№621/381/20
Пр.1-кс/621/159/20
УХВАЛА
27.02.2020 року м. Зміїв
Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури в Харківській області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу - домашнього арешту стосовно
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Нижній Бишкин, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 28 листопада 2017 року за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; звільнений від покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням на строк 3 роки,
якому вручено письмове повідомлення про підозру у злочині, передбаченому частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України,
На обґрунтування клопотання слідчий зазначив що ОСОБА_4 , підозрюється у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, за наступних обставин:
У грудні 2019 року ОСОБА_4 , перебував у будинку ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_1 де в ході розпиття спиртних напоїв у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_4 , в той же день та час, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу в одній з кімнат вказаного будинку викрав бензопилу «Дока БЛ-139», що належить ОСОБА_6 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на суму 1156 грн. 70 к.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий вважав, що є підстави для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.
З урахуванням вимог статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, а саме вагомих доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, репутації підозрюваного, який раніше судимий за вчинення корисливого злочину, вчинив новий злочин у період визначеного судом іспитового строку, відсутності в нього стійких соціальних зв`язків, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, вважав, що запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , необхідно обрати - домашній арешт із забороною залишати житло у період 19 години до 07 години ранку наступного дня.
Під час розгляду клопотання слідчий ОСОБА_3 , наполягав на його задоволенні посилаючись на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та наявність ризиків, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Підозрюваний ОСОБА_4 , не заперечував проти задоволення клопотання та обрання відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного:
Згідно зі статтею 176 Кримінального процесуального кодексу України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.
У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до частин 1, 2 статті 181 Кримінального процесуального кодексу України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до частин 1-6 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.
Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Сторонами кримінального провадження надані докази того, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, відповідно з якою йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.
Також, досліджені дані щодо особи підозрюваного, відомості щодо відсутності постійної роботи, міцних соціальних зв`язків.
Наявність перелічених обставин свідчить про існування ризиків переховування від органів досудового розслідування або суду та вчинення підозрюваним нових злочинів, тобто ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Оцінивши обставини, визначені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і на які вказується у клопотанні; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий довів обставини, передбачені пунктами 1-3 частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, тому клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу - домашнього арешту підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України на підозрюваного ОСОБА_4 , належить покласти обов`язок прибувати до слідчого відділення Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, до прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області або до суду за першою вимогою або повідомляти про неможливість прибуття.
На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 176-179, 181, 193, 194, 196, 309 Кримінального процесуального кодексу України,
п о с т а н о в и в:
1. Клопотання - задовольнити.
2.Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт із забороною йому залишати своє житло в АДРЕСА_1 у період з 19 години до 07 години наступного дня.
3.Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки: прибувати до слідчого відділення Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області, до прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області або до суду за першою вимогою або повідомляти про неможливість прибуття.
4. Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на Зміївський відділ поліції ГУНП в Харківській області.
5. Строк дії ухвали - до 26 квітня 2020 року.
6. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: