ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1766/19 Справа № 210/5802/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного (в режимі відеоконференції ) ОСОБА_7 ,

захисника (в режимі відеоконференції ) ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року про продовження строку тримання під вартою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка, Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, який має середню спеціальну освіту, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року було задоволено клопотання слідчого СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та продовжено строк дії запобіжного заходу до 07 січня 2019 року.
Слідчий суддя, в обґрунтування свого рішення вказав, що враховуючи данні, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , який офіційно не був працевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 8 до 15 років позбавлення волі, вину визнав лише після викриття у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що обґрунтовується характером вчиненого злочину, в якому він підозрюється, способом вчинення злочину із застосуванням насильства, та його зв`язками з потерпілим та свідками, які в судовому засіданні не допитувались, слідчим та прокурором доведено, що існують реальні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , залишаючись на свободі, матиме змогу незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.

Зазначене вказує на необхідність продовження обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної його процесуальної поведінки.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді.
В обґрунтування своїх доводів захисник вказує, що жодних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України , на даний час не існує, потерпілий у справі вже допитаний, крім того слідчим суддею. Свідок ОСОБА_9 зі своїм батьком проживає у м .Маріуполі, свідками є педагоги, психолог та батьки потерпілого, а тому жоден з них не є очевидцем подій та ОСОБА_7 не має потреби на них впливати. Крім того, слідчому залишилося долучити до матеріалів кримінального провадження лише висновки раніше призначених експертиз, на які ОСОБА_7 вплинути не може.

Зазначає, що ОСОБА_7 є соціально адаптованим, має родину, рідного брата, який його підтримує, є колишня дружина, мати двох неповнолітніх доньок, з якими він підтримує тісні відносини, має постійне місце реєстрації де постійно мешкає.

Також вказує, що в даному кримінальному провадженні відсутні данні, які б свідчили про те, що інший, більш м`який та не позбавлений з позбавленням волі запобіжний захід, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Заслухавши думку захисника ОСОБА_8 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав захисника, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, в провадженні СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001527 від 05.10.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.
07.10.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України за вчинення ним зґвалтування, що вчинено щодо особи, яка не досягла чотирнадцятирічного віку.
07.10.2019 року ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_10 обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 05.12.2019 включно.
27.11.2019 року керівником Криворізької місцевої прокуратури №1 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001527 до трьох місяців, а саме, до 07.01.2020 року.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого судом першої інстанції були дотримані.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Обгрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується наданими до клопотання документами, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого їй злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про тримання підозрюваного під вартою.
Слідчий суддя, перевіривши доводи клопотання слідчого що стосуються підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , правильно зазначив, що викладені слідчим у клопотанні відомості щодо існування окремих ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, є обґрунтованими.
Також слідчим суддею враховані данні, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , а саме те, що останній офіційно не був працевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 8 до 15 років позбавлення волі.

Крім того, прокурором, при апеляційному перегляді, в судовому засіданні було зазначено, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній не має міцних соціальних зв`язків, які б спростовували ризик залишення ним міста, області або країни з метою уникнення відповідальності та покарання, неодружений, не має міцної родини, вчинив злочин, перебуваючи у сімейних відносинах з потерпілим, оскільки співмешкав з його матір`ю.
Також підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілого, оскільки він обізнаний з персональними даними дитини, впливати на свідків, якими є матір потерпілого та одночасно співмешканка підозрюваного та його знайомі.
Зазначене вказує на необхідність продовження обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку з чим колегія апеляційного суду погоджується.

З урахуванням наведеного, колегія суддів оцінює доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного щодо недоведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними, так як слідчий суддя врахувавши характеризуючі дані про підозрюваного, обґрунтовано дійшов висновку, про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вони не зможуть забезпечити запобіганню встановлених слідчим суддею ризиків під час застосування до ОСОБА_7 міри запобіжного заходу тримання під вартою і на даний час продовжують існувати.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя в цілому обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 197, 199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , даних про особу підозрюваного, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк тримання його під вартою в межах строків досудового розслідування, тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: