У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.03.2020 Справа №607/4101/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засідання клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_4 погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000011,
встановив:
Старший слідчий в ОВС СВ УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000011.

У клопотанні слідчого зазначено наступне: «Влітку 2014 року в громадянина України ОСОБА_6 , як радикально налаштованої проти дій органів державної влади України особи, виник злочинний умисел вступити до складу терористичної організації «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР») і взяти участь у її діяльності.

При цьому ОСОБА_6 було відомо, що «ДНР» є стійкою організацією, яка безперервно функціонує з квітня 2014 року, з чіткою ієрархією та структурою, що складається з політичного і силового блоків, з розподілом ролей та функцій між її учасниками, встановленими правилами поведінки, обов`язковими для усіх учасників під час підготовки і вчинення терористичних актів, а також, що вона здійснює терористичну діяльність на території України з відому та за вказівкою її керівників, тобто, що вказана організація у відповідності до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною.

Так, на учасників політичного блоку, відповідно до плану спільних злочинних дій, покладалися наступні обов`язки:

- створення так званих органів державної влади «ДНР» та організація їх діяльності;

- видача нормативно-правових актів від імені нелегітимних органів державної влади «ДНР»;

- організація та проведення незаконного референдуму на території Донецької області про визнання суверенітету незаконного державного утворення «ДНР»;

- проведення агітаційної роботи серед населення щодо діяльності терористичної організації «ДНР» з метою схиляння їх до участі у вказаній терористичній організації та отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України;

- організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно настроєних до їх діяльності, а також її розподілу;

- налагодження взаємодії з іншою терористичною організацією «Луганська народна республіка» та її лідерами з метою координації дій, направлених на повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності, що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для протидії правоохоронним органам та Збройним Силам України;

- налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітацій, висвітлення діяльності «ДНР», дискредитації діяльності органів державної влади України та осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та формування думки серед населення про законність власних дій, а також вчинення за їх допомогою закликів до повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні та дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку «ДНР» для забезпечення їх протиправної діяльності;

- забезпечення учасників «ДНР» транспортом, символікою та агітаційними матеріалами.

У свою чергу, на учасників силового блоку покладалися такі обов`язки:

- організація та ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції (з квітня 2018 року - операції об`єднаних сил);

- з метою опору представникам державної влади та унеможливлення припинення злочинної діяльності правоохоронними органами та Збройними Силами України, організація у групи осіб, які є прихильниками злочинної діяльності учасників «ДНР», озброєння зазначених осіб та керівництво їхніми діями;

- вербування нових учасників до складу силового блоку «ДНР» та керівництво їхніми діями;

- захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області;

- скоєння терактів та диверсій на території України;

- захоплення зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки, транспортних засобів та будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та забезпечення власної злочинної діяльності;

- викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу владу в Україні;

- силова підтримка учасників політичного блоку при проведенні незаконного референдуму на території Донецької області про визнання суверенітету незаконного державного утворення «ДНР», а також укріплення та охорона зайнятих ними будівель та споруд;

- вчинення дій, направлених на унеможливлення проведення виборів Президента України на території Донецької області;

- організація поставок зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації.

Чисельні злочини, вчинені представниками терористичної організації «ДНР» або за її участі знайшли своє відображення у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ЛНР» та «ДНР» терористичними організаціями.

Зокрема, у зверненні Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 за № 129-VIII, та Зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому постановою Верховної Ради України від 14.01.2015 №106-VIII, постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого Російською Федерацією міжнародного тероризму» від 22.07.2014 №1597-VII, постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21.04.2015 №337-VIII, постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22.07.2014 №1596-VII, постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організації «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 04.02.2015 №145-VIIІ.

Радою національної безпеки і оборони України 13.04.2014 прийнято рішення «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», яке введено в дію Указом Президента України №405/2014 від 14.04.2014, відповідно до якого на території України розпочато антитерористичну операцію.

Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 №33/6/а, районами проведення антитерористичної операції визначені території Донецької та Луганської областей.

Указом Президента України № 116/2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.04.2018 «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях», на виконання вимог Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», антитерористичну операцію переформатовано в операцію об`єднаних сил.

Також ОСОБА_6 був проінформований, що учасники силового блоку «ДНР» на території Донецької області вчиняють акти тероризму, а саме: застосовують зброю, вчиняють вибухи, вбивства, захоплюють адміністративні будівлі, заручників, перешкоджають виконанню свого обов`язку співробітникам правоохоронних органів та Збройних Сил України, знищують військову техніку, чинять інші дії, які створюють небезпеку для життя і здоров`я людей, заподіюють значну майнову шкоду, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та для впливу на прийняття рішень, вчинення дій органами державної влади і місцевого самоврядування, привернення уваги громадськості до політичних та інших поглядів терористів, що полягають в несприйнятті державної влади України.

