Дата документу 09.04.2020 Справа № 335/6942/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/6942/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/556/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2020 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має повну загальну середню освітою, працює неофіційно, одружений, на утриманні має малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 .
Прокурор Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06 грудня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк один рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на один рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирішена доля речових доказів.
В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік; на підставі ст.75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, яке не передбачене санкцією ч.1 ст.185 КК України.

Згідно з вироком суду, 29 травня 2019 року приблизно о 18:44 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні магазину «Варус-51», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Яценко, 2, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, з торгівельної полиці, яка знаходилась в рядах торгівельного залу, таємно, шляхом вільного доступу викрав пляшку лікеру «Єгермастер», об`ємом 1 л, вартістю 544,00 грн, після чого зник з місця вчинення злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив ТОВ «Омега» матеріальну шкоду на суму 544,00 грн.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених у судовому засіданні, є обґрунтованими, та ніким з учасників провадження не оспорюються.
Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та вірно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.
З доводами прокурора в апеляційній скарзі про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_6 покарання колегія суддів погоджується частково, з огляду на таке.
Санкція ч.1 ст.185 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправну роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.
Суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, одружений, на утриманні має малолітню дитину, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, частково відшкодував шкоду потерпілій стороні. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання суд не встановив.

З урахуванням всіх наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі, яке є менш суворим ніж позбавлення волі, проте, не передбачене санкцією ч.1 ст.185 КК України.

Але, при цьому суд не застосував закон, який підлягає застосуванню, та не послався на положення ст.69 КК України, згідно з якою, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Колегія суддів вважає, що встановлені судом обставини - щире каяття обвинуваченого, його активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування заподіяної шкоди можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

З огляду на фактичні обставини провадження, обставини, що пом`якшують покарання, та відомості про особу обвинуваченого, покарання, яке просить призначити останньому прокурор, - у виді позбавлення волі (незважаючи на те, що прокурор просить звільнити обвинуваченого від відбування цього покарання з випробуванням), є надто суворим та таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а інші покарання, вказані у санкції ч.1 ст.185 КК України, підлягають реальному відбуванню.

Отже, переглядаючи оскаржуваний вирок в межах апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок суду на підставі ст.ст.407-409 КПК України, підлягає зміні в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, шляхом посилання при призначенні покарання на положення ст.65 КК України і призначення обвинуваченому такого самого покарання як призначив суд першої інстанції - у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Таке покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів, та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.
Висновки суду про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 без реального відбування покарання та про звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього певних обов`язків, є обґрунтованими та ніким не оспорюються.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не вбачається.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407-409, 413 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06 грудня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст.185 КК України, в частині призначеного покарання змінити.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді обмеження волі на строк один рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на один рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4