Справа № 159/643/19
Провадження № 1-кп/159/35/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого юридичної особи ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 420 180 311 .11.18 р. по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Теплогірська Луганської області, паспорт серії НОМЕР_1 , і. н. НОМЕР_2 , такого, який має статус внутрішньо переміщеної особи з 12.11.14 р.; одруженого, утриманців не має, не працюючого, із середньою спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 з 12.05.15 р., фактичного мешканця АДРЕСА_3 зі слів, особи з інвалідністю 2 гр., раніше не притягався до кримінальної відповідальності,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190, ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України,
встановив:
Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 13.11.14 р. з метою незаконного отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на

проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввівши в оману працівників управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області (далі - управління) шляхом приховування обставини, що впливає на призначення і виплату адресної допомоги, у приміщенні управління при заповненні заяви про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету

Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, вказав завідомо неправдиві відомості, не зазначивши про наявність у власності його дружини - ОСОБА_7 - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживав, внаслідок чого незаконно отримав за період з 13.11.14 р. по 12.05.15 р. щомісячну адресну допомогу, завдавши державі в особі управління матеріальну шкоду на загальну суму 5 995 грн, 85 коп..

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що своїми діями, що виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.
Крім цього він же, органом досудового розслідування обвинувачується у тому, що 12.05.15 р. з метою незаконного отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат, на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, повторно, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввівши в оману працівників управління шляхом приховування обставини, що впливає на призначення і виплату адресної допомоги, у приміщенні управління при заповненні заяви про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які перемішуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, вказав завідомо неправдиві відомості, не зазначивши про наявність у власності його дружини - ОСОБА_7 - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживав, внаслідок чого незаконно отримав за період з 13.05.15 р. по 12.11.15 р. щомісячну адресну допомогу, завдавши державі в особі управління матеріальної шкоди на загальну суму 5 424 грн, 60 коп..

Крім того він же 30.12.15 р. з метою незаконного отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, повторно, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввівши в оману працівників управління, шляхом приховування обставини, що впливає на призначення і виплату адресної допомоги, у приміщенні управління вказав при заповненні заяви про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат, на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат, на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, завідомо неправдиві відомості, не зазначивши про наявність у власності його дружини - ОСОБА_7 - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживав, внаслідок чого незаконно отримав за період з 30.12.15 р. по 14.05.16 р. щомісячну адресну допомогу, завдавши державі в особі управління матеріальну шкоду на загальну суму 5 470 грн.

Крім цього він же 30.06.16 р. з метою незаконного отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, повторно, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввівши в оману працівників управління шляхом приховування обставини, що впливає на призначення і виплату адресної допомоги, у приміщенні управління вказав при заповненні заяви про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, завідомо неправдиві відомості, не зазначивши про наявність у власності його дружини - ОСОБА_7 -квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживав, внаслідок чого незаконно отримав за період з 30.06.16 р. по 29.12.16 р. щомісячну адресну допомогу, завдавши державі в особі управління матеріальну шкоду на загальну суму 8 027 грн.

Крім того він же, 29.12.16 р. з метою незаконного отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, повторно, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввівши в оману працівників управління шляхом приховування обставини, що впливає на призначення і виплату адресної допомоги, у приміщенні управління вказав при заповненні заяви про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, завідомо неправдиві відомості, не зазначивши про наявність у власності його дружини - ОСОБА_7 - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживав, внаслідок чого незаконно отримав за період з 30.12.16 р. по 29.06.17 р. щомісячну адресну допомогу, завдавши державі в особі управління матеріальну шкоду на загальну суму 7 612 грн.

Окрім цього він же, з метою незаконного отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, повторно, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввівши в оману працівників управління шляхом приховування обставини, що впливає на призначення і виплату адресної допомоги, у приміщенні управління вказав при заповненні заяви про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, завідомо неправдиві відомості, не зазначивши про наявність у власності його дружини - ОСОБА_7 - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживав, внаслідок чого незаконно отримав за період з 30.06.17 р. по 29.12.17 р. щомісячну адресну допомогу, завдавши державі в особі управління матеріальну шкоду на загальну суму 7 933 грн.

Крім того він же, 29.12.17 р. з метою незаконного отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, повторно, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввівши в оману працівників управління шляхом приховування обставини, що впливає на призначення і виплату адресної допомоги, у приміщенні управління вказав при заповненні заяви про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, завідомо неправдиві відомості, не зазначивши про наявність у власності його дружини - ОСОБА_7 - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживав, внаслідок чого незаконно отримав за період з 30.12.17 р. по 29.06.18 р. щомісячну адресну допомогу, завдавши державі в особі управління матеріальну шкоду на загальну суму 8 192 грн, 23 коп..

Крім того він же, 02.07.18 р. з метою незаконного отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввівши в оману працівників управління шляхом приховування обставини, що впливає на призначення і виплату адресної допомоги, у приміщенні управління вказав при заповненні заяви про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення, антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, завідомо неправдиві відомості, не зазначивши про наявність у власності його дружини - ОСОБА_7 - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживав, внаслідок чого незаконно отримав за період з 02.07.18 р. по 13.11.18 р. щомісячну адресну допомогу, завдавши державі в особі управління матеріальну шкоду на загальну суму 5 693 грн, 71 коп..

