ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/527/20 Справа № 185/8133/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2019 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001630 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, маючого середню технічну освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2019 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання рахувати з дати фактичного затримання, тобто з 21 серпня 2019 року.

Вирішено питання щодо речових доказів та щодо розподілу судових витрат.

Як встановлено судом, ОСОБА_8 18 серпня 2019 року, приблизно о 15 год. 10 хв., маючи злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу на продавців магазину «Талісман» за адресою: місто Павлоград, вулиця Шосейна, 34, з метою заволодіння їх майном та грошовими коштами каси магазину, поєднаний із погрозою застосування предмету, схожого на ніж, який знаходився у нього при собі, на автомобілі - таксі марки «Opel Vectra В» державний номер: НОМЕР_1 , прибув до вищевказаного магазину та діючи умисно, керуючись корисливим, мотивом підійшов до потерпілої ОСОБА_9 , тримаючи в лівій руці предмет, схожий на ніж, почав погрожувати потерпілій ОСОБА_9 його застосуванням та правою рукою зірвав з її шиї ланцюг з жовтого металу з срібним хрестиком. Після чого ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом вчинення розбійного нападу, лівою рукою намагався зірвати із ОСОБА_9 кульчики із металу сірого кольору, що знаходився у правому вусі останньої, однак у ОСОБА_8 це не вийшло. Надалі ОСОБА_8 почав вимагати у ОСОБА_9 , при цьому демонструючи предмет, схожий на ніж, передачі грошових коштів каси магазину. Дізнавшись від іншого продавця ОСОБА_10 , яка перебувала поруч з ОСОБА_11 , про відсутність грошей у касі, ОСОБА_8 почав вимагати у потерпілої ОСОБА_9 віддати йому ланцюг з хрестиком. Погрозу застосування насильства небезпечного для життя за допомогою предмета, схожого на ніж, ОСОБА_9 сприйняла як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю і передала ОСОБА_8 вказаний ланцюг з жовтого металу та срібним хрестиком, які знаходились у неї в руках.

Після чого ОСОБА_8 , утримуючи при собі ланцюг з жовтого металу та срібним хрестиком, що належать ОСОБА_9 , з місця скоєння злочину зник.

Своїми злочинними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій матеріальну шкоду на суму 247,05 грн.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В своїй апеляційній скарзі прокурор просить вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2019 року в частині призначеного ОСОБА_8 покарання скасувати та ухвалити новий, яким призначити обвинуваченому за ч. 1 ст. 187 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців.

В іншій частині вирок суду прокурор просив залишити без змін.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор посилається на те, що судом першої інстанції було порушено вимоги кримінального законодавства України під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_8 та призначено обвинуваченому покарання, яке невідпо відає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставина кримінального провадження та особі обвинуваченого.

Так, прокурор зазначає, що суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому, не повною мірою взяв до уваги та не повною мірою надав належну оцінку низці обставин вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, а саме:

- даний злочин обвинуваченим було вчинено з застосуванням заздалегідь заготовленого знаряддя ножа, яким ОСОБА_8 погрожував потерпілій, що в подальшому призвело до ненавмисного нанесення потерпілій тілесних ушкоджень;

- обвинувачений, зайшовши до магазину вперше, покину його у зв`язку з перебуванням в магазині інших покупців та повторно зайшов до магазину лише після того, як впевнився, що у приміщенні залишились виключно продавці.

Вищевказані обставини у своїй сукупності свідчать про ретельне готування обвинуваченого до вчинення розбійного нападу та, відповідно, вказують на підвищену суспільну небезпеку вчиненого злочину, що не було належним чином враховано судом при призначенні покарання ОСОБА_8 .

Крім того, прокурор зазначає, що санкція ч. 1 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до семи років.

Також, звертає увагу, що сама потерпіла в судовому засіданні наполягала на призначення обвинуваченого найбільш суворого покарання, чого судом першої інстанції на думку прокурора враховано не було, а тому призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та обставинам кримінального провадження.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Захисник обвинуваченого та сам обвинувачений проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили залишити вирок суду першої інстанції без змін.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оспорюються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_8 та на кваліфікацію її дій, не виявлено.

Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно з вимогами статей 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.

Виходячи з положень статті 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_12 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_12 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, характер кримінального правопорушення, яке пов`язане з нападом з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), об`єкт злочину, та правильно врахував суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення.

Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, не працює.

Врахував і конкретні обставини кримінального провадження, а саме, відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, а також, думку потерпілої щодо призначення обвинуваченого суворого покарання, відсутність цивільного позову та призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяця, яке повністю відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи та особі обвинуваченого, а також сприятиме меті покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження в подальшому вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим так і іншими особами.

А тому, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність доводів прокурора про те, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання неналежним чином було враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого та думку потерпілої, яка наполягала на призначенні суворого покарання.

Враховуючи, що при ухваленні вироку судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального закону України, та ОСОБА_8 призначене покарання, яке відповідає тяжкості кримінального правопорушення та даним про його особу, з урахуванням відсутності обставин, які пом`якшують чи обтяжують його покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання є достатньо обґрунтованим та переконливим, а відповідно правильним.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга сторони обвинувачення підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишенню без змін.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області залишити без задоволення.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2019 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 187 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4