Справа № 344/7959/20
Провадження № 1-кс/344/2999/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001623 від 23.06.2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що 23 червня 2020 року ОСОБА_4 на протязі дня вживав алкогольні напої. Цього ж дня, близько 19 год, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 , з метою вживання алкогольних напоїв, які попередньо придбали, прийшли у приміщення піцерії-паб «Стара Пасічна», що по вул. Федьковича, 70Б, в м. Івано-Франківську. Перебуваючи в приміщенні вище вказаного закладу, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 присіли за стіл та мали намір вжити власний алкогольний напій. В цей час, власник піцерії-паб «Стара Пасічна» ОСОБА_7 зробила усне зауваження ОСОБА_4 та ОСОБА_8 щодо заборони розпивання алкогольних напоїв принесених з собою, в результаті чого ОСОБА_4 будучи обуреним на вказане зауваження, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що знаходиться в громадському місці, з хуліганських спонукань та з метою провокації конфлікту, розпочав образливо чіплятись до ОСОБА_7 , що виразилось у нецензурній лайці та здійсненні словесних погроз.
З метою припинення неправомірних дій ОСОБА_4 , працівник піцерії-паб «Стара Пасічна» - ОСОБА_9 , направилась до магазину «Продукти», який знаходиться по вул. Федьковича, 70Б шляхом натискання кнопки тривоги здійснила виклик приватної охоронної фірми «АРТЕ».
Через деякий час, до піцерії-паб «Стара Пасічна» прибули працівники приватної охоронної фірми «АРТЕ», які попросили в ОСОБА_4 припинити неправомірні дії. Однак ОСОБА_4 , не відреагував на вказані зауваження та прагнучи продемонструвати грубу силу та жорстокість, бажаючи за рахунок приниження працівників охоронної фірми «АРТЕ» самоствердитися, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, в присутності сторонніх осіб, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки, розпочав виражатись нецензурною лайкою в бік працівників охорони та словесно погрожувати застосуванням зброї.
В ході вчинення хуліганських дій в ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння виник неправомірний умисел на вчинення хуліганських дій із застосуванням заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень. З метою реалізації свого раптово виниклого неправомірного умислу, ОСОБА_4 , діючи умисно, з хуліганських спонукань, з метою реалізації задуманого направився в квартиру АДРЕСА_1 , де із приміщення квартири взяв із собою предмет ззовні схожий на автомат, з яким прибув до піцерії-паб «Стара Пасічна».
Надалі, ОСОБА_4 , демонструючи свою безкарність та зверхність над нормами поведінки та моралі, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, де знаходиться значна кількість людей, а саме у дворі будинку АДРЕСА_2 , зневажаючи громадський спокій, демонструючи зневагу до норм моральності та байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки в побуті, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, маючи на меті показати свою винятковість та розпущеність, пов`язану з неповагою до особи та людської гідності, виражаючись нецензурною лайкою, здійснив заряджання зброї та розпочав здійснювати погрози із застосуванням предмету ззовні схожого на автомат в сторону працівників приватної охоронної фірми «АРТЕ», а також працівників Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області
Надалі, ОСОБА_4 , продовжуючи свої хуліганські дії та не реагуючи на законні вимоги працівників поліції припинити неправомірні дії та покласти зброю на землю, усвідомлюючи, що перед ним перебувають працівники правоохоронного органу при виконанні своїх службових обов`язків, неодноразово відмовлявся припиняти хуліганські дії та продовжував спрямувати ствол зброї в напрямку працівників поліції, які в свою чергу сприйняли дану погрозу як реальну загрозу життю і здоров`ю.
Через деякий час неправомірні дії ОСОБА_4 були припиненні працівниками поліції, шляхом застосування поліцейських заходів примусу, а саме застосування фізичної сили та спеціальних засобів, в результаті чого ОСОБА_4 було затримано на місці події.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, а саме: п. 1 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до семи років та усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину може переховуватися; п. 3 - незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомо про місце їх перебування; п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , офіційно не працює, джерело доходів невідоме, що свідчить про можливість вчинення ним у майбутньому нових злочинів.
Перелічені ризики є достатніми для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави у межах вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив клопотання задовольнити.
В судовому засіданні захисник підозрюваного заперечив проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив визначити запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
23 червня 2020 року ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 24 червня 2020 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».
В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри частково мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 зазначеного злочину, його вік, міцність соціальних зв`язків, відсутність офіційного працевлаштування та судимостей.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 4 ст. 296 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.
Частиною 5 ст. 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховую практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.
Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, з визначенням застави 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Саме такий розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.
За змістом ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Таким чином строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту фактичного затримання підозрюваного, а саме з 23 червня 2020 року.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-194, 196-197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -
У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, офіційно не працюючого, не одруженого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 21 серпня 2020 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Взяти підозрюваного ОСОБА_4 під варту в залі суду, а тримання його під вартою здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Визначити заставу 63 060 (шістдесят три тисячі шістдесят) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (МФО: 820172, код отримувача: 26289647, банк отримувача: ДКС України, м. Київ, рахунок: UA0002265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк до 21 серпня 2020 року включно обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із м. Івано-Франківськ без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1