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що своїми діями, що виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.
Крім цього він же органом досудового розслідування обвинувачується у тому, що 13.11.14 р., перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, по вул. Незалежності, 148 в м. Ковелі Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, будучи обізнаним про перебування у власності його дружини - ОСОБА_7 - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де він був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа, вніс завідомо неправдиві відомості до іншого офіційного документа - заяви про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, яка є підставою для призначення щомісячної адресної допомоги таким особам.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що своїми діями, що виразились у підробленні іншого офіційного документа, що видається чи посвідчується особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи і який надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 358 КК України.
Крім цього він же органом досудового розслідування обвинувачується у тому, що 12.05.15 р., перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, по вул. Незалежності, 148 у м. Ковелі Волинської області, повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, будучи обізнаним про перебування у власності його дружини - ОСОБА_7 - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де він був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа, вніс завідомо неправдиві відомості до іншого офіційного документа - заяви про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної, допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, яка є підставою для призначення щомісячної адресної допомоги таким особам.

Крім цього він же, перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, по вул. Незалежності, 148 у м. Ковелі Волинської області, повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, будучи обізнаним про перебування у власності його дружини - ОСОБА_7 - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де він був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа, вніс завідомо неправдиві відомості до іншого офіційного документа - заяви про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, яка є підставою для призначення щомісячної адресної допомоги таким особам.

Крім цього він же 30.06.16 р., перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, по вул. Незалежності, 148 у м. Ковелі Волинської області, повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, будучи обізнаним про перебування у власності його дружини - ОСОБА_7 - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де він був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа, вніс завідомо неправдиві відомості до іншого офіційного

документа - заяви про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, яка є підставою для призначення щомісячної адресної допомоги таким особам.

Крім цього він же 29.12.16 р., перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, по вул. Незалежності, 148 у м. Ковелі Волинської області, повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, будучи обізнаним про перебування у власності його дружини - ОСОБА_7 - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де він був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа, вніс завідомо неправдиві відомості до іншого офіційного документа - заяви про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, яка є підставою для призначення щомісячної адресної допомоги таким особам.

Крім того він же 30.06.17 р., перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, по вул. Незалежності, 148 у м. Ковелі Волинської області, повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, будучи обізнаним про перебування у власності його дружини - ОСОБА_7 - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де він був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа, вніс завідомо неправдиві відомості до іншого офіційного документа - заяви про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, яка є підставою для призначення щомісячної адресної допомоги таким особам.

Крім цього він же 29.12.17 р., перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, по вул. Незалежності, 148 у м. Ковелі Волинської області, повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, будучи обізнаним про перебування у власності його дружини - ОСОБА_7 - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де він був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа, вніс завідомо неправдиві відомості до іншого офіційного документа - заяви про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, яка є підставою для призначення щомісячної адресної допомоги таким особам.

