пр. № 1-кп/759/489/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянув в приміщені суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві у судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0007647 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карелі Грузія, громадянина Грузія, не працюючого, з середньою освітою, без постійного місця проживання на території України, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 , інші учасники потерпілий ОСОБА_7 , перекладач ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :
До Святошинського районного суду м. Києва прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення останнього у вчиненні тяжкого злочину, наявний ризик його переховування від суду, оскільки постійного місця проживання на території України немає та впливу на очевидців події.

Захисник, думку якої підтримали обвинувачений та потерпілий, заперечувала щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пославшись на те, що обвинувачений має фактичне місце проживання. А також йому необхідно працювати, щоб відшкодувати шкоду потерпілому.
Заслухавши думку учасників судового засідання, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу, серед іншого, є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно матеріалів даного кримінального провадження, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яким передбачено покарання до восьми років позбавлення волі.
Що стосується наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то слід зазначити, що потерпілий та свідки у даному кримінальному провадженні ще не допитані. У зв`язку з чим продовжує існувати ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки обвинуваченому відомо місця проживання/перебування вказаних осіб. Обвинувачений шляхом погрози, підкупу може схиляти потерпілого та свідків до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід судового розгляду.

Крім того, продовжує існувати ризик того, що обвинувачений може преховуватися від суду, оскільки він, усвідомлюючи міру покарання за злочин, у вчинені якого обвинувачується, може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності. Більше того, він є громадянином Грузії та будь-яких міцних соціальних зв`язків на території України не має.

Також продовжує існувати ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він суспільно-кориснею працею не займається, не має встановлених судом легальних, постійних джерел доходу, належних засобів для існування.

За сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , дані про його особу, які суд оцінює виключно у своїй сукупності, та вважає, що прокурором доведено у судовому засіданні, як того вимагає ч. 3 ст. 176 КПК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відносно обвинуваченого необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, у тому числі і домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку, попередити вчинення ним нових злочинів. На даний час застосування інших більш м`яких запобіжних заходів ОСОБА_3 суд вважає недостатнім.

Оскільки дане кримінальне провадження стосується злочину, вчиненого із застосуванням насильства, суд, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави обвинуваченому.
Враховуючи викладене, керуючись ст.176, 177, 178, 183, 331, 369-372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 19 лютого 2020 року до 18 квітня 2020 року включно, і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Ухвалу передати на виконання до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1