Справа № 643/1416/20
Провадження № 1-кс/643/730/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2020 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_6 на рішення прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій під час досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000506,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся до суду з скаргою на постанову прокурора відділу процесуального керівництва прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від 23.01.2020 у кримінальному провадженні № 0000506 за ч. 3 ст. 368 КК України від 19.04.2018, яку просив скасувати.
В обґрунтування скарги ОСОБА_6 зазначив, що 23.09.2019 його захисники подали слідчому ОСОБА_7 , який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження, клопотання про виконання певних слідчих дій, проте останній постановою від 04.10.2019 відмовив у його задоволенні. Відповідна постанова слідчого була оскаржена та скасована ухвалою слідчого судді від 06.11.2019.
Не довіряючи вказаному слідчому, ОСОБА_6 звернувся до процесуального керівника прокурора ОСОБА_8 з заявою про відсторонення слідчого від досудового розслідування, а також в порядку ст. 220 КПК України з клопотанням від 11.11.2019 про проведення процесуальних дій: допит в якості свідків о/у Харківського управління ДВБ НП України ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в діях яких підозрюваний вбачає ознаки провокації злочину; ОСОБА_11 , неправомірну вигоду у якого начебто вимагав ОСОБА_6 ; ОСОБА_12 та ОСОБА_13 понятих при проведенні слідчих дій; керівників УПН ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з питань судових доручень у кримінальному провадженні № 00000017; о/у Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_16 з питань знайомства з ОСОБА_6 та спілкування останнього з ОСОБА_11 , так як всім зазначеним особам відомі обставини, що підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України.
Крім того, після виконання ряду з перелічених слідчих дій ОСОБА_6 просив призначити комплексну судову експертизу відео- , звукозапису та лінгвістичну експертизу наданого ОСОБА_11 аудіо запису розмови з ОСОБА_6 , яка проведена лише з питань, що стосуються ОСОБА_6 , тоді як питання стосовно ОСОБА_11 не вирішувались.
Постановою від 14.11.2019 прокурор відмовив в задоволенні клопотання, мотивуючи відмову тим, що в клопотанні не зазначено усі відомості, що відомі особам, яких ОСОБА_6 просить допитати в якості свідків; особи, залучені до слідчої дії в якості понятих взагалі не є свідками; підстави для допиту начальника та заступника начальника УПН ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , відповідно, оперуповноваженого Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_16 взагалі відсутні. До того ж сторона захисту не позбавлена можливості збирати докази самостійно відповідно до вимог ч. 3 ст. 93 КПК України, в тому числі звертатись до експертних установ з метою проведення експертизи.
Ухвалою слідчого судді від 23.12.2019 постанова прокурора ОСОБА_8 скасована за скаргою ОСОБА_17 .
Крім того, ухвалою слідчого судді від 28.12.2019 задоволено заяву підозрюваного ОСОБА_6 про відвід прокурора ОСОБА_8 від даного кримінального провадження.
23.01.2020 прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Харківської області ОСОБА_3 за наслідками повторного розгляду клопотання сторони захисту від 11.11.2019 своєю постановою відмовив у задоволенні вказаного клопотання.
Оскаржувану постанову заявник вважає необґрунтованою та такою що прийнята із порушенням вимог КПК України.
Так, на думку заявника, прокурор безпідставно відмовив у допиті наведених у його клопотанні осіб, якім могли бути відомі обставини, що підтверджують невинуватість підозрюваного у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень. При цьому прокурор, не допитавши вказаних осіб, з невідомих заявнику підстав самостійно дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_9 , ОСОБА_10 складу кримінальних правопорушень. На підставі таких висновків прокурором було прийнято рішення у формі постанови, яка на теперішній час оскаржується.
Заявник вказував, що відмова прокурора у задоволенні його клопотання про проведення певних слідчих дій, допит свідків, на його думку підтверджує припущення сторони захисту про фальсифікацію документів стороною обвинувачення та створення нею штучних доказів винуватості ОСОБА_6 .
