пр. № 1-кп/759/864/20
ун. № 759/5368/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2020 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання по кримінальному провадженню №0000112 за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.3; 27 ч.5, 358 ч.1; 27 ч.5, 358 ч.3; 358 ч.4 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

представника потерпілого: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.3; 27 ч.5, 358 ч.1; 27 ч.5, 358 ч.3; 358 ч.4 КК України, надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 24 березня 2020 року.

Прокурор просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування, а також при складенні обвинувального акту, дотримані всі вимоги, передбаченніст.ст. 32, 291 КПК України, підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Захисник ОСОБА_5 , якого підтримав обвинувачений, заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього додатки, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Так, відповідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановлену цим Кодексом.
В ч.1 ст.91 КПК України регламентовано, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість кожного з обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
В обвинувальному акті, який надійшов до суду, в порушенні вимог ст.291 КПК України, належним чином не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, зокрема, в абзацах четвертому та шостому текстів викладення фактичних обставин і формулювання обвинувачення зазначено, що ОСОБА_3 18.04.2019 року з метою виконання свого злочинного умислу спрямованого на заволодіння грошовими коштами, які були призначені до виплати ОСОБА_7 , подав (пред`явив) працівнику банку AT «ПУМБ» нотаріально посвідчену довіреність нібито видану від імені ОСОБА_7 . В той же час в абзацах сьомому та восьмому стверджується, що ОСОБА_3 подав зазначену довіреність та отримав гроші як представник ОСОБА_7 в AT «ПУМБ» 05.04.2019 року. З викладених обставин незрозуміло як ОСОБА_3 міг 18.04.2019 року подати в AT «ПУМБ» довіреність з метою заволодіння грошовими коштами призначеними до виплати ОСОБА_7 , якщо він отримав ці кошти за цією ж довіреністю в цьому ж банку ще 05.04.2019 року.

Крім того, в абзаці третьому викладення фактичних обставин і формулювання обвинувачення зазначено, що на нотаріальному бланку серії ННМ № 553732 невстановленою особою вчинено підробку довіреності шляхом видалення частини тексту та внесення до даних щодо довірителя анкетних даних ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В той же час в абзацах шостому та сьомому стверджується що довіреність на цьому ж нотаріальному бланку серії ННМ № 553732 видано нібито від імені ОСОБА_7 та ОСОБА_3 її подав в AT «ПУМБ» для отримання грошових коштів як представник ОСОБА_7 . З викладених обставин незрозуміло як можна бути представником ОСОБА_7 та підтверджувати це підробленою на нотаріальному бланку довіреністю від імені ОСОБА_8 .

Крім цього формулювання обвинувачення, що міститься в обвинувальному акті, не відображає сутність обвинувачення, у відповідності до диспозиції кожної із статтей КК України (ст.ст.190 ч.3; 27 ч.5, 358 ч.1; 27 ч.5, 358 ч.3; 358 ч.4 КК України), що відображені у правовій кваліфікації кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_3 .

Невизначеність прокурора в обвинувальному акті щодо вказаних фактичних обставин та формулювання обвинувачення позбавляє суд у подальшому можливості прийняти будь-яке процесуальне рішення по суті справи, яке можна було б безспірно визнати законним і справедливим, визначити межі судового розгляду стосовно обвинуваченого з огляду на п. 13 ч. 1 ст. 3 та ч. 1 ст. 337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Неконкретність обвинувачення заздалегідь перекладає по суті на суд обов`язок по збиранню доказів обвинувачення, зокрема в частині розкриття конкретного змісту вказаних вище обставин, що є неприпустимим з огляду на принцип змагальності сторін у кримінальному процесі (ст. 22 КПК України).

Завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення. Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають і з п. (а) ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
За таких обставин, обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.
Враховуючи вищевикладене та керуючись п.3 ч.3 ст.314, ст.ст.291, 369-372, 376 КПК України, суд-
П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000112 відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.3; 27 ч.5, 358 ч.1; 27 ч.5, 358 ч.3; 358 ч.4 КК України, повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: