н/п 1-кп/490/566/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2020 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва обвинувальний акт, складний за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження №0000899 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ, Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на момент вчинення кримінального правопорушення - військовослужбовець військової служби за контрактом, який проходив військову службу на посаді навідника-оператора гранатометного відділення гранатометного взводу роти морської піхоти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший матрос», на даний час - військовослужбовець військової служби за контрактом, який проходив військову службу на посаді номера обслуги 2 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 2 роти морської піхоти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший матрос», -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.407 та ч.4 ст.407 КК України.
З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ;
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді навідника-оператора гранатометного взводу механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший матрос», в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, о 08 год. 00 хв. 01.10.2014 р., без поважних причин, нез`явився вчасно, до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та ухилявся від проходження військової служби до 26.10.2015 р., проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Приблизно о 11 год. 00 хв., 26.10.2015 р., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалося можливим, старший матрос ОСОБА_3 добровільно прибув до військової чатини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), та продовжив несення військової служби.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді навідника-оператора гранатометного відділення гранатометного взводу роти морської піхоти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший матрос», в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, о 08 год. 00 хв. 22.02.2016 р., без поважних причин, нез`явився вчасно, до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та ухилявся від проходження військової служби до 20.12.2019 р., проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Приблизно о 10 год. 00 хв., 20.12.2019 р., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалося можливим, старший матрос ОСОБА_3 добровільно прибув до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), та продовжив несення військової служби.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, а також у нез`явленні вчасно на службу, без поважних причин, що було вчинено в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вказав, що жодних обставин, здобутих в ході досудового слідства, він не оспорює. У вчиненому щиро кається.
Дослідивши обставини справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 :
у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць, військовослужбовцем (крім строкової служби), і кваліфікує його дії за ч.3 ст. 407 КК України,
та у нез`явленні вчасно на службу, без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), і кваліфікує його дії за ч.4 ст.407 КК України.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проходження військової служби позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий. Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.407 КК України, та в межах санкції ч.4 ст. 407 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України слід остаточно призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Одночасно, зважаючи на особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, що у сукупності з даними про особу обвинуваченого - істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає, запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.407 КК України та ч.4 ст.407 КК України, і призначити йому покарання:
- за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України - 2 роки позбавлення волі,
- за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України - 3 роки позбавлення волі. Згідно ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Згідно ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців, з покладенням на нього обов`язків передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1