Крім цього він же 02.07.18 р., перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, по вул. Незалежності, 148 у м. Ковелі Волинської області, повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, будучи обізнаним про перебування у власності його дружини - ОСОБА_7 - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де він був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа, вніс завідомо неправдиві відомості до іншого офіційного документа - заяви про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, яка є підставою для призначення щомісячної адресної допомоги таким особам.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що своїми діями, що виразились у підробленні іншого офіційного документа, що видається чи посвідчується особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи і який надає права, з метою використання його підроблювачем, вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 358 КК України.
Крім цього він же органом досудового розслідування обвинувачується у тому, що 13.11.14 р., перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, по вул. Незалежності, 148 у м. Ковелі Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, подав завідомо підроблений офіційний документ - заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, яка містила завідомо неправдиві відомості про відсутність у власності його дружини квартири, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім цього він же 12.05.15 р., перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, по вул. Незалежності, 148 в м. Ковелі Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, подав завідомо підроблений офіційний документ - заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, яка містила завідомо неправдиві відомості, про відсутність у власності його дружини квартири, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім цього він же 30.12.15 р., перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, по вул. Незалежності, 148 в м. Ковелі Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, подав завідомо підроблений офіційний документ - заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, яка містила завідомо неправдиві відомості, про відсутність у власності його дружини квартири, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім цього він же 30.06.16 р., перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, по вул. Незалежності, 148 в м. Ковелі Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, подав завідомо підроблений офіційний документ - заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, яка містила завідомо неправдиві відомості, про відсутність у власності його дружини квартири, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім цього він же 29.12.16 р., перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, по вул. Незалежності, 148 в м. Ковелі Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, подав завідомо підроблений офіційний документ - заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, яка містила завідомо неправдиві відомості, про відсутність у власності його дружини квартири, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім цього він же 30.06.17 р., перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, по вул. Незалежності, 148 в м. Ковелі Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, подав завідомо підроблений офіційний документ - заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, яка містила завідомо неправдиві відомості, про відсутність у власності його дружини квартири, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім цього він же 29.12.17 р., перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, по вул. Незалежності, 148 в м. Ковелі Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, подав завідомо підроблений офіційний документ - заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, яка містила завідомо неправдиві відомості, про відсутність у власності його дружини квартири, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім цього він же 02.07.17 р., перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, по вул. Незалежності, 148 в м. Ковелі Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, подав завідомо підроблений офіційний документ - заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, яка містила завідомо неправдиві відомості, про відсутність у власності його дружини квартири, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що своїми діями, що виразились у використанні завідомо підробленого офіційного документа, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.
Обвинувачений у судовому засіданні своєї винуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів) не визнав та суду 04.02.20 р. показав, що він не мав наміру обманювати потерпілого юридичну особу, так як вважав, що за законом ці кошти йому належать як тимчасово переміщеній особі. Він не вважав квартиру дружини своєю. Коли дружина поїхала з Луганщини на свою батьківщину, то кожен з них жив своїм життям, зокрема, він мав свою трикімнатну квартиру. З дружиною він шлюбу не розривав, так як потреби у цьому не було. Коли розпочалась війна, то дружина за порадою їх дочки приютила його, так як йому десь потрібно було жити. На ОСОБА_8 він приїхав у 2014 р. і лише по причині війни, а не для проживання із дружиною. Втікаючи з території, охопленої війною, він не мав змоги забрати свої документи, крім паспорта. Він не приховував того факту, що є шлюб з дружиною і розумів, що юридично шлюб існує. Дружині він надавав кошти за комунпослуги як орендну плату за їх усною домовленістю. Розлучитись з дружиною на даний час немає змоги, так як орган ацс, де зареєстрований шлюб, знаходиться у Луганській області і цим питанням він вже цікавився у 2014 р.. Він є травмований на виробництві, лікувався та в даний час потребує лікування. Реєстрація його у квартирі дружини необхідна була також йому для госпіталізації за станом здоров`я. Фактично він з часу початку судового провадження проживає у с. Тойкуті Ковельського району Волинської області. Зайво отримані від держави кошти він має намір сплатити добровільно частинами в міру своїх можливостей. 28.11.18 р. він уклав з УСЗН угоду про погашення зайво отриманої допомоги щомісячно по 300 грн з пенсії, що і виконує щомісячно. Комісія у його квартирі, яку він орендував, була один раз, з`ясовуючи, чи він, дійсно, проживає у квартирі, а решту разів він за викликом лише кожні 6 міс. підписував порожні бланки про те, що, ніби то, до нього приходила комісія і оглядала квартиру, - у кімн. АДРЕСА_4 на другому поверсі УСЗН. Приходити до нього комісія не бажала і вже у ці бланки вписували умови його проживання, але з цього приводу він не скаржився. У заяві про виплати одноразової допомоги він не вказував, що у члена його сім`ї є квартира, так як його шлюб існує лише формально. Чому у першій з його заяв зазначено у рядку про те, чи є квартира у члена сім`ї, спочатку «так», а потім «ні», пояснити не може. До будь - якого працівника УСЗН він з приводу роз`яснень правильності оформлення подаваних ним заяв, не звертався, так як на той час йому було не до того. Наявність у нього дружини - ОСОБА_7 - він перед УСЗН не приховував, перевірок не уникав. Вважає себе невинуватим.

Свідок ОСОБА_9 в суді 04.02.20 р. показала, що вона працює на посаді нач. відділу призначення соцдопомоги та компенсацій УСЗН потерпілого юридичної особи. Обвинуваченого знає як отримувача соцдопомоги. Було прийнято постанови №№ 505, 509 про облік внутрішньо переміщених осіб та про призначення допомоги на проживання, що вступили у законну силу з 20.10.14 р.. У місті нагніталась обстановка і тимчасово переміщених осіб було більше 500 чоловік. Крім того, почався опалювальний сезон. Вона як відповідальна за призначення допомог і субсидій, для того, щоб зняти ажіотаж, зайнялась обліком громадян такої категорії. Вона із працівниками брала у громадян копії документів: паспорта, коду; вбачали право на встановлення такого статусу. Обвинувачений приїхав з м. Ірпеня. Була видана відповідна довідка (безстрокова). На той момент здійснювалась АТО. 8 разів обвинувачений звертався за призначенням такої допомоги і на даний час перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа. Щомісячно надходять записи ПФ, Фонд соцстрахування, так як обвинувачений отримує пенсію, виплати згідно з чинним законодавством. 8 разів обвинувачений звертався за призначенням допомоги на проживання. 8 разів обвинувачений оформляв бланк заяви, наданий Департаментом. У 4 х випадках звернень обвинувачений не мав права на допомогу у зв`язку з наявністю у власності члена сім`ї житла; у подальшому у зв`язку з наявністю більше 1 транспортного засобу та наявністю депозитного рахунка, розмір якого перевищує розмір 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Доступ УСЗН до депозитних рахунків закрито. Обвинувачений 8 разів у своїх заявах зазначав, що у нього та у будь - кого з членів його сім`ї немає житла, т/з, депозитного рахунку із відповідною сумою перевищення встановленого законодавством розміру. 01.05.18 р. у законодавстві із призначення субсидії відбулись зміни: потрібно було зазначати про чоловіка/дружину незалежно від місця їх реєстрації. Тоді за субсидією звернулась дружина обвинуваченого і задекладувала дані про обвинуваченого як чоловіка. Вона звернула увагу, що обвинуваченому надавалась допомога на проживання як внутрішньо переміщеній особі. Для вирішення заяви дружини ОСОБА_4 про субсидію на опалювальний період 2018/2019 р. р. було потрібно провести звірку з ПФ. Саме тоді і з`ясувалось, що у дружини обвинуваченого є житло та обвинувачений постійно проживав у цьому житлі. Дружина обвинуваченого не заперечувала шлюбу з обвинуваченим, вона є власницею цього житла з 2015 р.. Обвинувачений як внутрішньо переміщена особа був облікований проживаючим за цією ж адресою. Постанова про виплату допомоги діє з 2014 р., а акти обстеження і контроль за такими виплатами було передбачено постановою № 365 від 08.06.16 р.. З власної ініціативи з огляду на те, що громадяни масово здавали документи і виїжджали, було проведено обстеження таких осіб. З`ясувалось, що дружина обвинуваченого є власницею квартири. Тому було виявлено, що у обвинуваченого у власності є майно та було припинено невідкладно виплату такої допомоги з дня звернення - 13.11.14 р. - і виставлено суму переплати. Обвинувачений сплатив 4 500 грн, обіцяв і надалі погашати переплату, однак, потім відмовився погашати. При подачі обвинуваченим заяв про призначення допомоги, про те, що ОСОБА_10 є його дружиною, УСЗН відомо не було. За актом від 29.11.14 р., що міститься у особовій справі обвинуваченого, значиться, що він приїхав один, про дружину зазначено не було; вказано, що обвинувачений зазначив, що дружина залишилась у місці його реєстрації у м. Ірменому. На те, що у паспорті обвинуваченого є відмітка про шлюб, увагу звернуто не було. Наявність договору на проживання у обвинуваченого не перевірялась. Заява про допомогу є довільної форми з відповідними реквізитами, пропонована вищестоячою особою, що є спільною з декларацією; вона не затверджена, однак, містить усі відомості, що необхідні для призначення допомоги. Обвинувачений повідомлений про обов`язок повідомити про всі обставини, що впливають на призначення допомоги. Такі заяви відбирає ЦНАП. На даний час обвинувачений значиться проживаючим у м. Ковелі Волинської області і є отримувачем іншого виду допомоги. Особисто вона не пригадує, чи приймала хоча б одну з заяв на отримання допомоги. При заповненні заяв громадяни запитували працівників УСЗН і ті пояснювали про те, як і що заповнювати. У заяві обвинувачений поставив «Ні» по трьох обставинах, що не дають право на допомогу. Допомога призначається на підставі рішення УСЗН після опрацювання даних. УСЗН має повноваження перевіряти достовірність відомостей, зазначених особою, та перевіряє їх. Витяг про наявність у дружини обвинуваченого квартири отримати раніше змоги не було.

