ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/3418/19

19 червня 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого з повною середньою освітою, непрацюючого, на його утриманні перебуває одна малолітня дитина, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
11 грудня 2019 року, приблизно о 15:00 год., ОСОБА_5 , знаходячись на території подвір`я АДРЕСА_2 в ході словесної суперечки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно завдав ОСОБА_4 не менше двох ударів кулаком правої руки в область обличчя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця лівої повіки правого ока, який згідно висновку експерта №224 від 16.12.2019 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Тобто, своїми умисними діями, які виразились в спричиненні легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.І ст.125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення, розкаявся та запевнив суд, що більше так вчиняти не буде, попросив вибачення у потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення і має понести відповідне покарання за вчинене.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України доведена повністю та кваліфікація його дії за ч. 1 ст.125 КК України правильна, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразилися в спричиненні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ..

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При вирішенні питання призначення ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує обставини, які його пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також беручи до уваги щире каяття обвинуваченого у вчиненому, його відношення до скоєного злочину, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів, йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 не пред`являвся.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 373-375 КПК України, ст. ст. 50, 65, 66-67, ч.1 ст.125 КК України , суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімум доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн .

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувались.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1