Справа №639/852/20
Провадження №1-кс/639/395/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в :

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В поданій скарзі заявник просить зобов`язати прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про скоєння кримінального правопорушення за його заявою від 04.02.2020 року, вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В мотивування своєї скарги заявник зазначає, що 04.02.2020 року, ним було подано до Харківської місцевої прокуратури № 6 заяву з повідомленням про вчинення дій, що містять на його думку ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 365, 367, 382 КК України.

Станом на момент подання скарги, в порушення вимог ст. 214 КПК України відомості про вчинені кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування не внесені.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги просив задовольнити в повному обсязі.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури № 6 у судове засідання не з`явився, неприбуття вказаної особи у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Перевіривши доводи скарги, дослідивши наявні матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Судовим розглядом встановлено, що 04.02.2020р. ОСОБА_3 звернувся до Харківської місцевої прокуратури №6 з заявою, в якій просив внести до ЄРДР відомості про вчинення, на його думку, слідчим СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст. ст. 364, 365, 367, 382 КК України.

Відомості за вказаною заявою до ЄРДР Харківською місцевою прокуратурою №6 внесені не були, про що свідчить супровідний лист від 05.02.2020р. №02-39р за підписом керівника прокуратури ОСОБА_5 , згідно якого заяву ОСОБА_3 було направлено до Харківської місцевої прокуратури №1.

Надаючи оцінку таким діям прокурора, суд приходить до такого.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомленні, в яких міститься вимога внести відомості до ЄРДР, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 24 квітня 2019 рокупо справі № 818/15/18, згідно яких при розгляді скарги слідчий суддя вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Об`єктивні дані про вчинення слідчим ОСОБА_4 злочинів, передбачених ст. 364, 365, 367, 382 КК України, або будь-якого іншого злочину, в заяві ОСОБА_3 не наведено.

Так, у своїй заяві від 04.02.2020р. ОСОБА_3 , як на обставини, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, посилався на те, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 14.01.2020р. по справі №642/124/20 зобов`язано слідчого Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області внести відомості до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 09.12.2019р. та розпочати досудове розслідування. При цьому у вказаній заяві від 09.12.2019р. він просив внести до ЄРДР відомості про вчинення посадовими особами УПФУ в Харківській області злочинів, передбачених ст. ст. 366, 367, 212-1 КК України. Проте, слідчий Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 при внесені 16.01.2020р. до ЄРДР відомостей визначив правову кваліфікацію злочину за ст. 356 КК України. Крім того, слідчий допитував його занадто довго.

У статтях 364, 365, 367 КК України передбачено відповідальність:

-за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб (ст. 364 КК України).
-за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб. (ст. 365 КК України)
-за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб. (ст. 367 КК України)
З об`єктивної сторони злочини, передбачені ст. ст. 364, 365, 367 КК України, є злочином з матеріальним складом, який вимагає встановлення не тільки діяння, а й настання суспільно небезпечних наслідків у виді істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб (частина 1) або тяжких наслідків (частина 2).

Так, 04.06.2014 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України» від 13.05.2014 року № 1261-VII, яким примітки 3 та 4 статті 364 КК України викладено в новій редакції, що передбачають істотність шкоди та тяжкість наслідків, зокрема за ст. 367 КК України, виключно у конкретно визначених матеріальних збитках.
Зокрема, відповідно до приміток 3, 4 до статті 364 КК України істотною шкодою у статтях 364, 3641, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
ОСОБА_3 у заяві від 04.02.2020 не повідомлено даних, які б свідчили про наявність такої обов`язкової ознаки об`єктивної сторони злочинів, передбачених ст. ст. 364, 365, 367 КК України, як наслідки у виді істотної шкоди охоронюваним законам правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб або тяжких наслідків.
Також в його заяві відсутні інші дані, які в свідчили про наявність інших ознак злочинів, передбачених ст. ст. 364, 365, 367 КК України, зокрема: наявності у відповідної особи мети у вигляді одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи (ст. 364 КК України); вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень (ст. 365 КК України); невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них (ст. 367 КК України).
Фактично заява ОСОБА_3 від 04.02.2020р. зводиться до незгоди з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, відомості про яке внесені слідчим до ЄРДР, що, на думку заявника, також свідчить про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

Проте, вказана позиція заявника є помилковою.

Так, в своїй заяві сам ОСОБА_3 зазначає, що 16.01.2020р. слідчим на виконання ухвали слідчого судді від 14.01.2020р. внесені відомості до ЄРДР.

Щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення під час внесення відповідних відомостей до ЄРДР за ст. 356 КК України, а не за ст. ст. 366, 367, 212-1 КК України, на які посилався ОСОБА_3 , то необхідно зазначити таке.

Згідно п. 8 глави 1 розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012, реєстраторами єдиного реєстру досудових розслідувань є: прокурори, у тому числі керівники прокуратур; керівники органів досудового розслідування; слідчі органів прокуратури, поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства та органів Державного бюро розслідувань; детективи підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України (далі Національне бюро), уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.
Відповідно до п. 1 глави 2 розділу І Положення до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
Пунктом 3 глави 2 розділу І Положення встановлено, що внесення відомостей здійснюється шляхом фіксації Реєстратором інформації в Реєстрі.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність вноситься до Реєстру з урахуванням усіх правопорушень, у вчиненні яких підозрюється особа. (п. 3 глави 5 розділу ІІ Положення)
З системного аналізу вищезазначених положень, а також ст. 214 КПК України, зокрема, частини 5, вбачається, що:
під час первинної реєстрації в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, та попередня кваліфікація кримінального правопорушення, правом визначення якої наділений реєстратор (слідчий, прокурор тощо), який не зв`язаний посиланнями особи у заяві (повідомленні) про злочин на статті особливої частини КК України;
обов`язок внесення всіх статей закону України про кримінальну відповідальність до Реєстру виникає при повідомленні певній особі про підозру.
Крім того, відповідно до положень КПК України досудове розслідування по кримінальним провадженням проводиться за фактами, викладеними в заяві чи іншому повідомленні про кримінальне правопорушення, а, як зазначає сам ОСОБА_3 , його заява слідим внесена до ЄРДР.

Таким чином, ОСОБА_3 в його заяві не повідомлено даних, які б свідчили про наявність ознак злочинів, передбачених ст. ст. 364, 365, 367, 382 КК України, як і будь-якого іншого злочину.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що відомості, відображені в заяві ОСОБА_3 від 04.02.2020 року, не є такими, що підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки вони фактично не містять даних про скоєння слідчим ОСОБА_4 дій, які можуть свідчити про ознаки кримінального правопорушення, а тому в задоволенні його скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 369, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1