Справа № 179/667/20
№ 1-кп/183/1237/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000132 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микільське Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2005 року народження, ОСОБА_8 , 2006 року народження, ОСОБА_9 , 2008 року народження, ОСОБА_10 , 2010 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 296 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Микільське Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:

13.03.2020 року ОСОБА_5 не маючи дозволу, передбаченого «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевозки та використання вогнепальної, пневматичної, та холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин", затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 р., у невстановлені в ході розгляду справи дату і час, під час перебування на території лісу, що знаходиться поблизу с. Бузівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, на трав`янистому покриві ґрунту побачив мисливську рушницю ІЖ 27М № НОМЕР_1 та, будучи обізнаним в призначенні вказаної рушниці, взяв її, після чого переніс до будинку за місцем свого мешкання, що розташований по АДРЕСА_1 , де продовжив зберігати без передбаченого законом дозволу.
13.03.2020 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, точного часу в ході розгляду справи не встановлено, ОСОБА_5 одразу після повідомлення сина ОСОБА_6 про спричинення останньому тілесних ушкоджень, з метою з`ясування обставин по даному факту, прибув до продуктового магазину, що належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_11 , розташованого по АДРЕСА_2 , де тримаючи в руках заздалегідь взяту та споряджену мисливську рушницю ІЖ 27М № НОМЕР_1 , з метою з`ясування обставин з приводу побиття його сина ОСОБА_6 , підійшов до стоячих перед магазином осіб, які, на його думку, були потенційними кривдниками його сина, та із застосуванням ненормативної лексики, перебуваючи в громадському місці, намагався встановити особу, що побила його сина. Оскільки йому ніхто в цьому не зізнався, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганства з застосуванням вогнепальної зброї та подальшого незаконного заволодіння транспортним засобом.
Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитись біля продуктового магазину ФОП ОСОБА_11 , що розташований по АДРЕСА_2 , що є громадським місцем, діючи з хуліганських мотивів з особливою зухвалістю, продовжуючи утримувати в руках споряджену мисливську рушницю ІЖ 27М № НОМЕР_1 , виражаючи явну неповагу до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, через те, що особи, що знаходились біля магазину і, на його думку, були потенційними кривдниками його сина, продовжували не повідомляти, хто саме спричинив тілесні ушкодження його синові, бажаючи продемонструвати своє зневажливе ставлення до існуючих правил та норм поведінки, з метою залякування вказаних осіб, умисно здійснив один постріл в гору з рушниці.
В результаті умисного грубого порушення ОСОБА_5 громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка, вчинена із застосуванням вогнепальної зброї, особи які перебували поблизу продуктового магазину ФОП ОСОБА_11 були піддані небезпеці.
Крім того, цього ж дня, тобто 13.03.2020 року приблизно о 21 годині 45 хвилин у АДРЕСА_2 , поблизу продуктового магазину «ФОП ОСОБА_12 », ОСОБА_5 , маючи раптово виниклий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ моделі 21083, належним ОСОБА_13 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом відкривання незачинених дверей наказав своєму синові ОСОБА_6 , сісти за кермо автомобіля марки ВАЗ моделі 21083, кузов НОМЕР_2 , червоного кольору, 1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що перебував у користуванні ОСОБА_14 та їхати на ньому додому, на що останній погодився. Після чого, скориставшись ключами, які перебували у замку запалення, ОСОБА_6 привів у дію двигун вказаного автомобіля та перебуваючи за кермом, поїхав за місцем свого проживання на АДРЕСА_1 .
