Справа № 760/693/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1615/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 року про продовження строку тримання під вартою,
В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1, ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 рокупродовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 30.03.2020 року.
Суд, обґрунтовуючи доцільність перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, вказав на тяжкість покарання, яка загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, врахувавши, що ОСОБА_7 судом раніше обирався запобіжний захід у виді особистого зобов`язання і до сплину останнього ним був вчинений новий корисливий злочин, що свідчить про неефективність цього заходу. Крім цього, зазначає про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання та законних засобів до існування.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме особисте зобов`язання або домашній арешт. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що ризики, зазначені судом відсутні, вину визнає в повному обсязі та щиро кається, має місце проживання в с.Верхньоводяне Близнюківського району Харківській області, кошти для проживання може заробити.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши надані в копіях матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд, розглядаючи питання доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, фактично дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку його тримання під вартою у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки продовжують існувати обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду про доцільність подальшого перебування під вартою ОСОБА_7 на час судового розгляду.

Як випливає із змісту судового рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, а тому доводи апеляційної скарги про те, що такі дані залишилися поза увагою суду, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про наявність у обвинуваченого зареєстрованого постійного місця проживання в с.Верхньоводяне Близнюківського району Харківській області, за яким він тривалий час не проживає, не можуть слугувати підставами для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів про які просить обвинувачений.

Суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі розгляду кримінального провадження забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Рішення суду першої інстанції не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, колегія суддів вважає, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дію якого продовжено судом першої інстанції, має забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні на даній стадії судового розгляду.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала є законною.

Керуючись ст.404, 405,407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 рокущодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: