ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2899/19

23 грудня 2019 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Костопільського районного суду Рівненської області кримінальне провадження №0000602 від 19.09.2019 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Корчів`я Костопільського району Рівненської області, проживаючий по АДРЕСА_1 , українець, не одружений, громадянин України, освіта неповна середня, не працює, депутатом не являється, державних нагород та пільг не має, раніше судимий вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 08.12.2016 року за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком один рік, вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 05.11.2019 року за ч.1, ч.2 ст.185 КК України покарання у виді обмеження волі строком на два роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком один рік шість місяців

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 Кримінального кодексу України

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
22 серпня 2017 року ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд, після чого за поданням начальника Костопільського відділу поліції ГУНП в Рівненській області 21.08.2018 Костопільським районним судом ОСОБА_3 було продовжено адміністративний нагляд терміном на шість місяців.

22.03.2019 ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області у відношенні ОСОБА_3 повторно продовжено адміністративний нагляд на шість місяців зі встановленням визначених у ст.10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» обмеженнями: заборона виходу з будинку з 22:00 години по 06:00 щоденно; заборона виїзду в особистих справах за межі району (міста); заборона перебувати в ресторанах, кафе та інших місцях району (міста) визначених органом Національної поліції.

Однак, починаючи з 25 березня 2019 року, ОСОБА_3 , умисно, без поважних причини, з метою ухилення від встановленого у відношенні до нього судом адміністративного нагляду, грубо порушуючи п. «б», «в», «г» ст.9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», за викликами працівників Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області жодного разу не з`являвся; без повідомлення поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд, самовільно залишив місце постійного проживання по АДРЕСА_1 та поїхав до с.Нобель Зарічненського району Рівненської області на тимчасові заробітки.

Так, під час перевірки, ОСОБА_3 був відсутній по місцю проживання: 25.03.2019 року о 22:31 год., 26.03.2019 року о 23:06 год., 04.04.2019 року о 00:49 год., 11.04.2019 року о 01:47 год., 13.04.2019 року о 01:05 год., 17.04.2019 року о 14:39 год., 23.04.2019 року о 23:12 год., 03.05.2019 року о 09:19 год., 03.05.2019 року о 00:23 год., 06.05.2019 року о 01:21 год., 10.05.2019 року о 01:18 год., 11.05.2019 року о 01:04 год., 12.05.2019 року о 01:42 год., 21.05.2019 року о 00:55 год., 23.05.2019 року о 00:31 год., 25.05.2019 року о 23:41 год., 28.05.2019 року о 00:05 год., 29.05.2019 року о 02:03 год., 04.06.2019 року о 23:49 год., 07.07.2019 року о 00:00 год., 26.07.2019 року о 23:00 год., 03.08.2019 року о 23:26 год., 05.08.2019 року о 22:05 год., 19.08.2019 року о 23:10 год.

Отже, своїми умисними діями, які виразились в порушенні правил адміністративного нагляду, а саме самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину визнав, надав показання на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті.

У судовому засіданні прокурор, враховуючи, що обвинувачений визнає свою вину та всі встановлені обставини справи, просить суд визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений не заперечував щодо визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності своєї позиції, також роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд дійшов переконливого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст.65 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 Кримінального кодексу України, кваліфікується як злочин невеликої тяжкості.

Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючі покарання ОСОБА_3 обставини суд враховує щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину. Відповідно до ст.67 КК України, суд враховує, що обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 є рецидив злочинів.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 виду та розміру покарання, судом враховується наступне.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Санкція ст.395 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді арешту на строк до шести місяців.
Суд, приймаючи до уваги обставини справи, зокрема, обставини, які пом`якшують відповідальність - щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, обтяжуючі обставини, матеріали, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_3 , вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність вчинене ним кримінальне правопорушення у виді арешту.
ОСОБА_3 засуджений вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 05.11.2019 року за ч.1, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на два роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком один рік шість місяців.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного суду від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення остаточного покарання - виходячи з його виду й розміру.

Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Таким чином, вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 05.11.2019 у справі №564/1650/19 належить виконувати самостійно.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувались.
Керуючись ст.ст.118, 124, 129, 369-374 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді арешту на строк один місяць.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 05.11.2019 у справі №564/1650/19, за яким ОСОБА_3 засуджений за ч.1, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на два роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком один рік шість місяців належить виконувати самостійно

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувались.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1