Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

15 квітня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 28 січня 2020 року якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000066 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 15 березня 2019 року), а саме коштів та цінностей, що знаходяться на банківських рахунках підозрюваного, які відкриті у АТ «УКРСИББАНК» за адресою: м.Київ, вул.Андріївська, 2/12, , -

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі підозрюваний просить ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 28 січня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000066 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 15 березня 2019 року), а саме коштів та цінностей, що знаходяться на банківських рахунках підозрюваного, які відкриті у АТ «УКРСИББАНК» за адресою: м.Київ, вул.Андріївська, 2/12, .

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000066 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 15 березня 2019 року) та накладено арешт на кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках підозрюваного, які відкриті у АТ «УКРСИББАНК».

В апеляційній скарзі підозрюваний вважає ухвалу слідчого судді незаконною та не обгрунтованою, оскільки, на його думку, вона ухвалена слідчим суддею без урахування фактичних обставин кримінального провадження. Зазначає, що невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження полягають в тому, що рахунок, на який накладено арешт, є пенсійним і на нього надходять грошові кошти (соціальні виплати), які є основним джерелом його доходів. На його думку, така невідповідність висновків слідчого судді позбавляє його джерел до існування та порушує його права на соціальний захист. Апеляційну скаргу просить розглядати у його відсутність та його захисника.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слічого, зазначив в ухвалі, що санкція статті злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна і у випадку не накладення арешту це може призвести до знищення, відчуження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який проти доводів апеляційної скарги заперечує, просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з вимогами ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді цим вимогам кримінального процесуального закону відповідає.

Так, колегією суддів встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 15 березня 2019 за ознаками злочинів, передбачених ч.1,2 ст.307, ч.2 ст.311 КК України.

Як видно з клопотання та долучених до нього матеріалів, під час проведення досудового розслідування встановлено, що кошти від здійснення незаконної діяльності, пов`язаної зі збутом психотропної речовини, надходять на рахункок ОСОБА_4 , якому повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, який відкрито у АТ «УКРСИББАНК», після чого отримані кошти перераховувались на інші рахунки або обготівковувались в банкоматах.

Отже, матеріалами провадження об`єктивно підтверджено, що існують підстави вважати, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження призведе до приховування, знищення, перетворення або відчуження грошових коштів, які є доказом у даному кримінальному провадженні.

За вказаних обставин, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження доказу та можливої конфіскації як виду покарання за вчинене кримінальне правопорушення, санкція якого передбачає покарання й у виді конфіскації майна.

Посилання підозрюваного про те, що арештований рахунок є пенсійним і на нього він отримує соціальні виплати, колегія суддів розцінює як безпідставні, адже ці обставини ніякими доказами не підтверджені. До того ж, сам підозрюваний для дачі пояснень в суд апеляційної інстанції не прибув, будь-яких документів, крім ксерокопії пенсійного посвідчення, суду не надав.

Щодо обсягу втручання у право власності та співрозмірністі обмеження права власності завданням кримінального провадження, колегія суддів зазначає, що згідно встановленими слідчим суддею обставинами, викладеними в клопотанні, наразі органом досудового розслідування встановлено отримання підозрюваним грошових коштів від незаконної діяльності на банківський рахунок, а отже існує потреба в арешті цього рахунку з метою збереження доказів, а також можливої конфіскації, як можливого виду покарання.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя дотримався вимог кримінального процессуального закону, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 28 січня 2020 року якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000066 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 15 березня 2019 року), а саме коштів та цінностей, що знаходяться на банківських рахунках підозрюваного, які відкриті у АТ «УКРСИББАНК» за адресою: м.Київ, вул.Андріївська, 2/12, , залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_4 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3