ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/352/20 Справа № 185/2676/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлограда Дніпропетровської області, вдови, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_8 до 20 січня 2020 року.

Рішення суду обґрунтовано тим, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не перестали існувати і підтверджують те, що ОСОБА_8 в разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може ухилятися від явки до суду. Тому ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, не перестали існувати і мають місце при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В апеляційній скарзі:

- обвинувачена просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Вважає зазначену ухвалу безпідставною, необґрунтованою і надто суворою.
На її думку, слідчим не доведений ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Вважає, що судом не враховано її сприяння слідству те, що вона вину визнає, розкаюється, та посилається на дані про особу.

Заслухавши суддю - доповідача, думки обвинуваченої та її захисника, які підтримали апеляційні вимоги, та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги обвинуваченої не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наявних матеріалів, слідчим відділом Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000010, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 січня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 04.01.2019 року до обвинуваченої ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався.
Колегія суддів зазначає, що ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані у повному обсязі.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_8 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Районним судом було встановлено, що обвинувачена ОСОБА_9 раніше не судима, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, позбавлена батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей, відповідно до ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, покарання за вчинення якого, у разі доведеності вини, передбачено на строк до десяти років позбавлення волі.
Тому є достатні підстави вважати, що остання, розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність послідуючого покарання, з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), може безперешкодно переховуватися від суду, що є обґрунтуванням ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Районним судом в ухвалі зазначено, що будь-яких обставин, які б свідчили про те, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 не виправдовує такий ступінь втручання у її права та свободи, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Колегія суддів вважє, що районний суд обгрунтовано прийшов до висновку, що обраний відносно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, а характер та ступінь тяжкості діянь, в яких вона обвинувачується, сукупність інших обставин однозначно свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу. Підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, колегія суддів не вбачає, оскільки вважає, що даний запобіжний захід в повній мірі не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та буде недостатнім для забезпечення запобігання зазначеному ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 та доводи обвинуваченої щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченої ОСОБА_8 під вартою, та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Доводи обвинуваченої про відсутність наведених вище ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними.

Були суду відомі і ті дані, на які є посилання в апеляційній скарзі, та які були враховані при застосуванні запобіжного заходу.

Ухвала за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Суттєвих порушень вимог матеріального та процесуального Закону, колегією суддів під час апеляційного перегляду, не виявлено.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, без змін.

Керуючись ст.ст. 404,405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: