Справа № 161/1688/20
Провадження № 1-кс/161/852/20
У Х В А Л А
про арешт майна

м. Луцьк 04 лютого 2020 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заступника начальника СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна, вилученого в ході проведення огляду місця події 29.01.2020,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого 29.01.2020 року в ході огляду місця події, а саме: автомобіля марки «Нісан мікра», н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору; саморобного предмета для скурювання наркотичної речовини «бульбулятор»; насіння коноплі; висушеної подрібненої речовини рослинного походження, ззовні схожу на коноплю; двох рослин коноплі; слідів рук.
Клопотання мотивує тим, що у провадженні СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені 22.01.2020 до ЄРДР за №0000079, за попередньою правовою кваліфікацією ст.289 ч.1 КК України.

Під час огляду місця події 29.01.2020 було вилучено вищевказані речі, які постановою слідчого від 30.01.2020 визнано речовим доказом, оскільки вони зберігають на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки вказане майно, на думку слідчого та прокурора, має важливе значення у вказаному кримінальному провадженні, з метою його дослідження органом досудового розслідування, та в зв`язку з тим, що воно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, тому звернулися з даним клопотанням до суду.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого, яка підтримала клопотання, думку володільця майна, який щодо арешту майна не заперечував, думку власника автомобіля, викладену в письмовій формі, який не заперечував щодо його арешту, в частині заборони розпорядження приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів клопотання вбачається, що вказане майно вилучене 29.01.2020 під час огляду місця події, клопотання подано до суду 30.01.2020, що стверджується копією поштового відправлення, а тому суд вважає, що строки його подачі слідчим, відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, дотримано.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність правових підстав для арешту майна, перелік якого вказаний в клопотанні, а тому з метою збереження речового доказу та дослідження органом досудового слідства, оскільки майно, у вигляді речей, відповідає критеріям, визначеним ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, є доказом злочину, тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання заступника начальника СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на:

-Автомобіль марки «Нісан мікра», н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору.
Заборонити розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.
Накласти арешт на:

-Саморобний предмет для скурювання наркотичної речовини «бульбулятор»;
-Насіння коноплі;
-Висушену подрібнену речовину рослинного походження, ззовні схожу на коноплю;
-Дві рослини коноплі;
-Сліди рук.
Заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
На підставі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1