Свідок ОСОБА_7 в суді 04.02.20 р. показала, що вона є дружиною обвинуваченого. Хоча їх шлюб не розірвано, однак, вони з чоловіком з 2001 2002 р. р. проживають окремо, так як вона переїхала проживати на свою батьківщину. Вона у інших, у т. ч. фактичних, шлюбних стосунках не перебувала. Коли на Сході почалась війна, їх дочка попросила її прихистити обвинуваченого. Останній деякий час проживав з нею у її однокімнатній квартирі, придбаній нею у 2005 р.. Квартиру вона придбавала у свою особисту власність. Обвинувачений сплачував рахунки за комунпослуги, надаючи їй кошти; стосунків же вони ніяких не підтримували. Обвинувачений, приїхавши сюди, повідомив їй, що так як він є внутрішньо переміщеною особою, то йому будуть надавати допомогу і попросив тимчасово його зареєструвати. Вона надала згоду на його проживання у неї. На даний час обвинувачений проживає у с. Тойкуті Ковельського району Волинської області. Вона з обвинуваченим як подружжя мають окремий режим проживання. Обвинувачений не приховував від УСЗН факт проживання у її квартирі при отриманні допомоги, так як вона під час отримання обвинуваченим допомоги у УСЗН один раз приходила з ним для оформлення документів і надання своєї згоди у ЦНАПі при тимчасовій реєстрації обвинуваченого, де були і представники УСЗН. В УСЗН вона разом з обвинуваченим не ходила. Квартира є її власністю, про що вона попередньо повідомляла обвинуваченому. В період проживання обвинуваченого у квартирі вона також там проживала. Договір найму житла вона з обвинуваченим не укладала. Обвинувачений орендував у неї житло за усною домовленістю, тобто, проживав у неї на квартирі. Режим їх як подружжя окремого проживання було встановлено у 2002 р., а судом у 2019 р., щоб надалі майно не вважалось спільним. Вона неодноразово зверталась по питанню субсидії, але попередньо враховувались лише дані про неї як зареєстровану проживаючою, а згодом і про особу, з якою є шлюб незалежно від реєстрації.

Крім показань свідків сторона обвинувачення свій висновок щодо винуватості ОСОБА_4 за ч. ч. 1, 2 ст. 190, ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України обгрунтувала такими доказами:

- листом Ковельського МРВ ДРАЦСу № 232/02 7.04.21 від 07.12.18 р. про виявлення факту реєстрації шлюбу ОСОБА_4 і ОСОБА_11 16.06.90 р. Стахановським МР ДРАЦС ГТУЮ у Луганській області, згідно з яким свідок ОСОБА_7 з 16.06.90 р. є дружиною обвинуваченого;

-рапортом прокурора Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_12 керівнику Ковельської місцевої прокуратури Волинської області від 26.11.18 р. про виявлення фактів отримання обвинуваченим надміру суми адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі (далі ВПО) для покриття витрат на проживання за період з 13.11.14 р. по 31.10.18 р.;

