КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 13 січня 2020 року, апеляційну скаргу прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2019 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тюмень, громадянина Російської Федерації, одруженого, не працюючого, з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

який розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3, 4 ст. 159 КК Російської Федерації,

за участі: прокурора захисника затриманого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою, відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 про визнання затримання ОСОБА_6 незаконним та в задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою (екстрадицій ний арешт) для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та застосувати до громадянина ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) строком на два місяці, до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про фактичну передачу до Російської Федерації .
Вважає, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, при розгляді клопотання прокурора допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст. 409 КПК України судове рішення підлягає скасуванню.
Як стверджує апелянт, слідчим суддею проігноровано положення ч. 13 ст. 584 КПК України, та не прийнято до уваги факт недотримання ОСОБА_6 умов раніше обраного запобіжного заходу.
Окрім того, в порушення вимог ч. 7 ст. 584 КПК України слідчим суддею під час розгляду клопотання не роз`яснено особі її право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, не з`ясовано бажання особи скористатися цим правом.
Як зазначає прокурор, екстрадиційна перевірка на даний час завершена та уповноваженим (центральним) органом України прийнято рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, пояснення захисника та затриманого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, 24 січня 2019 року працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , відносно якого відбулось спрацювання бази даних «Інтерпол» зі статусом «Розшук» як особи, що перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності.
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2019 року затверджено згоду громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 на видачу (екстрадицію), застосовано відносно останнього екстрадиційний арешт на 30 діб до 22 лютого 2019 року з альтернативою внесення застави.
Відповідно до інформації Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 29 січня 2019 року звільнений з під варти у зв`язку з внесенням застави.
Під час перевірки 07 лютого 2019 року працівниками Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 за місце його проживання встановлено, що він відсутній за вказаною адресою. Опитана дружина ОСОБА_6 ОСОБА_10 повідомила, що її чоловік ОСОБА_6 з метою уникнення екстрадиції до Російської Федерації порушив обов`язки ухвали суду, де він може перебувати на той час повідомити не могла.
13 лютого 2019року з Генеральної прокуратури України отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності.
Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_6 Генеральною прокуратурою України, відповідно до ст. 587 КПК України, доручено прокуратурі Київської області.
Відповідно до наданих іноземною стороною документів ОСОБА_6 , 05 березня 2012 року оголошений у міжнародний розшук за привласнення чужого майна в особливо великих розмірах, а саме за ч. 3 ст. 159, ч. 4 ст. 159, ч. 4 ст. 159. ч. 4 ст. 159, ч. 4 ст. 159, ч. 4 ст. 159, ч. 4 ст. 159, ч. 4 ст. 159, ч. 4 ст. 159, ч. 4 ст. 159, ч. 4 ст. 159, ч. 4 ст. 159, ч. 3 ст. 159, ч. 4 ст. 159. ч. 3 ст. 159, ч. ч. 4 ст. 159, ч. 4 ст. 159, ч. 4 ст. 159, ч. 4 ст. 159, ч. 3 ст. 159 КК Російської Федерації.
Постановою Центрального районного суду м. Тюмень ОСОБА_6 обрано міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
У порівнянні з законодавством України дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч.ч. 4, 5 ст. 191 КК України, як привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, вчинене у великих та особливо великих розмірах. Вказані злочини є особливо тяжкими, максимальний строк покарання за які передбачено до 12 років позбавлення волі, а тому є екстрадиційними.
Строк давності притягнення ОСОБА_6 до відповідальності за вчинення вказаних злочинів, відповідно до вимог ст. 49 КК України, не закінчився.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 квітня 2019 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою його приводу до залу судового засідання для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
16 жовтня 2019 року ОСОБА_6 повторно затримано на території Київської області.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2019 року відмовлено в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.
Вказане рішення на даний час оскаржується до Київського апеляційного суду.
Постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_11 від 19 листопада 2019 року прийнято рішення видати до Російської Федерації громадянина цієї держави ОСОБА_6 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159 (4 епізоди), ч. 4 ст. 159 (14 епізодів) КК Російської Федерації.
28 листопада 2019 року прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, строком на два місяці, до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про фактичну передачу до Російської Федерації.
Ухвалою слідчого судді від 29 листопада 2019 року у задоволенні клопотання відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив, що прокурором не надано достатніх даних в підтвердження того, що ОСОБА_6 порушує умови раніше обраного побіжного заходу у вигляді домашнього арешту та будь-яких нових відомостей про те, що він може перешкоджати його можливій видачі компетентним органам Російської Федерації. Окрім того, нормами чинного КПК України не передбачено можливість звернення прокурора з клопотанням про зміну запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, для забезпечення видачі особи н запит іноземної держави.

З таким рішення слідчого судді колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями КПК України та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно з ч. 2 ст. 585 КПК України, при вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує:
- відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючої сторони та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень;
- тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики;
- вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується;
- міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.
Вищезазначені вимоги закону слідчим суддею дотримано.
Зокрема, як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчим суддею встановлено особу, відносно якої вирішувалося питання про застосування екстрадиційного арешту, перевірено запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, заслухано думку прокурора, захисника ОСОБА_9 , особи, видача якої запитується, встановлено, що ОСОБА_6 отримав довідку Державної міграційної служби в Київській області № 011017, яка діє до 24 травня 2020 року, про те, що він є особою, яка звернулася за захистом в Україні
Слідчий суддя прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу громадянину Російської Федерації ОСОБА_6 , з домашнього арешту на тримання під вартою, оскільки прокурором не надано доказів порушення ним покладених обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2019 року.
Таким чином, доводи заступника прокурора щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді домашнього арешту, при цьому заслухано та враховано пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення.

Окрім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції захисником долучено копії ухвал від 12 грудня 2019 року, якою ОСОБА_6 продовжено строк тримання під домашнім арештом, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та 27 грудня 2019 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про зміну про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 181, 194, 376, 404, 405, 407, 422, 585 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 про визнання затримання ОСОБА_6 незаконним та в задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою (екстрадицій ний арешт) для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_12 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/33/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13
Категорія ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_12