Справа № 357/1163/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши провадження за клопотанням старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 17.01.2020, за ознаками злочину, передбачених ч. 2 ст. 367 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , старший слідчий слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Старший слідчий слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням, узгодженим прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна, в якому просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5 перебувають на виконанні виконавче провадження № 54610813 за виконавчим листом №357/7006/16-ц від 01.11.2016 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 суми боргу за договором позики та виконавче провадження за № 59829841 за виконавчим листом №357/9739/16-ц від 19.12.2016 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 заборгованість за договором позики.

Під час примусового виконання зазначених виконавчих листів, державним виконавцем ОСОБА_5 проводилися відрахування певних сум в рахунок боргу та 05.09.2017 постановою державного виконавця накладений арешт на майно боржника ОСОБА_6 , а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та оголошена заборона на його відчуження.

Під час досудового розслідування встановлено, що державним виконавцем ОСОБА_5 на підставі акту проведення електронних торгів з реалізації майна, 20.11.2019 реалізована квартира ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої на підставі проведення електронних торгів став ОСОБА_8 .

Після того, як ОСОБА_6 стало відомо про зміну власника її приватного майна, яке перебувало у неї у власності, 17.01.2020 ОСОБА_6 звернулася до правоохоронних органів про неналежне виконання своїх службових обов`язків державним виконавцем ОСОБА_5 , який їй не повідомив про реалізацію вказаної квартири, а також зазначила, що реалізація відбулась з порушенням діючого закону, тобто без особливого порядку з урахуванням зареєстрованих неповнолітніх дітей у вказаній квартирі.

В ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000010 від 17.01.2020 слідчим встановлені обставини, які можуть свідчити про те, що державним виконавцем допущенні порушення при реалізації зазначеної квартири, що призвело до тяжких наслідків.

З огляду на вище викладене у слідства виникли підстави у накладені арешту на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , яка є безпосереднім предметом злочину та може бути використане, як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.

В судовому засіданні старший слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити його з підстав зазначених у клопотанні.

Власник майна ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, причини неявки слідчому судді не відомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вислухавши доводи прокурора, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Слідчим суддею встановлено, що Білоцерківською місцевою прокуратурою Київської області 17.01.2020 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0000010 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України за фактом службової недбалості головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5 при реалізації однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_6 , що завдало тяжких наслідків.

В ході досудового слідства встановлено, що в провадженні головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5 перебувають на виконанні виконавче провадження № 54610813 за виконавчим листом №357/7006/16-ц від 01.11.2016 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 суми боргу за договором позики та виконавче провадження за № 59829841 за виконавчим листом №357/9739/16-ц від 19.12.2016 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 заборгованість за договором позики.

Також встановлено, що державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області 05.09.2017 винесено постанову про арешт майна боржника, а також щомісячно із пенсії ОСОБА_6 проводилися відрахування в рахунок боргу.

Крім того, встановлено, що 20.11.2019 на підставі акту проведення електронних торгів з реалізації майна, ОСОБА_8 реалізовано однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 власником якої була ОСОБА_6 .

Відповідно до довідок про місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що за даною адресою зареєстровані потерпіла ОСОБА_6 , її дочка ОСОБА_9 та неповнолітні діти: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 №2710/5 встановлено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти необхідний дозвіл органу опіки та піклування або відповідне рішення суду.

Згідно листа служби у справах дітей Білоцерківської міської ради встановлено, що дозвіл на продаж квартири АДРЕСА_1 службою не надавався.

Досудовим слідством встановлено, що державним виконавцем ОСОБА_5 не отримувався дозвіл органу опіки та піклування перед реалізацією майна боржника по виконавчих провадженнях № 54610813 та № 59829841.

Постановою старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області від 31.01.2020 квартира АДРЕСА_1 визнана речовим доказом по кримінальному провадженні №0000010 від 17.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Відповідно до інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .

Отже, слідчим в судовому засіданні доведено, що незастосування арешту до вказаного майна, яке має значення для доведення обставин по кримінальному провадженню, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , яка на даний час належить ОСОБА_8 , може призвести до відчуження шляхом реалізації цього майна власником чи уповноваженими ними особами надані, а також в подальшому унеможливить встановити істину по справі.

За таких обставин є необхідність у накладенні арешту на вказане вище майно з метою збереження доказів.

Таким чином клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному проваджені, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених у статті 98 КПК України.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладання арешту на майно, а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 34,3 кв.м., житловою площею 17,6 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 шляхом встановлення заборони відчуження, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України є предметами кримінального провадження, визнане речовим доказом у кримінальному проваджені та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 17.01.2020, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 34,3 кв.м., житловою площею 17,6 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження (розпорядження) арештованим майном.

Копію ухвали негайно скерувати старшому слідчому слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного управління національної поліції в Київській області ОСОБА_3 для виконання, прокурору Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 для відома.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддяОСОБА_1