-витягом з ЄРДР від 17.01.19 р. у кримінальному провадженні, згідно з яким відомості у ЄРДР з попередньою правовою кваліфікацією ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України - внесено 26.11.18 р., 03, 04 січня 2019 р.;

-заявою ОСОБА_4 від 13.11.14 р. УСЗН про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та на оплату житлово комунальних послуг із зазначенням місця фактичного проживання: АДРЕСА_2 , згідно з якою обвинувачений у рядку «Інформація щодо наявності (необхідне підкреслити), зокрема, у володінні у будь якого з членів сім`ї житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окуповані», зазначив і «Так» засобом закреслення альтернативної запропонованої у бланку заяви відповіді, і письмово, - «Ні»; поставив підпис під текстом заяви такого змісту: «Я поінформований, що інформація, подана у цій заяві, а також документи, додані до неї, можуть бути перевірені органом соцзахисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів".;

-заявами ОСОБА_4 . УСЗН від, відповідно, 12.05.15 р., 30.12.15 р., 30.06.16 р., 23.12.16 р., 30.06.17 р., 29.12.17 р., 02.07.18 р., про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та на оплату житлово комунальних послуг із зазначенням місця фактичного проживання: АДРЕСА_2 , згідно з якою обвинувачений у рядку «Інформація щодо наявності (необхідне підкреслити), зокрема, у володінні у будь якого з членів сім`ї житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окуповані», зазначив «Ні»; поставив підпис під текстом заяви такого змісту: «Я поінформований, що інформація, подана у цій заяві, а також документи, додані до неї, можуть бути перевірені органом соцзахисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів".;

-заявою ОСОБА_4 від 02.07.18 р. УСЗН про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та на оплату житлово комунальних послуг із зазначенням місця фактичного проживання: АДРЕСА_2 , згідно з якою обвинувачений у рядку «Інформація щодо наявності (необхідне підкреслити), зокрема, у володінні у будь якого з членів сім`ї житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окуповані», зазначив «Ні»; поставив підпис під текстом заяви такого змісту: «Я поінформований, що інформація, подана у цій заяві, а також документи, додані до неї, можуть бути перевірені органом соцзахисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів".;

-копією акта держсоцінспектора від 19.11.14 р. про перевірку матеріально побутових умов ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , згідно із якою констатовано, що ОСОБА_4 , виїхавши у зв`язку з бойовими діями із Луганської області, де залишилась дружина, є квартира, дійсно, з липня 2014 р. винаймає однокімнатну квартиру за вказаною вище адресою; мається відмітка про ознайомлення ОСОБА_4 з таким актом під розпис;

-копією акта держсоцінспектора від 06.12.16 р. про перевірку матеріально побутових умов ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , згідно із якою констатовано, що ОСОБА_4 із дружиною, обоє виїхавши у 2014 р. із Луганської області, дійсно, винаймають однокімнатну квартиру за вказаною вище адресою; мається відмітка про ознайомлення ОСОБА_4 з таким актом під розпис;

-копіями актів держсоцінспекторів від, відповідно, 08.06.16 р., 10.01.18 р. про перевірку матеріально побутових умов ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , згідно із якими констатовано, що ОСОБА_4 , дійсно, винаймає однокімнатну квартиру за вказаною вище адресою після вимушеного виїзду з Луганської області; мається відмітка про ознайомлення ОСОБА_4 з таким актом під розпис;

-копіями актів держсоцінспекторів від, відповідно, 03.07.17 р., 02.07.18 р. про перевірку матеріально побутових умов ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , згідно із якими констатовано, що ОСОБА_4 , дійсно, проживає у вказаній вище квартирі; мається відмітка про ознайомлення ОСОБА_4 з такими актами;

-копіями рішень УСЗН про призначення допомоги на проживання ОСОБА_4 від, відповідно,: 18.11.14 р. на період з 13.11.14 р. по 12.05.15 р.; 25.05.15 р. на період з 13.05.15 р. по 12.11.15 р.; 06.01.16 р. на період з 30.12.15 р. по 14.05.16 р.; 10.05.16 р. на період з 15.05.16 р. по 29.06.16 р.; 08.07.16 р. на період з 30.06.16 р. по 29.12.16 р.; 10.01.17 р. - на період з 30.12.16 р. по 29.06.17 р.; 06.07.17 р. - на період з 30.06.17 р. по 29.12.17 р.; 16.01.18 р. - на період з 30.12.17 р. по 29.06.18 р.; 16.07.18 р. - на період з 02.07.18 р. по 01.01.19 р.;

-копією рішення УСЗН від 20.11.18 р. про припинення виплати адресної допомоги на проживання ОСОБА_4 з 13.11.14 р.;

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 13.12.18 р., згідно з яким в УСЗН вилучено ряд документів та копій документів із справи ОСОБА_4 за описом від 13.12.18 р.;

-копіями квитанцій про погашення обвинуваченим боргу в сумі: 18.12.18 р. 300 грн; 15.01.19 р. - 300 грн.;