Влітку 2014 року, після створення окремого структурного підрозділу «Министерство государственной безопасности ДНР», на підставі постанови так званої Ради міністрів «ДНР» від 17.07.2014 № 17-5 «О создании Министерства Государственной Безопасности Донецкой Народной Республики», ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вступив до складу одного з підрозділів силового блоку терористичної організації «ДНР» - «Міністерства державної безпеки Донецької народної республіки» (далі «МДБ ДНР»).

При цьому ОСОБА_6 усвідомлював, що основною метою діяльності терористичної організації «ДНР» є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України, шляхом ведення бойових дій проти Збройних Сил України та правоохоронних органів, які діють в рамках проведення антитерористичної операції (ООС), і створення незаконного державного утворення «ДНР» в порушення порядку, встановленого ст. ст. 2, 73 Конституції України.

Після вступу ОСОБА_6 до складу терористичної організації «ДНР», його було призначено на посаду заступника начальника служби спеціальних операцій «МДБ ДНР» і він обрав собі прізвисько « ОСОБА_7 ».

В подальшому, в першому півріччі 2015 року ОСОБА_6 очолив службу спеціальних операцій «МДБ ДНР».

У період з літа 2014 року по липень 2018 року, відповідно до своїх функціональних обов`язків ОСОБА_6 , як заступник і начальник одного з підрозділів силового блоку терористичної організації «ДНР» - служби спеціальних операцій «МДБ ДНР», відповідав за організацію роботи зазначеного підрозділу, виявлення на тимчасово окупованій території Донецької області українських військовослужбовців та правоохоронних органів і припинення ними дій, направлених на звільнення даних територій, в тому числі шляхом вбивства, за бойову та мобілізаційну готовність ввіреного йому особового складу, виховання, військову дисципліну, а також функціонування слідчого ізолятора «МДБ ДНР» (інша назва «Ізоляція»), за адресою: м. Донецьк, вул. Світлого Шляху, 3, де незаконно утримуються українські полонені та військовослужбовці.

Зокрема, ОСОБА_6 , у вересні 2014 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області та виконуючи свої функціональні обов`язки в терористичній організації, з метою збройного опору, незаконної протидії, приймав участь у веденні бойових дій проти військовослужбовців Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції на території Міжнародного аеропорту «Донецьк» імені Сергія Прокоф`єва, а також у період з 21 січня по 18 лютого 2015 року на боці терористичної організації «ДНР» брав участь у захопленні Дебальцеве населеного пункту з важливим українським залізничним вузлом.

Також, з січня 2015 року по липень 2018 року ОСОБА_6 , діючи в інтересах терористичної організації «ДНР», з метою отримання даних щодо дислокації, чисельності, тактики та методів ведення дій українських військових та співробітників правоохоронних органів, направлених на звільнення окупованих територій Донецької області, приймав участь у незаконному затриманні громадян України, організовував та особисто проводив допити українських полонених і військовослужбовців, схиляючи їх при цьому до переходу на бік терористичної організації.

Крім того ОСОБА_6 , з метою забезпечення підтримання належного режиму військової дисципліни та охорони українських полонених і військовослужбовців, які незаконно утримувалися в приміщені слідчого ізолятора «МДБ ДНР» (інша назва «Ізоляція»), за адресою: м. Донецьк, вул. Світлого Шляху, 3, надавав відповідні вказівки підлеглим учасникам терористичної організації.

Надалі, у період з травня 2016 року по липень 2018 року, для досягнення злочинної мети терористичної організації та виявлення осіб, які співпрацюють з українськими правоохоронними органами, ОСОБА_6 , давав вказівки підлеглим учасникам терористичної організації щодо побоїв та катувань полонених.

Окрім цього, 17 червня 2015 року ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді начальника служби спеціальних операцій «МДБ ДНР», з метою створення умов для належного функціонування очолюваного ним підрозділу та підвищення власного авторитету в підлеглих осіб клопотав перед «слідчими органами головної військової прокуратури ДНР» про передачу на поруки підозрюваного ОСОБА_8 - колишнього начальника зазначеної служби.

Отже, ОСОБА_6 умисно, з літа 2014 року по липень 2018 року, перебуваючи на посадах та виконуючи обов`язки заступника і начальника служби спеціальних операцій «Міністерства державної безпеки Донецької народної республіки», брав участь у злочинній діяльності терористичної організації «ДНР» на тимчасово окупованій території Донецької області.

