№ 336/1700/20
провадження № 1кп/336/527/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000245 від 23.01.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працевлаштованого, не одруженого, який проживав та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.07.1987 року за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140 КК України (в ред.1960 року) до трьох років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився з місць позбавлення волі умовно-достроково з невідбутим строком у вісім місяців чотирнадцять днів;
вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.07.1991 року за ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) до одного року позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 30 травня 1992 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;
вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.06.1993 року за ч. ч. 2, 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився з місць позбавлення волі 10 жовтня 1997 року у зв`язку з застосуванням Закону України «Про амністію»;
вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.09.1998 року за ч. 2 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) до п`яти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився з місць позбавлення волі 28 квітня 2001 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;
вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.01.2002 року за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 19 листопада 2002 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;
вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.03.2003 року за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 24 жовтня 2006 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;
вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2008 року за ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України до трьох років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 6 червня 2014 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;
вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2012 року за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 26 січня 2015 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;
вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2015 року за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 6 серпня 2018 року у зв`язку з відбуттям строку покарання
вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі з іспитовим строком два роки;
вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26.03.2020 р. за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до п`яти років позбавлення волі;
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

22.01.2020 р. приблизно о 08.00 год., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою збагачення, знаходячись у підвальному приміщенні будинку № 5 по вулиці Брюллова м.Запоріжжя, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно зі столу викрав майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi GO» на 8 Gb в корпусі чорного кольору, imel: НОМЕР_1 , imel: НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 645 від 04.03.2020 р., складає 1312,50 грн., після чого зник з місця вчинення злочину разом із викраденим майном.

Після чого ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, попрямував з вказаним вище викраденим мобільним телефоном до зупинки громадського транспорту «Гортоп» в м.Запоріжжя, де збув його ОСОБА_7 за 700 грн., тобто розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1312,50 грн.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав у повному обсязі. Пояснив, що взимку 2020 р. перебував біля одного з будинків, розташованих на території Шевченківського району. Приблизно о 08.00 год. спустився до підвального приміщення, де помітив мобільний телефон, який взяв непомітно для потерпілої та покинув місце пригоди. В подальшому продав мобільний телефон, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд. У вчиненому розкаявся.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений не оспорював фактичних обставин справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки діяння, яке згідно з нормою ст. 12 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Також суд враховує відомості про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, до затримання постійного місця працевлаштування не мав, мав постійне місце проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

На переконання суду, виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.

При призначенні покарання ОСОБА_5 слід застосувати ч.4 ст.70 КК України та врахувати покарання, призначене за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26.03.2020 р.
Запобіжний захід ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати в провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.371, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_5 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26.03.2020 року, визначивши покарання, що підлягає відбуванню у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 27.02.2020 р.

Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi GO» на 8 Gb в корпусі чорного кольору, imel: НОМЕР_1 , imel: НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити в розпорядженні ОСОБА_6 ;

комп`ютерний диск "DVD-R", з відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 , залишити в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1