- рапортами слідчого Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області від 03.01.19 р. про виявлення фактів подання обвинуваченим заяв: 13.11.14 р., 12.05.15 р., 30.12.15 р., 30.06.16 р., 29.12.16 р., 30.06.17 р., 30.07.17 р., 29.12.17 р., 02.07.18 р., про призначення адресної допомоги як ВПО для покриття витрат на проживання без зазначення наявності у його дружини ОСОБА_7 квартири у м. Ковелі Волинської області; внесення завідомо неправдивих відомостей у заяву про призначення щомісячної адресної допомоги ВПО для покриття витрат на проживання, не зазначивши про наявність у його дружини ОСОБА_7 квартири у м. Ковелі Волинської області; подання завідомо підробленого документа вказаної вище заяви;

-листом УСЗН № 49/3.41 від 14.01.18 р., за яким за станом на 14.01.19 р. УСЗН виявлено факт надміру виплаченої ОСОБА_4 щомісячної адресної допомоги як ВПО для покриття витрат на проживання в сумі 54 348 грн, 39 коп. за період з листопада по жовтень 2018 р.;

-листом УСЗН № 62/3.20 від 04.02.20 р., за яким загальна сума переплати становить 54 348 грн, 39 коп., обвинуваченим повернуто 4 500 грн, за станом на 04.02.20 р. неповернута сума переплати складає 49 848 грн, 39 коп.;

-копією договору купівлі продажу квартири від 13.04.05 р., відповідно до якого дружина обвинуваченого - ОСОБА_7 придбала у власність однокімнатну кв. АДРЕСА_5 .

Однак доводи сторони обвинувачення щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні всіх, інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), суд вважає необгрунтованими, враховуючи таке.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачатся на її користь.
Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, що визначено ч.1 ст. 2 КК України.
Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Складовими юридичного складу злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.
Суб`єктивну сторону злочину утворюють такі ознаки: вина, мотив, мета, емоційний стан.
Згідно із ст. 23 КК України виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.
Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 190 КК України - прямий умисел, корисливі мотиви і мета.
За приписами ст. 24 КК України прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечений характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечені наслідки і бажала їх настання.
Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правовопрушення, що визначено ч. 3 ст. 373 КПК України.
Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні доказуванню підлягають подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора, та, в устновлених цим Кодеком випадках - на потерпілого, що передбачено ч. 1 ст. 92 КПК України.
У п. 23 Постанови Пл. ВС України № 5 від 29.06.90 р. «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» зазначено: «Вказати судам на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності його обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов язаний постановити виправдувальний вирок.».
Відповідно до п. п. 18, 19 Постанови Пл. ВС України № 9 від 01.11.96 р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» суд має суворо додержуватися принципу презумпції невинуватості, відповідно до якого неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях.
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини (далі Конвенція) як джерело права.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті.
Пункт 2 ст. 6 Конвенції проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення.
Щодо епізодів по обвинуваченню у шахрайстві.
Кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 190 КК України настає за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), а за ч. 2 ст. 190 КК України, - за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене, з огляду на інкриміноване обвинуваченому, повторно.
Аналізуючи надані у розпорядження суду докази, суд враховує, що обвинувачений та свідок ОСОБА_7 , дійсно, з 16.06.90 р. по даний час перебувають у шлюбі, що зареєстрований відділом ДРАЦС у м. Стаханові Луганської області (актовий запис № 413). Наведене вище стверджується копією рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 12.02.19 р. у цивільній справі № 159/433/19 провадження № 2 о/159/42/19 за заявою ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про встановлення режиму окремого проживання подружжя, що набрало законної сили 15.03.19 р..
Вказана вище обставина сторонами, представником потерпілого юридичної особи не оспорюється.
Стороною захисту не заперечується та обставина, що обвинувачений, маючи статус особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, прибув у м. Ковель Волинської області у 2014 р. та став фактично проживати у квартирі своєї дружини свідка ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 ; а також те, що обвинуваченому було відомо про належність цієї квартири його дружині свідкові ОСОБА_7 ..

Стороною захисту не заперечується також та обставина, що у дати, зазначені у обвинувальному акті обвинувачений, маючи статус особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території, заповнював та подавав управлінню праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області заяви про призначення йому щомісячної адресної допомоги, що призначається особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, вимоги до якої передбачені постановою Кабінету

Міністрів України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» із змінами та доповненнями, у яких не зазначив про наявність у власності його дружини - ОСОБА_7 - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживав; та що він отримав для покриття витрат на

проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг вказані у обвинувальному акті суми за вказані у обвинувальному акті періоди.

Відповідно до п. 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі Порядок), затвердженого постановою КМ України від 01.10.14 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг», у його редакції, чинній за станом на 13.11.14 р., для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік осіб, які переміщуються. У такій заяві він вказує про наявність у будь - кого з членів сім`ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших, ніж, тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; до заяви, в якій уповноважений представник сім`ї повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, додаются копії документів, визначених в абз. 7 п. 3 Порядку, засвідчені підписом уповноваженого члена сім`ї.
За змістом п. 6 цього Порядку у його редакції, чинній за станом на 13.11.14 р., грошова допомога не призначається у разі, коли, зокрема, будь - хто з членів сім`ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.
Обвинуваченому ж епізод за 13.11.14 р., що кваліфікований за ч. 1 ст. 190 КК України, вмінений без врахування тексту п. 6 Порядку у його редакції, чинній за станом на 13.11.14 р., у якому йшлось не про наявність у власності члена сім`ї заявника житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, а про наявність такого житлового приміщення у володінні члена сім`ї заявника.
Лише з 23.04.15 р. редакція п. 6 Порядку стала містити таке формулювання: «Грошова допомога не призначається у разі, коли будь - хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.".
На підтвердження наявності суб`єктивної сторони інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, сторона обвинувачення покликається на опублікування та наявність для ознайомлення у загальному доступі Порядку та роз`яснення працівників УСЗН правил заповнення таких заяв, з чого обвинувачений мав можливість знати про вимоги, що ставляється до написання та подання таких заяв; наслідки незазначення обставини, що не надає йому права на отримання такої допомоги; відсутність у УСНЗ змоги провести належну перевірку зазначених обвинуваченим у таких заявах відомостей, що впливають на призначення такої допомоги.

