Справа № 636/4560/19
Провадження по справі №1-кп/635/369/2020
У Х В А Л А

06 квітня 2020 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

секретар судового засідання ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001106 від 26 серпня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просив продовжити строк домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_7 на два місяці, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. В обґрунтування клопотання посилався на тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому, суворість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим. Враховуючи ту обставину, що обвинувачений при скоєнні замаху на вбивство потерпілого використав заздалегідь заготовлений ніж, яким були нанесені численні удари і на даний час місцезнаходження знаряддя злочину не встановлене, існує обґрунтований ризик того, що обвинувачений ОСОБА_9 може знищити, сховати або спотворити зазначене знаряддя злочину, яке має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. ОСОБА_9 знаючи фактичне місце проживання потерпілого та свідків у кримінальному провадженні та перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на них. Враховуючи обставини вказаного злочину, а також наявність у обвинуваченого непогашеної судимості, наявні обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_9 може продовжити злочинну діяльність, а саме довести злочинний умисел до кінця, заподіявши смерть потерпілому ОСОБА_5 та вчинити інші кримінальні правопорушення. Прокурор просив встановити відносно ОСОБА_7 обов`язок, передбачений ст. 194 КПК України прибувати за кожною вимогою до суду.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечував проти продовження строку домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 підтримав позицію свого підзахисного.

При вирішенні питання щодо продовження строку домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів виходить з наступного.
Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 29 серпня 2019 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні обвинуваченому у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, а саме до 29 жовтня 2019 року. Судом неодноразово продовжувався строк тримання обвинуваченого під домашнім арештом, останній раз на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 13 лютого 2020 року на два місяці до 13 квітня 2020 року.

За змістом ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.

Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під домашнім арештом закінчується 13 квітня 2020 року.

Під час обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту судом було встановлено існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 злочину свідчать про підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді від 7 до 15 років позбавлення волі. Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування суворих запобіжних заходів, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не обравши до особи запобіжні заходи, а саме домашній арешт. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Вирішуючи питання про продовження строків домашнього арешту, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого.

З урахуванням встановлених при обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкості злочину у сукупності з даними особи обвинуваченого, які викладені в ухвалі про обрання запобіжного заходу відносно нього, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що ризики, передбачені п.п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати. Існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, або вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується наявністю у обвинуваченого ОСОБА_7 судимостей, останній раз за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 липня 2011 року, за яким він засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі та звільнений 21 квітня 2014 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 3 місяці 11 днів, а також обставинами вчинення кримінального правопорушення, зокрема недоведення злочину до кінця.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає наявними підстави для продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні обвинуваченому без дозволу суду залишати житло у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби з покладенням відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України на обвинуваченого обов`язку прибувати за кожною вимогою до суду, при цьому колегія суддів вважає, що обрана міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 .

Вказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 197, 199, 331 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під домашнім арештом до двох місяців - до 06 червня 2020 року, який полягає в забороні обвинуваченому у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_7 протягом часу дії запобіжного заходу прибувати за кожною вимогою до суду.

Встановити строк дії ухвали до 06 червня 2020 року.

Копію ухвали направити для виконання до Чугуївського відділу поліції ГУНП в Харківській області за місцем проживання обвинуваченого.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3