Номер провадження 1-кп/243/445/2020
Номер справи 243/1026/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» березня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000050 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Краснокутське Краснокутського району Павлоградської області Казахстан, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, працюючого водієм на ПП « ОСОБА_6 », який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

06 січня 2020 року, о 16 годині 36 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання: АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, тобто дію, яка загрожує загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками.

Того ж дня, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, що загрожує загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками, з метою викликати занепокоєння, паніку та розгубленість серед місцевих жителів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи, що вказане повідомлення є неправдивим і не відповідає дійсності, розуміючи, що своїми протиправними діями у вигляді завідомо неправдивого повідомлення може спричинити наслідки у вигляді порушення громадської безпеки та порядку, порушення звичного режиму функціонування організацій, установ та підприємств міста, припускаючи можливість залучення органами влади значної кількості сил і засобів для перевірки фактів, викладених ним в повідомленні про підготовку вибуху, і запобіганню можливої загрози життю, здоров`ю людей, пошкодженню майна, настанню інших тяжких наслідків та бажаючи настання таких наслідків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, діючи умисно, перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , о 16 годині 35 хвилин з мобільного телефону марки «NОМІ І 241t», ІМЕІ НОМЕР_1 , в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_2 зателефонувавши на лінію «102» ГУ НП в Донецькій області повідомив працівникам поліції неправдиві відомості, тобто такі, що не відповідають дійсності, а саме про підготовку вибуху через замінування мобільного телефону, який знаходиться в кабінеті слідчого в приміщенні Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області, що розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ вул. Університетська 30.

Завідомо неправдиве повідомлення ОСОБА_4 про підготовку вибуху, призвело до виїзду на місце події підрозділів Слов`янського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області, бригади Станції швидкої медичної допомоги м. Слов`янськ, а також вибухотехнічного відділу ГУ НП в Донецькій області, які в подальшому встановили відсутність за вказаною адресою вибухонебезпечних предметів та вибухових речовин.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України та суду пояснив, що 06 січня 2020 року перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_3 , з мобільного телефону залефонував до поліції та повідомив про замінування через мобільний телефон, який знаходиться в кабінеті слідчого. Просив затвердити угоду про визнання винуватості.

31 січня 2020 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний, за участю захисника, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 259 КК України, тобто завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, яке загрожує загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 259 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також, що він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити угоду про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено у судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1,4 п.1 ч. 4ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, щодо затвердження угоду про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Згідно Довідки Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, витрати на проведення експертизи за Висновком № 1/9-3 від 24.01.2020 року складають 1256 грн. 08 коп.

Речові докази по справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 31 січня 2020 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.259 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі строком на два роки.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом одного року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 1256 грн. 08 коп. (одна тисяча двісті п`ятдесят шість 08 копійок).

Речові докази після набуття вироком суду законної чинності:

-мобільний телефон марки «NОМІ» модель «і241t» в корпусі сіро-чорного кольору, що залучений постановою слідчого від 06.01.2020 року, який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_7 залишити власнику ОСОБА_7 ;

-оптичний диск «DVD-R VERBATIM об`ємом пам`яті 4,7 Gb, поміщений до спеціального пакету №3998184, який постановою слідчого від 30.01.2020 року залучений до матеріалів кримінального провадження №000050 від 06.01.2020 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок складений в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1