справа № 165/618/20
провадження №1-кп/165/222/20
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25 червня 2020 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України,
встановив:
До суду надійшов обвинувальний акт з угодою про примирення відносно ОСОБА_5 , яку було укладено 28 лютого 2020 року на стадії досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений просив затвердити вказану угоду, однак зазначив, що шкода потерпілому не відшкодована.
Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що претензій щодо покарання, визначеного в угоді обвинуваченому, він не має, однак має до обвинуваченого претензії матеріального характеру, оскільки шкода йому не відшкодована.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив відмовити у затвердженні угоди, оскільки з`ясовано, що обвинувачений у визначений в угоді строк шкоду не відшкодував, взяті на себе зобов`язання не виконав.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в її затвердженні та повернути кримінальне провадження для продовження досудового розслідування.
Суд приходить до висновку, що у затвердженні угоди слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Ст. 471 КПК України встановлені вимоги до змісту угоди про примирення.
Згідно з ч.7 ст.474 КПК, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
У ході виконання судом вимог ч.6 та ч.7 ст.474 КПК, встановлено, угода вказаним вимогам не відповідає і не може бути затверджена, оскільки потерпілий відмовився від затвердження угоди, підтвердив, що шкода станом на сьогодні йому не відшкодована, незважаючи на те, що в угоді вказується строк її відшкодування до 23.03.2020, за таких підстав не можна затвердити угоду, що свідчить про те, що потерпілий і обвинувачений не примирились, обвинувачений взяті на себе зобов`язання в угоді не виконав і не вчинив жодних дій для їх виконання, чим підтвердив неможливість виконання ним умов угоди, а тому затвердження угоди суперечитиме правам та інтересам сторін угоди та вимогам закону.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що у затвердженні угоди слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 314, 372, 471, 474 КПК України, суд
У затвердженні угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 28 лютого 2020 року, відмовити.
Судове провадження продовжити у загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.