Ухвала

Іменем України
23 січня 2020 року

м. Київ
Справа № 629/1090/17
Провадження № 51 - 1284 км 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальні провадження № 000540 від 11 березня 2017 року, № 0002701 від 06 жовтня 2016 року, об`єднані в одне провадження за номером справи 629/1090/17 щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джанкой, АР Крим, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

за ст. 297 ч. 3, ст. 185 ч. 1 КК України,

за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Харківського апеляційного суду від 09 серпня 2019 року щодо нього,
встановив:
Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 грудня 2017 року ОСОБА_6 засуджено:

- за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
- за ст. 297 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки і на нього покладено відповідні обов`язки.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_7 , судові рішення щодо якої в касаційному порядку не оскаржуються.
Вироком Харківського апеляційного суду від 09 серпня 2019 року зазначений вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасовано та призначено ОСОБА_6 за ст.ст. 185 ч. 1, 297 ч. 3, 70 ч. 1 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Не погодившись із цим вироком апеляційного суду, засуджений ОСОБА_6 подав касаційну скаргу, розгляд якої у Верховному Суді призначено на 10 годину 23 січня 2020 року.
До початку касаційного розгляду судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які входять до складу колегії суддів, подали заяви про самовідвід з підстав, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про відсутність заперечень проти задоволення заяв про самовідвід, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла до висновку про наступне.
Судом встановлено, що ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 04 липня 2019 року, до складу якої входили судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , було здійснено розгляд справи за касаційною скаргою прокурора та за результатом якого скасовано попередню ухвалу Харківського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року щодо ОСОБА_6 і призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції. З вказаної ухвали Верховного Суду від 04 липня 2019 року вбачається, що підставою для скасування попередньої ухвали апеляційного суду стала невідповідність призначеного ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 75 КК України тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості. В цій же ухвалі касаційного суду зазначено, що у разі підтвердження того ж обсягу обвинувачення, за яким ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено, призначене йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України слід вважати м`яким.
За змістом частини пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України виключається участь судді в кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Обставини того, що у касаційній скарзі засудженого ОСОБА_6 , яка зараз перебуває в провадженні касаційного суду, порушується питання про перегляд вироку Харківського апеляційного суду від 09 серпня 2019 року з підстав, в тому числі, суворості призначеного йому остаточного покарання за ст. 185 ч. 1, ст. 297 ч. 3, ст. 70 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років та пом`якшення йому покарання, а судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як судді касаційного суду у складі колегії суддів Верховного Суду вже висловили свою позицію щодо призначеного ОСОБА_6 покарання, можуть викликати сумнів у їх неупередженості під час нового провадження в касаційному суді, тому їх заяви про самовідвід підлягають задоволенню.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 75, 80, 81 КПК України, Суд
постановив:
Заяви суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити та здійснити повторний автоматизований розподіл матеріалів провадження № 51 1284 км 19 за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Харківського апеляційного суду від 09 серпня 2019 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3