Таким чином ОСОБА_15 за попередньою змовою зі своїм сином ОСОБА_6 незаконно заволоділи транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ моделі 21083, кузов НОМЕР_2 , червоного кольору, 1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Також пояснив, що 13.03.2020 року увечері його син ОСОБА_6 поїхав гуляти. Приблизно о 21.00 годині син повернувся додому з розбитим лицем, сказавши, що його побили семеро незнайомців. Він взяв рушницю і вони обоє поїхали на його автомобілі «Москвич» в центр, де його син вказав на хлопців, які його побили. Хлопці почали тікати, а він наказав сину сісти за кермо автомобіля ВАЗ 2108, який належить одному з кривдників його сина, і їхати додому. Господарю магазина він сказав, що кривдник його сина зможе забрати машину після того, як прийде до нього додому. Приїхавши додому, він відразу зателефонував дільничному, повідомивши про дану подію. Водночас дільничний відповів йому, що йому вже все відомо. Коли приїхали працівники поліції, він добровільно видав їм рушницю і автомобіль ВАЗ 2108. У скоєному він щиро кається, зробив для себе відповідні висновки.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Також пояснив, що 13.03.2020 року приблизно о 21.00 годині він сидів з товаришем біля магазину за столиком. Там також сиділи інші хлопці. Один з них нецензурно запитав у нього, чому він на нього дивиться. Він відповів, що якщо тому хлопцю не подобається, то хай дивиться в іншу сторону. Після цього той хлопець його вдарив, почалася бійка, в ході якої йому було нанесено приблизно шести ударів. Потім він приїхав додому, розповів батькові про те, що трапилося. А далі все відбувалося, як розповів батько ОСОБА_6 в судовому засіданні. У скоєному він щиро кається.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скоєно злочини, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у:
- хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, із застосуванням вогнепальної зброї;
- незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб,
доведена у повному обсязі, і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 289 КК України, відповідно.
Також, суд приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, доведена в повному обсязі, і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 289 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченим суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особи обвинувачених, сукупність усіх обставин у справі.
Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкі злочини.
Однак, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності; а також активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно, має багатодітну родину і на його утриманні знаходяться четверо неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, має хронічне захворювання органів серцево-судинної системи, відразу після вчинення злочинів звернувся до органів національної поліції, повідомивши про вчинене, а також суд враховує думку потерпілого, який в своїй заяві просив призначити обвинуваченому мінімальне покарання. За таких обставин, з урахуванням наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання, та відсутності обставин, які обтяжують його, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на певний строк, без конфіскації майна, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених злочинів, конкретним їм обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді позбавлення волі на вказаний вище строк без конфіскації майна з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд бере до уваги, що останній вчинив тяжкий злочин.
Водночас, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності; а також активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Також, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, а також суд враховує думку потерпілого, який в своїй заяві просив призначити обвинуваченому мінімально можливе покарання. За таких обставин, з урахуванням наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання, та відсутності обставин, які обтяжують його, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_6 остаточного покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на вищевказаний строк без конфіскації майна, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 1570,10 грн. (висновок експерта за результатами проведення судової експертиз зброї № 19/104-7/1/279 від 20.03.2020 року).
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинувачених, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 296 КК Українита призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років;

- за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на два роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 289 КК Українита призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:
- поліетиленовий пакет опломбований індикаторною пломбою Експертної служби МВС України № 7530771, в який поміщено мисливську рушницю ІЖ-27М, з номером на цівкі № НОМЕР_1 . На стволі вказаної рушниці маються рельєфні написи: «18.2Е (1.0); «18.2м(0.5)»; також напис «1» та «1», з іншої сторони ствола мається рельєфні написи: 12x70, 65МР, а також вилучену на місці події гільзу кулі з рельєфним написом на низу кулі «СНЕDDІТЕ -12-», на боковій частині мається напис чорного кольору «3/0 о4.3 мм 32g TORDO 70mm», та малюнок невстановленого змісту, передані на зберігання до камери схову речових доказів Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити;
- легковий транспортний засіб марки ВАЗ моделі 21083, кузов НОМЕР_2 , червоного кольору, 1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_14 .
Стягнути солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1570 гривень 10 копійок, а саме з кожного по 785 гривень 05 копійок, відповідно.
Копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1