ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/7835/19 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/2260/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Холодногірського ВП ГУНП в
Харківській області ОСОБА_9 .
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор» на строк 60 днів - до 18 січня 2019 року включно.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 20 листопада 2019 року.
Строк дії ухвали - по 18 січня 2019 року до 03 год. 40 хв. включно
Визначено суму застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 160 560 грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області.
Роз`яснено, що при внесенні визначеної суми застави ОСОБА_8 з-під варти буде звільнено.
Роз`яснено, що у разі внесення застави, буде покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки передбачені ст. 194 КПК України: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання (а.с.53-58).
З клопотання слідчого вбачається, що в провадженні СВ Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002818 від 19.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Слідчий зазначив про встановлення факту, що ОСОБА_10 протягом року займається незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, які отримує поштовими відправленнями від невідомої йому особи, та які зберігає за адресою свого місця мешкання, з метою їх подальшого збуту наркозалежним.
В клопотанні зазначено, що ОСОБА_8 визнає свою провину у зайнятті незаконною діяльністю та погоджується співпрацювати з органами внутрішніх справ, у зв`язку з чим погодився видати працівникам поліції вищевказані речовини та предмети.
В ході огляду за адресою мешкання ОСОБА_8 було виявлено та вилучено п`ятнадцять полімерних пакетів із порошкоподібною речовиною білого кольору; 3 полімерних пакетів із порошкоподібною речовиною блакитного кольору; 3 полімерних пакетів із порошкоподібною речовиною рожевого кольору; 1 полімерний пакет із порошкоподібною речовиною зеленого кольору; 1 полімерний пакет із пігулками рожевого кольору у кількості 103 штуки; 1 полімерний пакет із пігулками фіолетового кольору у кількості 370 штуки; 3 полімерні пакети із пігулками блакитного кольору у кількості 294 штуки; 1 полімерний пакет із пігулками білого кольору у кількості 17 штук; 1 полімерний пакет із пігулками зеленого кольору у кількості 28 штуки; 1 полімерний пакет із грибами; полімерні пакети із фрагментами паперу у кількості 35 штук; полімерні пакети із кристалічною речовиною у кількості 2 штук; згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору, які обернуті у ізоляційну стрічку червоного кольору у кількості 198 штук; згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору, які обернуті у ізоляційну стрічку синього кольору у кількості 95 штук; згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору, які обернуті у ізоляційну стрічку жовтого кольору у кількості 39 штук; згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору, які обернуті у ізоляційну стрічку чорного кольору у кількості 27 штук; згортки із речовиною рослинного походження зеленого кольору у кількості 101 штук: один полімерний пакет із речовиною рослинного походження; згортки із порошкоподібною речовиною, обернуті у ізоляційну стрічку білого кольору у кількості 19 штук.
Як пояснив ОСОБА_8 , вказані речовини являють собою наркотичні засоби та психотропні речовини, такі як: "РVР", "амфетамін", "канабіс", "МДМА", "LSD", МДА", "ефедрон". "метамфетамін", "мефедрон, які він зважував, фасував та розповсюджував по адміністративним районам м. Харкова.
Крім цього, було виявлено та вилучено згортки із ізоляційною стрічкою у кількості 23 штук, магніти у кількості близько 300 штук, електронні ваги, полімерні прозорі пакети, металеву ложку, які ОСОБА_8 використовував у своїй злочинній діяльності.
В ході огляду місця події було виявлено та вилучено мобільний телефон "Хіаомі МІ А1» IМЕI НОМЕР_1 ІМЕІ2 НОМЕР_2 . На якому містилась інформація щодо незаконної діяльності ОСОБА_8 .
В клопотанні вказано, що таким чином, ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, неодружений, який офіційно не працює, не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме зберігання особливо небезпечного засобу з метою збуту.
20.11.2019 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Слідчим вказано, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що вказує те, що останній, підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких, та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та тяжкість покарання може змінити місце свого мешкання, переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Крім того, неможна виключати ризик скоєння ним нових кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_8 тривалий час займається протиправною діяльністю, офіційно не працевлаштований, отримує дохід за рахунок протиправної діяльності в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин. Вищезазначені обставини свідчать, про неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів (а.с.1-3).
Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та вважав встановленим існування ризиків, передбачених п.1, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилався слідчий в своєму клопотанні, зазначив, що оцінюючи сукупність обставин, а саме те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого злочину, вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, а тому обирає відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Разом з цим, слідчий суддя при визначенні розміру застави вказав, що згідно з ст.183 ч. 3 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті та визначив суму застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 160 560 грн. 00 коп. (а.с. 53-58).

