував до начальника поліції для домовленості з останнім вплинути на прокурора і суддю, щоб розшукуваних його родичів не взяли під варту.

Перевіривши клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання.

У відповідності до положень ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.11 ст.170 КПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст.172 КПК України визначено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано до суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч.1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчим суддею з`ясовано всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Так, під час судового розгляду слідчим суддею, шляхом дослідження доказів доданих до клопотання, встановлена сукупність підстав вважати, що мобільний телефон SAMSUNG Galaxy J4+ (IMEI(MEID) and S/N ІМЕІ1 НОМЕР_1 ) з абонентським номером НОМЕР_2 , що вилучений у ОСОБА_4 під час огляду місця події, може бути речовим доказом злочину, оскільки є достатні докази того, що підозрюваний з вказаного мобільного телефону здійснював дзвінки до начальника поліції. Разом з тим, клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти в національній валюті США, а саме три купюри номіналом 100 (сто) доларів США кожна: № LG36875181D, №MF83156466A, №MF59298511B, що вилучені у ОСОБА_4 під час його особистого огляду, є необґрунтованим, суду не надано переконливих доказів того, що ці кошти були предметом злочинних дій підозрюваного. Як встановлено в суді вказані кошти не були предметом того, що пропонувалося начальнику поліції. За таких обставин, вважаю, що клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 117, 167, 170, 172-173, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області, начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000214, задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон SAMSUNG Galaxy J4+ (IMEI(MEID) and S/N ІМЕІ1 НОМЕР_1 ) з абонентським номером НОМЕР_2 , що вилучений у ОСОБА_4 під час огляду місця події від 19.05.2020 року, поміщений до сейф пакету №0614193 та визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000214.

У накладенні арешту на грошові кошти в національній валюті США, а саме три купюри номіналом 100 (сто) доларів США кожна: № LG36875181D, №MF83156466A, №MF59298511B, що вилучені у ОСОБА_4 під час огляду місця події від 19.05.2020 року, поміщені до сейф пакету №0057839 та визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000214 відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1