УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/7466/20

Провадження №: 1-в/755/383/20

"15" липня 2020 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про направлення звільненого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання з випробуванням для відбування покарання призначеного вироком, установив:

вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03.07.2018 у справі № 754/2282/18 особу відносно якої унесено подання визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки з покладенням обов`язків з числа передбачених ч. 1 ст. 76 даного Кодексу.

На цей час, до суду надійшло клопотання інспектора в якому зазначається, що за період іспитового строку випробування засуджений покладені на нього судом обов`язок не виконав, а тому звільнення останнього від призначеного покарання з випробуванням підлягає скасуванню з його безпосереднім направленням для відбування покарання, призначеного вироком.

Так, останній не з`явився на реєстрацію у період з 01.10.2018 по 16.03.2020 жодного разу не з`явився.

У судове засідання сторони будучи повідомленими про день та час розгляду клопотання (подання), згідно вимог ст. 135 КПК України, не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, однак Суд, враховуючи положення ст.ст. 22, 26, абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд провадження у його відсутність та вивчивши наявні матеріали, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, який складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, ч. 1 ст. 539 КПК України регламентовано, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

А, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

При цьому, виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Так, ст. 166 КВК України в її системному зв`язку із положеннями ст. 78 КК України регламентовано, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Поважними причинами неявки засудженого в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

У цій ситуації установлено, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17.02.20 у справі № 755/1541/19 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, і призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеної вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03 липня 2018 року,та вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 23 червня 2018 року, з урахуванням змін, внесених ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 лютого 2019 року, - визначено покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. На підставі ч. 1,ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_4 засуджений вироком Деснянського районного суду м. Києва від 17 серпня 2017 року та вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13 квітня 2019 року, з урахування змін, внесених ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року та ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено для відбуття покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01.06.20 у справі № 755/6306/20 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання, призначеної вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 лютого 2020 року для відбування покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Тим самим, на цей час покарання за вироком від 03.07.2018 призначено до відбування реально у порядку ст.ст. 70, 71 КК, а тому відсутні підстави для скасування звільнення за судовим рішенням від 03.07.2018.

З огляду на наведене, у світлі фактичних обставин провадження направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком не грунтується на дійсних обставинах справи, відповідно і задоволене бути не може.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України Суд постановив :

у задоволенні клопотання інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про направлення звільненого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання з випробуванням для відбування покарання призначеного вироком, відмовити.

Матеріали контрольної (особової) справи повернути до Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

С у д д я О. Бірса