Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/886/20
Провадження №: 1-кс/332/157/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 р. слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя

ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Запоріжжі клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000578 від 10 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшло вищевказане клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 10 квітня 2020 року до Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що по вулиці Скворцова, 245 у м. Запоріжжі, працівниками поліції, а саме БПОП «СКІФ» зупинено автомобіль марки «Renault», моделі «Midlum 180», типу - Фургон С, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 31.07.2013 зареєстрований на ОСОБА_5 . Під час поверхневої перевірки даного транспортного засобу його водій - ОСОБА_6 пояснив поліцейським, що перевозить брухт металу, але відмовився надавати будь-які пояснення стосовно походження даного вантажу та законності його набуття, транспортування тощо, а також фактично показувати вміст кузову автомобілю, який знаходився під його керуванням в момент зупинки працівниками поліції.
В ході огляду місця події по вулиці Скворцова, 245 в місті Запоріжжі було вилучено: автомобіль марки «Renault», моделі «Midlum 180», типу - Фургон С, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 31.07.2013 та ключі від вищевказаного автомобілю.
Оскільки на момент зупинки автомобілю марки «Renault», моделі «Midlum 180», типу - Фургон С, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , жодних документів, що підтверджують законність вантажу зазначеного в первинній усній бесіді з працівниками БПОП «СКІФ» ОСОБА_6 не надано, можливість перевірити кузов даного автомобілю також не надано, тому у правоохоронців виникли підстави вважати що в діях ОСОБА_6 наявні ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.
Необхідність накладання арешту слідчий обґрунтовує тим, що вилучений автомобіль, ключі від нього та документ використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КПК України, а також зберегли на собі його сліди, можуть бути використані як докази у кримінальному проваджені, тому просив накласти арешт на: автомобіль марки «Renault», моделі «Midlum 180», типу - Фургон С, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 31.07.2013 та ключі від вищевказаного автомобілю.

Слідчий та прокурор до судового засідання не з`явились, надали суду заяви, де підтримали вказане клопотання із підстав, зазначених у ньому та просили задовольнити його у повному обсязі.

Законний володілець майна ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 також до судового засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності та письмові заперечення проти клопотання слідчого.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали та документи, надані володільцем майна, слідчий суддя, дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час розгляду цієї справи встановлено, що 10.04.2020 року працівниками батальйону поліції особливого призначення «СКІФ» на вулиці Скворцова у м. Запоріжжі було зупинено транспортний засіб «Renault», моделі «Midlum 180», типу - Фургон - С, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 .

У той самий день, а саме 10.04.2020 о 12.36 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000578 за правовою кваліфікацією правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України із зазначенням про те, що у автомобілі «МАН», номерний знак НОМЕР_2 знаходиться вантаж у вигляді металобрухту без документів, які б підтверджували його походження.

10.04.2020 слідчим у рамках вказаного провадження було проведено огляд місця події, об`єктом якого була відкрита ділянка місцевості на узбіччі проїзної частини. В результаті цього огляду була здійснена поверхнева перевірка вказаного вище автомобілю «Renault», моделі «Midlum 180». Дозволу на проведення огляду транспортного засобу ОСОБА_6 не надав, що стало підставою звернення слідчого до суду із клопотанням про проведення огляду.

Ухвалою слідчого судді від 13.04.2020 було відмовлено у задоволені клопотання слідчого про проведення огляду транспортного засобу з підстав, зокрема - недоведеності вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КПК України.

Так, під час розгляду цієї справи встановлено, що ОСОБА_6 на законній підставі володіє та керує транспортним засобом «Renault», модель «Midlum 180», державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується наявністю в нього технічного паспорту на вказаний автомобіль.

Крім того, згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_6 є фізичною особою-підприємцем, основним видом діяльності якого є «Оптова торгівля відходами та брухтом».

Враховуючи викладене, факт перевезення ОСОБА_6 на транспортному засобі, яким він володіє на правовій підставі брухту металу за встановлених судом обставин не може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

Будь-яких інших доказів у розумінні ст.ст. 84-86 КПК України на підтвердження вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України із застосуванням транспортного засобу «Renault», модель «Midlum 180», державний номерний знак НОМЕР_2 слідчому судді під час розгляду цієї справи не надано.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, під час розгляду справи не встановлено існування розумної підозри вважати, що вилучені під час огляду місця події 10.04.2020 року транспортний засіб, документ і предмет є доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не знайшов підстав для такого втручання у гарантоване особі володіти та користуватись майном, яке належить ОСОБА_6 на правовій підставі, у зв`язку із чим клопотання слідчого про накладення арешту не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_4 , про накладання арешту на майно у кримінальному проваджені № 0000578 від 10 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1