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді від 21.11.2019 року про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ухвалити нове рішення, яким застосувати до нього інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною, винесеною з порушеннями вимог КПК України.

Зазначаючи, що при затриманні на нього тиснули співробітники слідчих органів, свідчення він давав під їх диктовку в стані стресу та під погрозою насильства.

Заслухавши доповідь судді доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, що заперечувала проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у скоєнні злочину, та наявності ризиків, передбачених п.1, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України і з цим погоджується колегія суддів.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, наявність ризиків, передбачених п.1, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого судді, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.3, п.4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

?наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України;

?наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.1,п.5 ч.1 ст.177 КПК України;
?недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави погоджується і апеляційний суд.

Між тим, судова колегія вважає не доведеним наявність ризику передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, проте дана обставина не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Доводи апелянта щодо необґрунтованості підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення є неспроможними.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою.

Керуючись положеннями КПК України, при постановленні ухвали про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя обґрунтовано визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні, як альтернативний запобіжний захід.

Що стосується оцінки визначеного слідчим суддею розміру застави при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд враховує наступні положення кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.

Як зазначено в ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. При цьому розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для підозрюваного.

Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від 20 до 80 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за ч.2 ст.307КК України, санкція якого передбачає до 10 років позбавлення волі.

Разом з тим, виходячи із вимоги КПК України щодо необхідності при визначенні розміру застави врахування майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу, апеляційний суд вважає, що застава у розмірі 160 560 грн., як визначив слідчий суддя, не є обґрунтованою.

В розумінні вимог ст.ст.1,2,3,7,9,182 КПК України сума застави має обраховуватися в розмірі встановленому Законом на 01 січня календарного року, прожиткового мінімуму для працездатних громадян, в якому приймається рішення або здійснюються процесуальні дії.

Колегія суддів вважає, що, з огляду на наведені вище обставини застава у розмірі 153 680 грн. (80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних громадян станом на 01.01.2019 року) буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Зазначене є підставою для скасування ухвали слідчого судді від 21 листопада 2019 року в частині визначення розміру застави та постановлення нової ухвали апеляційним судом в цій частині.

Посилання ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, що він на утриманні має малолітню дитину, матір на лікуванні та її батьків, що потребують догляду, того факту, що в нього відсутнє постійного місце доходу після звільнення в запас, учасника БД, а також факту співпраці з співробітниками правоохоронних органів - не спростовують висновки слідчого судді.

Слідчим суддею виконано вимоги ч.1 ст.194 КПК України.

Зазначення в апеляційній скарзі про те, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінально провадження безпідставні, оскільки матеріали кримінального провадження не були предметом розгляду слідчого судді.
Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання належності, допустимості та достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу у судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Відповідно до вимог п.2 ч.6 ст.206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.
Крім того, в апеляції ОСОБА_8 вказує на факти незаконного процесуального впливу до нього з боку співробітників поліції.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України про Державне бюро розслідувань - Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування злочинів, вчинених службовими особами, які займають особливо відповідальне становище відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про державну службу", особами, посади яких віднесено до першої - третьої категорій посад державної служби, суддями та працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України;
Враховуючи вищенаведене та вимоги ст.206 КПК України колегія суддів вважає доцільним доручити Територіальному управлінню ДБР в м. Полтава, розташованому за адресою 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 37, провести дослідження фактів незаконного процесуального впливу з боку співробітників поліції, що містяться в апеляційній скарзі ОСОБА_8 надавши до ТУ ДБР в м. Полтава копію апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2019 року щодо застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в межах строку досудового розслідування скасувати в частині розміру визначеної застави.
Винести нову ухвалу в цій частині, якою визначити у відношенні підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якості альтернативного запобіжного заходу заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних громадян станом на 01.01.2019 року, що становить в сумі 153 680 грн. 00 коп. (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Відповідно до вимог п.2 ч.6 ст.206 КПК України доручити Територіальному управлінню ДБР в м. Полтава провести дослідження фактів незаконного процесуального впливу з боку співробітників поліції, що містяться в апеляційній скарзі ОСОБА_8 надавши до ТУ ДБР в м. Полтава копію апеляційної скарги.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: