Справа № 520/6605/16-к
Провадження № 1-кп/947/407/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ У КРАЇНИ

21.02.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши в залі суду у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене доЄРДР за № 0001233 від 02.04.2016 рокувідносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Олександрівка, Олександрівського району, Кіровоградської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в березні 2016 року близько 19:00 годин, знаходячись на вулиці В.Терешкової в м. Одесі, умисно. З корисливих мотивів, незаконно заволоділа, шляхом привласнення знайденого, паспортом громадянина України серійним номером НОМЕР_1 , виданий, Роздільнянським РС ГУ ДМС України в Одеській області, заповненого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 357 КК України за кваліфікуючими ознаками - незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.
Крім того, 28.03.2016 року близько 10:00 годин ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , навмисно, з метою подальшого використання, в наявний у неї паспорт громадянина України серійним номером НОМЕР_1 , виданий Роздільнянським РС ГУ ДМС України в Одеській області, заповненого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внесла зміну первісної фотокартки шляхом відділення фотокартки від бланку документа та переклеювання у нього фотокартки зі своїм зображенням.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 358 КК України за кваліфікуючими ознаками - підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем.
Крім того, 28.03.2016 року близько 12:00 годин, ОСОБА_4 знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_3 навмисно, з метою подальшого використання, з використанням копіювальної техніки виготовила посвідчення водія серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та вклеїла в нього фотознімок зі своїм зображенням, в цілях подальшого його використання.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 358 КК України за кваліфікуючими ознаками - підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем.
Після чого, 01.04.2016 р., близько 13:30 годині ОСОБА_4 знаходячись в магазині «Білла», розташованого по вул. Ак. Корольова в м. Одесі, маючи при собі завідомо підроблений паспорт громадянина України серійним номером НОМЕР_1 , виданий Роздільнянським РС ГУ ДМС України в Одеській області, заповненого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою заволодіння майном ОСОБА_6 , шляхом шахрайства, надала останньому завідомо підроблений паспорт, в якості застави.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України за кваліфікуючими ознаками - використання завідомо підробленого документа.
Крім того, в невстановлений слідством час, у ОСОБА_4 виник злочинний намір, направлений на заволодіння майном ОСОБА_6 шляхом шахрайства.
З метою доведення свого злочинного наміру до кінця, 01.04.2016 р. приблизно в 15.00 годин, ОСОБА_4 знаходячись магазині «Білла», розташованого по вул. Ак. Корольова в м. Одесі, під приводом оренди ігрової приставки «Соні-плейстейшн-4», 5дисків та 2 джойстиків, загальною вартістю 5000 грн., та використовуючи завідомо підроблений паспорт громадянина України серійним номером НОМЕР_1 , надала його ОСОБА_6 в якості застави за орендоване майно, при цьому не маючи наміру на виконання своїх зобов`язань.
Однак, ОСОБА_4 довести свій злочинний намір до кінця не змогла, з причин, що не залежали від її волі, оскільки потерпілий ОСОБА_6 , вивив факт підроблення документу та викликав працівників поліції.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст.15, ч.1 ст.190 КК України за кваліфікуючими ознаками - незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 просила звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Обвинувачена розуміє, що закриття кримінального провадження із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою. Крім того, ОСОБА_4 пояснила, що вона належних повідомлень про виклик в судове засідання не отримувала і їй не відомо, що її було оголошено у розшук.
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважає можливим задовольнити клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 190 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Матеріальних та моральний вимог до обвинуваченої ОСОБА_4 не має.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти задоволення клопотання, суд вважає, що заявлене клопотання є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 314 КПК України - у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.
Згідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно з ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Санкція ч. 3 ст. 357 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або арештом на строк до трьох місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.
Санкція ч.1 ст. 358 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Санкція ч.4 ст. 358 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Санкція ч.3 ст.15, ч.1 ст.190 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.
Згідно ч.2 ст. 12 КК України дані злочини відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до ст. 49 ч. 1 п. 2 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.
Так, з постанови Верховного Суду України від 19 березня 2015 року №5-1кс15 суд вбачається, що під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Також, разом з тим на особу, яка скоїла злочин, законодавством не покладається обов`язок самовикриття, а тому, якщо вона до моменту виникнення вказаного обов`язку, в порядку реалізації конституційного права на свободу пересування, змінила місце свого проживання (навіть з метою уникнення кримінальної відповідальності), про юридично значуще ухилення від слідства (суду) говорити не можна.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі ухвали Київського районного суду міста Одеси від 16.09.2019 року надавався дозвіл на затримання обвинуваченої ОСОБА_4 з метою її приводу для участі в розгляді кримінального провадження та вирішення питання про застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу.
21.02.2020 року обвинувачена ОСОБА_4 була доставлено до суду для участі в розгляді кримінального провадження та вирішення питання про застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу.
З пояснень ОСОБА_4 вбачається, що вона належних повідомлень про виклик в судове засідання не отримувала і їй не відомо, що її було оголошено у розшук.
Суд дослідивши матеріали справи встановив, що матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження факту умисного вчинення ОСОБА_4 будь-яких дій, спрямованих на ухилення від суду, відсутні дані, чи отримувала ОСОБА_4 виклики до суду і яким чином було встановлено, що вона відсутня за місцем проживання. Крім того, на час постановлення ухвали суду від 16.09.2019 року про оголошення у розшук обвинуваченої ОСОБА_4 сплив 3 річний термін з моменту вчинення злочинів в скоєні яких обвинувачується ОСОБА_4 протягом якого її можливо було притягнути до кримінальної відповідальності.
Крім того, з наданих прокурором відомостей, ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувалася.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 не ухилялась від кримінальної відповідальності та не вчиняла будь-якого іншого злочину, що дає суду підстави дійти висновку, що строки давності в період з березня 2016 року до часу вирішення клопотання, який складає чотири роки, не переривалися.
Таким чином, виходячи з системного аналізу норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Так, судом встановлено, що злочини, передбачені ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 190 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 скоєні нею в березні та квітні 2016 року, отже, після вчинення зазначених злочинів до дати вирішення питання про звільнення останньої від кримінальної відповідальності, минуло чотири роки, у зв`язку з чим ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Разом з цим, судом у повному обсязі перевірено наявність доказів на підтвердження факту вчинення особою інкримінованих злочинів та правильність їх правової кваліфікації, данні на підтвердження обставин, які свідчать про те, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності та відповідної правової підстави.
Перевіривши законність заявленого клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 , з огляду на те, що злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , є злочинами невеликої тяжкості, та з моменту вчинення яких минуло чотири роки, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченої у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001233, про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відносно ОСОБА_4 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а кримінальне провадження № 0001233 відносно ОСОБА_4 обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 190 КК України - закриттю.
Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст.284,286,288,314,369-372,395КПК України, ст. 49 КК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження за № 0001233 від 02.04.2016 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 190 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 190 КК України, в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001233 від 02.04.2016 рокувідносно ОСОБА_4 обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 190 КК України, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1