ЄУН №389/2708/18
Провадження №1-кп/389/235/18

У Х В А Л А

02 квітня 2020 року Знам`янський міськрайонний суд
Кіровоградської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знам`янка кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001439 від 29.07.2018, стосовно

ОСОБА_4 , по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурором в судовому засіданні заявлене клопотання пропродовження на 60 днів строку дії запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, оскільки він не має міцних соціальних зв`язків, а ризики, які існували на час обрання міри запобіжного заходу, не зникли.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив обрати йому домашній арешт.

Захисник також заперечувала щодо продовження строку дії запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, та просила змінити його на домашній арешт.

Вислухавши в судовому засіданні думку учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

ОСОБА_4 обвинувачується у завданні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Під час досудового розслідування та судового розгляду у вказаному кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки за вчинення інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Це дає достатні підстави вважати про реальність такого ризику з боку обвинуваченого, який знаючи про тяжкість покарання за вчинене діяння, може переховуватись від суду.

Крім того, у обвинуваченого утриманці відсутні, постійного місця роботи він не має. Відсутність міцності соціальних зв`язків є ризиком його зникнення у разі перебування на волі.

З огляду на викладене та заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає за доцільне продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Продовжуючи дію такого запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано та продовжено обвинуваченому запобіжний захід у вигляді взяття під варту, не відпали, що також унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

В силу п.2 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави в даному кримінальному провадженні не визначається.

Керуючись ст.ст.177, 183, 331, 395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Красноармійськ Донецької області, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 10.45 год. 02 квітня 2020 року по 10.45 год. 31 травня 2020 року.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1