З врахуванням вищевикладеного,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дебальцеве Донецької області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий

підозрюється в участі у терористичній організації, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України доводиться зібраними у провадженні доказами:

протоколами слідчих дій:

- огляду від 13.11.2019 мережі Інтернет, згідно з яким визначено межі зони проведення операції об`єднаних сил (АТО), та встановлено, що місто Донецьк та місто Дебальцеве Донецької області знаходяться у межах її дії;

- огляду від 13.11.2019 мережі Інтернет, згідно з яким встановлено факт створення і діяльності до даного часу терористичної організації «Донецька народна республіка»;

- огляду від 15.11.2019 мережі Інтернет, про створення і функціонування «міністерства державної безпеки Донецької народної республіки;

- огляду від 12.11.2018 сайту «Миротворець» мережі Інтернет, згідно з яким ОСОБА_6 , позивний «Ленін», є керівником «центру спеціальних операцій МДБ ДНР» терористичної організації «Донецька народна республіка»;

- пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 22.10.2019, відповідно до яких свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 впізнали ОСОБА_6 , на прізвисько « ОСОБА_7 », як учасника терористичної організації «ДНР», який у 2014-2018 роках був керівником підрозділу сил спеціальних операцій «МДБ ДНР», а також слідчого ізолятора, де незаконно утримувались полонені;

показаннями свідків:

- ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 від 22.10.2019 про те, що у 2014-2018 роках ОСОБА_6 , на прізвисько « ОСОБА_7 », був учасником терористичної організації «ДНР», а саме керівником сил спеціальних операцій «МДБ ДНР» та «слідчого ізолятора МДБ ДНР», що знаходився за адресою: м. Донецьк, вул. Світлого Шляху, 3. Він приймав участь у незаконному затриманні осіб, керував проведенням допитів полонених, надавав вказівки бойовикам «МДБ ДНР» щодо застосуванні до них фізичної сили.

документами:

- листом ВКР УСБУ № 69/2-383 від 06.02.2020 про те, що ОСОБА_6 постійно перебуває на тимчасово окупованій території донецької області;

- наказом Антитерористичного центру при СБ України № 33/6/а від 07.10.14, яким Донецька область визначена районом проведення антитерористичної операції з 07.04.2014;

- Указом Президента України № 116/2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях»;

- Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях»,

а також іншими матеріалами даного кримінального провадження.

03 лютого 2020 року, у кримінальному провадженні № 0000011 від 31.10.2019, складено повідомлення про підозру та, в порядку ст.ст. 111, 112, 278 КПК України, громадянину України ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України.

11 лютого 2020 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук та цього ж дня, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду надано дозвіл на затримання останнього, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, орган досудового розслідування має достовірну інформацію про те, що ОСОБА_6 ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибув на виклик без поважної причини три рази), дійсно переховується на тимчасово-окупованій території, у зв`язку з чим його оголошено у розшук, і по липень 2018 року він був членом терористичної організації «Донецька народна республіка».

Тобто, притягнути ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством, не надається можливим, але при цьому наявні достатні підстави для проведення у даному кримінальному провадженні стосовно підозрюваного спеціального досудового розслідування злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Так, згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим та оголошення його у міждержавний та/або міжнародний розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Також ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 передбачено, що ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом. Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочину, передбаченого статтею 258-3 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

Свідки, яких необхідно допитати під час розгляду даного клопотання, відсутні».

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що клопотання підтримує у повному обсязі із наведених у ньому мотивів.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав думку слідчого та просить задовільнити клопотання.

Захисник ОСОБА_5 щодо клопотання слідчого не заперечив.

Заслухавши аргументи сторін, вивчивши матеріали долучені до клопотання слідчий суддя вважає за доцільне відзначити наступне.

Встановлено що клопотання слідчого подано із дотриманням вимог ст.297-2 КПК України.

В порядку ч.2 ст.297-4 КПК України під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 94 КПК України Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 258- КК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочину, передбаченого статтею 258-3 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

11 лютого 2020 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук та цього ж дня, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду надано дозвіл на затримання останнього, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим та оголошення його у міждержавний та/або міжнародний розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Враховуючи вищевикладені обставини та те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 258- КК України, він не з`являється за викликом та ухиляється від досудового розслідування, оголошений у міжнародний розшук.

Керуючись ст.ст. 177, 187, 188, 189, 190 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення у кримінальному провадженні № 0000011 від 31.10.2019 спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Дебальцеве Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали надіслати: Прокурору прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , слідчому в ОВС УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_4 , адвокату ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1