Проте суд враховує, що обвинувачений є особою похилого віку, пенсіонером, є особою з інвалідністю внаслідок виробничої травми на шахті у 1991 р., у 2014 р. мав поважні об`єктивні причини залишити місце свого постійного проживання і набути статусу тимчасово переміщеної особи у такому віці та при такому стані здоров`я.

Наведена вище обставина щодо стану здоров`я обвинуваченого стверджена копією акта № 214 від 27.08.91 р. про нещасний випадок на виробництві; копією акта № 34 від 17.05.98 р. про нещасний випадок на виробництві, копією довідки МСЕ від 17.04.17 р., копії аркушів медкарти щодо ОСОБА_4 ..

Разом з тим доказів роз`яснення обвинуваченому положень вище зазначеного Порядку працівниками УСЗН перед поданням відповідних заяв про надання допомоги, суду не надано.

Тому у суду є обґрунтовані сумніви щодо обізнаності обвинуваченого з положеннями такого Порядку.

Як слідує з показань свідка ОСОБА_9 - нач. відділу призначення соцдопомоги та компенсацій УСЗН потерпілого юридичної особи у зв`язку з об`єктивними причинами зверненнями тимчасово переміщених осіб та початком опалювального сезону у місті виник ажіотаж. Це, безсумнівно, спонукало працівників УСЗН працювати у аналізованому проміжку часу у більш напруженому режимі, у т. ч. у 2014 р. при прийнятті заяв тимчасово переміщених осіб про призначення такої допомоги. З її показань не вбачається, що перед заповненням обвинуваченим першої із заяв про призначення допомоги як тимчасово переміщеній особі йому надавався необхідний обсяг роз`яснень щодо його конкретної життєвої ситуації. Так свідок зазначила, що працівники УСЗН відповідали на запитання таких осіб при оформленні документів, відбирали незначний обсяг документів копію паспорта та ІНН, визначалось право на отримання такої допомоги з врахуванням довідки про тимчасово переміщену особу. Однак чи приймала вона заяви у ОСОБА_4 , не пригадує. Уваги на те, що обвинувачений є одруженим, про що є відмітка у його паспорті, а прибув у м. Ковель Волинської області за актом - один звернуто не було. У подальшому складались акти перевірки матеріально побутових умов ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , що, на думку суду, носили часто формальний характер, про що буде сказано нижче.

Тому твердження сторони обвинувачення щодо обізнаності обвинуваченого з Порядком та наслідками його невиконання є лише припущенням сторони обвинувачення і жодним доказом не підтверджуються.
Тому суд вважає твердження обвинуваченого про те, що він не мав наміру на вчинення шахрайства, вважаючи, що має законне право на отримання такої допомоги, та що ним правильно відображено дані щодо його особи та тих обставин, що впливають на призначення такої допомоги, у судовому засіданні не спростовано.

Аналізуючи вказані вище акти обстеження матеріально - побутових умов обвинуваченого, суд відмічає, що у акті від 19.11.14 р. відмічено, що ОСОБА_4 , виїхавши у зв`язку з бойовими діями із Луганської області, де залишилась його дружина, дійсно, з липня 2014 р. винаймає однокімнатну квартиру за вказаною вище адресою; у акті від 06.12.16 р. вже зазначено, що ОСОБА_4 із дружиною, обоє виїхавши у 2014 р. із Луганської області, винаймають однокімнатну квартиру за вказаною вище адресою; у актах від, відповідно, 08.06.16 р., 10.01.18 р. зазначено, що ОСОБА_4 , дійсно, винаймає однокімнатну квартиру за вказаною вище адресою після вимушеного виїзду з Луганської області; у актах від, відповідно, 03.07.17 р., 02.07.18 р. зазначено, що ОСОБА_4 , дійсно, проживає у вказаній вище квартирі.

Таким чином у 2014 2018 р. р. потерпілим юридичною особою було проведено, якщо вірити вказаним вище актам, 6 перевірок матеріально - побутових умов проживання обвинуваченого та було встановлено фактичне проживання його за вказаною вище адресою і факт винаймання цього житла.

При цьому суд враховує, що хоча вказані вище акти містять явно невідповідні дійсності обставини щодо дружини ОСОБА_4 , що свідчить про деяку формальність при їх складанні, стороною захисту також стверджено, що обвинувачений саме на умовах найму житлової площі у квартирі свідка ОСОБА_7 проживав фактично і надавав свідкові кошти на оплату частини житлово комунальних послуг у вказаний у обвинувальному акті період. Про це показала і свідок ОСОБА_7 ..

З врахуванням наведеного вище суд також приймає до уваги такі положення сімейного законодавства України.

