УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в в м. Дніпрі обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 201/4101/20 (пр. № 1-кп/201/1214/2020), відомості про яке 02 квітня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000732, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: у носінні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування, 22 квітня 2020 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, згідно з умовами якої, ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати висунуте обвинувачення у судовому провадженні, внаслідок чого, сторони прийшли до узгодженої міри покарання, яке повинно бути призначено останньому у вигляді позбавлення волі строком на один рік, від відбування якого, на підставі ст. 75 КК України звільнити з іспитовим строком один рік, а також покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Прокурор, обвинувачений і його захисник у підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.

Вислухавши думку учасників судового провадження щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини: ступінь тяжкості та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; характер і тяжкість обвинувачення (підозри), наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Крім цього, частиною першою статті 472 КПК України, передбачений зміст угоди про визнання винуватості, який полягає у визначенні наступних даних, зокрема: сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Як випливає з положень ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, не відповідають інтересам суспільства, а також відсутні фактичні обставини визнання винуватості.

Згідно умов наданої суду угоди про визнання винуватості, сторони погодили покарання, яке буде призначено ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 263 КК України, у випадку затвердження цієї угоди, у виді одного року позбавлення волі, в той же час, розмір такого покарання повністю суперечить санкції ч. 1 ст. 263 КК України, яка передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років позбавлення волі, при цьому, посилання на призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, тобто, застосування положень ст. 69 КК України, в угоді відсутнє, а отже, викладені обставини свідчать про те, що узгоджене сторонами покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України та суперечить інтересам суспільства в частині забезпечення принципу визначення законного, необхідного та достатнього для виправлення особи покарання, яке в подальшому також сприятиме попередженню вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Положеннями частин першої і другої ст. 474 КПК України передбачено, що угоду можна укладати, як під час досудового розслідування, так і судового провадження, при цьому, укладення угоди на різних стадіях кримінального провадження, мають різні наслідки.

Згідно з абзацом 2 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє у затвердженні угоди з підстав, визначених пунктами 1-6 цієї частини, при цьому, у такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Аналізуючи положення вищезазначених норм процесуального закону, суд доходить до обґрунтованого висновку про те, що у разі укладення угоди про визнання винуватості саме під час досудового розслідування, у затвердженні якої було відмовлено судом у підготовчому судовому засіданні, суд не має інших повноважень, як повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст. 468-475 цього Кодексу, про що прямо зазначено у другому реченні пункту 1 ч. 3 ст. 314 КПК України.

При цьому, з огляду на те, що суд не приймає рішення з приводу повернення прокурору обвинувального акта з підстав, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, ухвала суду про відмову в затвердженні угоди і повернення кримінального провадження прокурору у цьому випадку оскарженню не підлягає.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що умови угоди про визнання винуватості суперечать вимогам КПК України, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 , та повернути кримінальне провадження стосовно останнього прокурору для провадження досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 474 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 для продовження досудового розслідування, в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1