Справа № 635/9262/19
Провадження № 1-кп/635/1181/2019
УХВАЛА

28 грудня 2019 року Харківський районний суд Харківської області в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001829 від 04.11.2019

за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч.2 ст.156 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні.
У підготовчому судовому засіданні прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_5 просила призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у закритому судовому засіданні, а також звернулась до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обґрунтовуючи його тим, що продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які стали підставою для обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а разом з тим наявні підстави, що свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам, застосувавши до особи більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечували проти призначення судового розгляд даного кримінального провадження у закритому судовому засіданні, а також заперечували проти продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати інший не пов`язаний з триманням під вартою запобіжний захід, зокрема, домашній арешт.

Законний представник потерпілої ОСОБА_8 не заперечувала проти призначення судового розгляд даного кримінального провадження у закритому судовому засіданні, а також підтримала клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Колегія суддів вислухавши думку учасників судового провадження встановила наступне.

Вирішуючи питання про призначення обвинувального акту у даному кримінальному провадженні до судового розгляду у закритому судовому засіданні, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

23 грудня 2019 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001829 від 04.11.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч.2 ст.156 КК України.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2019 року призначено підготовче судове засідання за даним обвинувальним актом.

Виходячи з викладеного вище, вищезазначене кримінальне провадження підсудне Харківському районному суду Харківської області.

Під час підготовчого судового засідання не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 27 КПК України дане кримінальне провадження слід проводити у закритому судовому засіданні, оскільки розглядувана справа стосується злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканності особи.

Відповідно до частини першої статті 316 КПК України вбачається, що після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вищезазначене кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у закритому судовому засіданні.

Стосовно клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів встановила, що наявні достатні підстави для продовження обвинуваченому відповідного запобіжного заходу з огляду на наступне.

За вимогами частин третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ КПК України.

Відповідно до частини першої статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Відтак, досліджуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , колегією суддів встановлено, що ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 05 листопада 2019 року відносно останнього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 76840 гривень. Строк дії ухвали визначено до 01 січня 2020 року. Таким чином, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 01 січня 2020 року.
Вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий та відбував покарання в місцях позбавлення волі, не одружений, не працює, не має стійких соціальних зв`язків, а також з огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність вчинених діянь, тяжкість покарання за інкриміновані обвинуваченому злочини, які згідно зі статтею 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких та тяжких злочинів, колегія суддів прийшла до висновку, що наразі не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, визначені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, а також вчинення інших кримінальних правопорушень).
Виходячи з приведеного вище та згідно статей 7-9 КПК України, якими визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України, застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».
У рішенні у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому злочинів, свідчать про підвищену суспільну небезпеку діяння у вчиненні якого останній обвинувачується. Разом з тим, на теперішній час вирішено питання про призначення у справі судового розгляду, проте у справі не допитані свідки, не досліджено докази всі зібрані у справі докази. Отже, продовжуючи такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, колегія суддів виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких слідчим суддею було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали і під загрозою можливого застосування покарання, передбаченого санкціями статей КК України, які інкриміновано обвинуваченому, останній може переховуватись від суду, вливати на свідків та потерпілу, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Будь-яких нових обставин, які мають значення при вирішенні питання щодо запобіжного заходу обвинуваченому та які не існували і не розглядались на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також частини першої статті 197 КПК України, згідно яких строк застосування запобіжних заходів, в тому числі, і тримання під вартою або продовження тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів, обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, спрямований на уникнення ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому колегія суддів приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

Колегією суддів вирішувалося питання про вжиття до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу, але наявність вказаних вище обставин, на думку суду, враховуючи лише призначення справи у підготовче судове засідання, виключає застосування таких. При цьому, наразі жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.

При цьому необхідно зауважити, що колегія суддів ґрунтується на принципі презумпції невинуватості, та не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкримінований обвинуваченому діяння.

Керуючись ст.ст. 177, 194, 199, 314-317, 371-372 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч.2 ст.156 КК України, призначити до судового розгляду у закритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 в приміщенні Харківського районного суду Харківської області, на 08 січня 2020 року о 12 годині 10 хвилин.
В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.
Роз`яснити учасникам кримінального провадження, що вони мають право після призначення справи до розгляду ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення мають право робити з матеріалів виписки та копії.
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 25 лютого 2020 року включно.
Ухвала в частині продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а ОСОБА_6 в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 28 грудня 2019 року

Головуючий суддя - ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3