ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1902/20 Справа № 190/346/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2020 року, щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
якою відмовлено в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

за участю:

секретаря - ОСОБА_6 ,

прокурора - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, на підставі ст. 82 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_5 засуджений вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2018 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі. З огляду на те, що ОСОБА_5 відбуває покарання з 04 травня 2018 року, характеризується позитивно, має 1 заохочення, стягнень не має, не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, суд дійшов висновку, що на цей час ОСОБА_5 не довів своє виправлення, та підстав для застосування до нього пільги у виді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не має.
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою застосувати до нього положення ст. 82 КК України.

Вимоги скарги засуджений обґрунтовує тим, що суд не надав належної оцінки тим обставинам, що він характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок відбуття покарання, має заохочення від 02 квітня 2019 року за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, стягнень не має. На переконання засудженого, він довів своє виправлення, а тому наявні підстави для заміни призначеного йому покарання більш м`яким.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Згідно з вимогами ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі та стали на шлях виправлення, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

На переконання колегії суддів, при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суд першої інстанції в повній мірі дотримався наведених вимог закону.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_5 з 04 травня 2018 року відбуває покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2018 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки 8 місяців. З 16 травня 2018 року відбуває покарання в ДУ П`ятихатська виправна колонія №122. Кінець строку відбування покарання - 04.01.2022.
ОСОБА_5 є особою, яка раніше неоднаразово притягувалась до кримінальної відповідальності. За час відбування покарання за цим вироком засуджений характеризується позитивно, має 1 заохочення та не має стягнень, не працевлаштований, дотримується норм, які визначають порядок відбування покарання, залучається до робіт з благоустрою території установи, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

Надаючи оцінку наведеним обставинам у їх сукупності, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_5 не став на шлях виправлення є обґрунтованим.

Не зважаючи на те, що засуджений характеризується задовільно, приймає активну участь в житті установи виконання покарань, наявність лише одного заохочення за досить тривалий час відбування покарання, не свідчить про стабільність поведінки засудженого протягом усього часу відбування покарання, тому підстави для застосування щодо нього положень ст. 82 КК України на цей час відсутні.

Вирішуючи питання обґрунтованності доводів скарги засудженого, суд виходить також й з того, що ОСОБА_5 наразі відбуває покарання за вчинення злочину середньої тяжкості, й, на думку колегії суддів, заміна призначеного покарання більш м`яким не буде сприяти досягненню мети покарання, зазначеній у ч. 2 ст. 50 КК України, а саме виправленню засудженого, а також запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

Беручи до уваги вищевикладене в сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що не суперечать фактичним обставинам справи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення, яке скасуванню, з викладених в апеляційній скарзі мотивів, не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4