Так, відмова у допиті свідків позбавляє сторону захисту реальної можливості зібрати докази, які б могли підтвердити невинуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Заявник також вказував на відсутність можливості самостійно отримати висновок експерта у сторони захисту, оскільки об`єкти, що мають бути досліджені, знаходяться у сторони обвинувачення та свідка, які їх не надають.
Таким чином, посилаючись на порушення прокурором вимог КПК України під час розгляду клопотання, насамперед загальних засад кримінального провадження та норм, що встановлюють рівність сторін кримінального провадження у зборі та наданні доказів, ОСОБА_6 просить задовольнити скаргу та скасувати постанову прокурора від 23.01.2020.
В суді ОСОБА_6 та захисники останнього підтримали скаргу, просили її задовольнити.
Прокурор проти задоволення скарги заперечував, вважав оскаржувану постанову законною обґрунтованою, прийнятою на підставі ґрунтовного аналізу наявних в кримінальному провадженні доказів.
Вказував, що докази будь-якої причетності осіб, зазначених в клопотанні ОСОБА_6 від 11.11.2019 до інкримінованого йому кримінального правопорушення стороною захисту не надані, підстав вважати, що наведені в клопотанні працівники ДВБ НП України скоїли кримінальне правопорушення, про яке зазначає в своєму клопотанні ОСОБА_6 , у сторони обвинувачення немає.
Розглянувши скаргу, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Як вказував заявник в своїй скарзі, і вказаний факт не спростований стороною обвинувачення, від ОСОБА_17 . Та його захисників до органу досудового розслідування та процесуальних керівників у справі було подано кілька клопотань про допит свідків та призначення додаткових експертних досліджень.
Постанови слідчого та прокурора про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту неодноразово скасовувались слідчим суддею, зокрема ухвалами від 06.11.2019, 23.12.2019.
Так, в ухвалі від 23.12.2019 слідчий суддя вказував на невиконання прокурором вимог КПК України щодо забезпечення дотримання загальних засад кримінального провадження.
Таким чином, слідчий суддя вважає обґрунтованим твердження заявника та його захисників про те, що сторона обвинувачення не відповіла позитивно на жодну з ініціатив сторони захисту (за виключенням витребування інформації) щодо отримання належних та допустимих доказів з метою їх наступного надання суду, разом з тим вимагає найшвидшого закінчення ознайомлення з відкритими матеріалами та посилається на зволікання сторони захисту при ознайомленні з ними.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є, крім іншого, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Стаття 7 КПК України закріплює загальні засади кримінального провадження.
Така засада кримінального провадження як законність передбачає, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України збирання доказів стороною захисту, крім іншого, здійснюється шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій тощо. Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу.
Так прокурором в оскаржуваній постанові наведено підстави для відмови у задоволенні клопотання сторони захисту про допит свідків, які, за своїм змістом зводяться до твердження про те, що в діях зазначених осіб - працівників ДВБ НП України відсутній склад кримінального правопорушення - провокації підкупу, бо відомості про таке правопорушення не внесені в ЄРДР.
Крім того, вказував, що оскільки проведення слідчих дій, про які вказував у своєму клопотанні ОСОБА_6 має на меті доведення невинуватості останнього саме шляхом доведення вини співробітників ДВБ НП у вчиненні провокації підкупу, тобто підтвердження наявності в їх діях складу злочину, який не є предметом досудового розслідування в межах даного кримінального провадження, та, відповідно до ст. 91 КПК України не є предметом доказування у провадженні.
Слідчий суддя вважає такі твердження прокурора необґрунтованими, оскільки не провівши допит свідків, та не отримавши висновки додаткового експертного дослідження аудіо записів, про які йшлося в клопотанні підозрюваного, робити висновки про те, що законна чи протиправна поведінка вказаних осіб не має жодного доказового значення в даному кримінальному провадженні, не можна.
Таким чином, постанова прокурора від 23.01.2020, за своїм змістом не узгоджується із засадами кримінального провадження, викладеними у главі 2 КПК України, не сприяє виконанню завдань кримінального провадження, а відтак, - підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 303-304, 309, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_6 на рішення прокурора від 23.01.2020 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій під час досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000506 - задовольнити.

Постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від 23.01.2020 про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_6 від 11.11.2019 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1