Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/7997/19
Провадження № 1-кп/644/66/20
У Х В А Л А
Іменем України
21 травня 2020 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря- ОСОБА_4 , прокурора- ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого- ОСОБА_6 , обвинуваченого- ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в :
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 187 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування посилався на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, строк дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає, ризики, визначені ст. 177 КПК України, не зменшились та не перестали існувати, а саме: ризик переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, які були не допитані, тим самим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора заперечував.

Захисник обвинуваченого проти продовження строків тримання під вартою заперечував, вважав достатнім запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки зазначені прокурором ризики не обґрунтовані та прокурор не приводить конкретних доказів. Обвинувачений має постійне місце проживання, до затримання працював неофіційно, а крім того, у нього нещодавно помер батько.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Зазначені прокурором ризики були встановлені ухвалою слідчого судді, ухвалами колегії суддів про продовження строків тримання під вартою та на даний час не перестали існувати.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України при цьому злочин відноситься до категорії особливо тяжкого злочину.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 не одружений, не працює, малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкав з цивільною дружиною на квартирі, яку вони винаймали, крім того обвинувачується в скоєнні інших кримінальних правопорушеннях.

При цьому, у кримінальному провадженні наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 , який не має стійких соціальних зв`язків, може переховуватися від органів досудового слідства або суду, незаконно впливати на свідків, які наразі не допитані, перешкоджати розгляду кримінального провадження.

Під час розгляду питання про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції оскільки у разі доведеності вини обвинуваченого передбачено можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, що може викликати загрозу втечі обвинуваченого.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи прокурора про те, що ризики, які мали місце на час обрання запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, є обґрунтованими, а тому заявлене прокурором клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме, те, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, продовжити кримінальне правопорушення, також враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що також узгоджується із правовою позицією викладеною в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії».

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про неможливість задоволення заяви захисника обвинуваченого про достатність більш м`якого запобіжного заходу, а саме запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки підставою для зміни запобіжного заходу може бути лише обґрунтоване підтвердження того, що ризики, які були зазначені в ухвалі суду при його обранні на теперішній час відпали, що в свою чергу доведено не було.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, колегія суддів-

у х в а л и л а :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 18 липня 2020 року.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Копію ухвали направити на виконання до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року до Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошений 21.05.2020 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3