Єдиний унікальний номер справи 185/1468/19
Провадження № 1-кп/185/146/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001391 від 21 червня 2018 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки м. Полисаєво Кемеровської області, Російська Федерація,
громадянки Російської Федерації, із середньою освітою, заміжньої,
не працюючої, має на утриманні неповнолітню дитину, місця реєстрації не має,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_1
раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участі:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувачення, 25 квітня 2018 року, приблизно о 19 год. 20 хв., ОСОБА_3 разом з чоловіком ОСОБА_8 на автомобілі проїздили по вул. Центральній м. Павлограда Дніпропетровської області. В цей час ОСОБА_3 побачила біля будинку № 65 по вул. Центральній м. Павлограда ОСОБА_6 , з якою мала неприязні стосунки, і у неї виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 вибігла з автомобіля, який її чоловік зупинив на узбіччі, підбігла до ОСОБА_9 та почала умисно наносити їй численні удари в область голови та тулубу поліетиленовим пакетом, в якому знаходився твердий предмет, внаслідок чого ОСОБА_9 було спричинено тілесні ушкодження.
Своїми протиправними діями ОСОБА_3 заподіяла потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді гематоми та садна правого ока, забою м`яких тканин голови та тулубу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Від захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності.
ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала клопотання захисника, вину в пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України визнала повністю, подала письмову заяву про згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Прокурор не заперечував щодо звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , у зв`язку із закінченням строків давності.
Потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , у зв`язку із закінченням строків давності.
Суд заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню із наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 284 , ч. 3 ст. 288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Так, санкція ч. 1 ст. 125 КК України передбачає покарання, що відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
ОСОБА_3 судом роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності не є реабілітуючою обставиною.
Отже, суд приходить до висновку про те, що клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» від 31.03.1989 року, із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 13 від 25.12.1992 року та № 12 від 03.12.1997 року, «… у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається, а вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства».
Цивільний позов, заявлений ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином, слід залишити без розгляду, роз`яснивши право звернення з вказаним позовом в порядку цивільного судочинства.
На підставі ст. 49 КК України, керуючись ст.ст. 285-288, ст. 314, ст.ст. 369-372, ст. 395 КПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення її до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - закрити.
Цивільний позов, заявлений ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення, а особам, які не були присутніми, протягом того ж строку з дня її отримання.

Суддя ОСОБА_1