Провадження №1-кп/369/203/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0004650 від 28.09.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, який має вищу освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:

28 вересня 2019 року близько 02.09 водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «SUBARU FORESTER», д/н НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вулиці Соборної, поблизу будівлі № 17-А, в селі Софіївська-Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, у смузі руху по напрямку Великої кільцевої дороги м. Києва, в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3.6) та 2.3.д) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - ПДР України), відповідно до яких: п. 1.5 ПДР України - «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3.6) ПДР України - «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов 'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п. 2.3.6) ПДР України - «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»; будучи неуважним, належним чином не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортній пригоді, як наслідок своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, а також здоров`ю громадянина, так, порушуючи вимоги пункту 18.1 ПДР України, відповідно до якого: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», наближаючись до освітленого вуличним освітленням нерегульованого пішохідного переходу, визначеного дорожнім знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра - позначає нерегульований пішохідний перехід» ПДР України, по якому рухався пішохід зліва на право, відносно напрямку руху автомобіля, не зменшив швидкості руху та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, для якого створив своїми діями небезпеку для руху, та, коли пішохід виходив за габарити автомобіля, закінчуючи перетин пішохідного переходу, допустив наїзд передньою правою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 , відповідно до висновку експерта № 218/Д від 22.10.2019 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому діафізу лівої великогомілкової кістки в дистальній третині зі зміщенням уламків, які утворилися від дії тупого предмету та відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для зрощення перелому необхідно більше 21 (двадцяти одного) дня.

В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п. 1.5, пп. «б» п. 2.3, пп. «д» п. 2.3, п. 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП отриманням потерпілим середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням, оскільки він відшкодував узгоджений з потерпілим розмір моральної та матеріальної шкоди, з приводу ДТП вони примирилися. На підтвердження свого клопотання надав суду заяву потерпілого про відшкодування шкоди, а також заяву, в якій потерпілій не заперечує проти закриття провадження на підставі ст. 46 КК України.

За таких обставин, суд, вислухавши доводи клопотання, з`ясувавши з даного приводу думку прокурора, який проти задоволення клопотання обвинуваченого не заперечував, вважає, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинене, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засідання суд має право закрити провадження у справі у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилися з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 вперше з необережності вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, відшкодував потерпілому ОСОБА_5 матеріальну та моральну шкоду, примирився з ним, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинене на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження на цій підставі закриттю.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України. Судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 284, 285, 314, 369 372 КПК України, суд -

постановив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, кримінальне провадження № 0004650 від 28.09.2019 року на цій підставі закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1570 (одну тисячу п`ятсот сімдесят) грн. 10 коп. процесуальних витрат у кримінальному провадженні № 0004650.

Речові докази у справі:

-автомобіль марки «SUBARU FORESTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які повернуто ОСОБА_4 - залишити у його розпорядженні;

-CD-R диск, який міститься в матеріалах кримінального провадження № 0004650 зберігати при матеріалах провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1