Справа № 740/2490/20
Провадження № 1-кс/740/609/20
УХВАЛА
про накладення арешту на майно

19 червня 2020 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 погодженого із прокурором Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , заявлене у межах кримінального провадження, внесеного 17 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000694 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання від 18 червня 2020 року ставиться питання про арешт майна предмета схожого на озкладний ніж, що належить ОСОБА_5 з посиланням на те, що 17 червня 2020 року ОСОБА_5 зайшовши до приміщення магазину по АДРЕСА_1 , відкрито заволодів двома пляшками води та погрожував фізичним насильством ОСОБА_6 завдавши матеріальної шкоди. В ході проведення огляду 17 червня 2020 року біля приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 в присутності понятих добровільно надав для вилучення предмет зовні схожий на розкладний ніж. 17 червня 2020 року відомості за даним фактом були внесені до ЄРДР за №0000694, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Вилучений предмет згідно постанови слідчого визнано речовим доказом у кримінальному проваджені.

Згідно заяви від 18 червня 2020 року слідчий СВ Ніжинського ВП ГУНП ОСОБА_7 клопотання підтримує, просить провести розгляд клопотання у його відсутність, не здійснювати фіксування процесу технічними засобами та задовольнити.

Згідно заяви від 18 червня 2020 року володілець майна ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечує, просить провести розгляд клопотання у його відсутність.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, в порядку ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до витягу з кримінального провадження від 17 червня 2020 року наявні відомості, що 17 червня 2020 року ОСОБА_5 зайшовши до приміщення магазину по АДРЕСА_1 відкрито з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_6 , заволодів двома пляшками води, чим завдав матеріальної шкоди.

Постановою Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 17 червня 2020 року вилучений у ОСОБА_5 в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 , предмет схожий на розкладний ніж визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

За змістом ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям

вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим ОСОБА_3 клопотання обґрунтоване необхідністю забезпечення збереження вилученого майна.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Віднесення даного предмету до речових доказів відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки наявні достатні підстави вважати, що він маює на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, з вилученим речовим доказом під час досудового розслідування необхідно провести ряд експертних досліджень та слідчих дій.

Враховуючи вимоги ст.ст.170, 173 КПК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, перетворення (ремонту), відчуження вилученого майна, як речового доказу, до проведення всіх експертних досліджень та з метою збереження речових доказів, виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту, що є підставою для задоволення клопотання, при цьому на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують саме таке втручання у права та інтереси ОСОБА_5 , як володільця майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Також слідчим суддею враховується, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів, належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи.

В даному випадку істотна причина для утримання майна державою є збереження речового доказу. За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170-173, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на предмет, схожий на розкладний ніж, вилучений в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 , - для забезпечення збереження речових доказів.

Виконання ухвали покласти на групу слідчих у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8