Так за змістом ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Як показала суду свідок ОСОБА_7 вона з 2001 2002 р. спільно з обвинуваченим не проживає та з Луганської області, де залишився проживати обвинувачений, виїхала на батьківщину (Волинська область).

Доказів того, що з 2002 р. по даний час обвинувачений та свідок ОСОБА_7 , попри перебування у шлюбі, складали сім`ю, тобто, проживали спільно та були пов`язані спільним побутом, суду не надано. Суд враховує, що окреме проживання обвинуваченого та свідка ОСОБА_7 у цей же період не було викликане поважними причинами, що зазначені у цій нормі права (ст. 3 СК України).
І тому суд вважає, що, дійсно, за умов непроживання разом з дружиною з 2002 р. та проживання дружини у іншій - Волинській області, обвинувачений, будучи змушеним до тимчасового переміщення з об`єктивних, негативних для нього, загальновідомих причин, прибувши у м. Ковель Волинської області як тимчасово переміщена особа за редакцією Порядку за станом на 2014 р. (у подальших редакціях Порядку внутрішньо переміщена особа), почав проживати у квартирі свідка ОСОБА_7 не з метою відновлення (підтримання) сім`ї, а саме з метою користування житловою площею як тимчасово переміщена особа.

Таким чином показання обвинуваченого у тій їх частині, що він, подаючи УСЗН зазначені у обвинувальному акті заяви про надання відповідної допомоги, не сприймав свідка ОСОБА_7 як свою дружину, члена своєї сім`ї; розцінював її квартиру саме її особистою власністю попри придбання квартири за час їх шлюбу у 2005 р., та як тимчасово винайняту (зайняту) ним житлову площу у м. Ковелі Волинської області, заслуговують на увагу. Такі твердження приводять суд до висновку про відсутність у обвинуваченого за наведених вище обставин умислу на вчинення інкримінованого йому шахрайства.

Разом з тим суд відкидає доводи сторони захисту у тій їх частині, що встановлений судовим рішенням режим окремого проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 є доказом того, що за станом на час прибуття у м. Ковель Волинської області в якості тимчасово переміщеної особи його шлюб зі свідком ОСОБА_7 існував формально, так як та обставина, що шлюб між ними не розірваний по даний час сторонами не оспорюється та навіть при формальному існуванні шлюбу встановлення такого режиму проживання подружжя не заборонено за законом на майбутнє.

Крім того суд враховує, що обвинувачений після припинення виплати йому допомоги, добровільно сплачує кошти у рахунок повернення суми переплати, що було підтверджено в судовому засіданні копіями квитанцій, не заперечено представником потерпілого юридичної особи.
Також суд враховує, що починаючи з первинної редакції Порядку, що була чинною за станом на 13.11.14 р., п. 10 було передбачено право уповноважених органів перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.
У подальших редакціях цього ж пункту збережено право потерпілого юридичної особи на таку перевірку даних.
Доводи сторони обвинувачення у тій частині, що УСЗН було позбавлено права на проведення вчасної та систематичної перевірки даних щодо обвинуваченого, що впливають на його право на отримання такої допомоги, на увагу суду не заслуговують.
Крім того п. 11 Порядку передбачає, що суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги, вони стягуються у судовому порядку.
Обвинувачений після вимоги потерпілого юридичної особи про повернення отриманих ним сум допомоги як надміру виплаченої внаслідок незазначення ним у заяві про квартиру свідка ОСОБА_7 у м. Ковелі Волинської області, на відповідній правовій підставі узгодив добровільне повернення таких коштів частинами, що ствердила у судовому засіданні і сторона обвинувачення.
Таким чином суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не було надано доказів на підтверження наявності прямого умислу у діях обвинуваченого на заволодіння чужим майном шляхом обману, тобто, суб єктивної сторони ікримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а за сукупністю зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємов`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Доказів, що були б недопустимим, у розпорядження суду не надано.
За таких обставин, суд, оцінюючи докази з точки зору достатності, приходить до висновку, що доказів, на які покликається сторона обвинувачення, недостатньо для доведення наявності у діях обвинуваченого складу кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, тому ОСОБА_4 підлягає виправданню за цими нормами закону.
Крім того суд враховує, що у своїй ухвалі від 28.01.20 р. ВС у справі № 159/3357/18 провадження № 51-2570км19 зазначив, що виходячи з аналізу прийнятих судовими палатами Касаційного кримінального суду судових рішень та правових позицій (17.09.19 р. у справі провадження № 51-473км18, 31.10.19 р. у справі провадження № 51-1508км18, 26.09.19 р. у справі провадження № 51-6825км19), приходить до висновку, що за приховання особою або навмисне подання недостовірних даних про доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, настає цивільно правова, а не кримінальна відповідальність, тому виникає необхідність відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні від 17.09.19 р. (провадження № 51-473км19) ВС у складі суддів Першої палати, яким констатовано, що відображення особою недостовірних відомостей у документах, на підставі яких за особою встановлюється право на отримання соціальної допомоги та її розмір, має прямий причинний зв`язок з отриманою неправомірною вигодою, а тому факт наявності механізму щодо повернення надміру виплачених коштів в цивільно правовому порядку, не свідчить про неможливість застосування до неї належної правової процедури у виді кримінального переслідування та подальшого притягнення до відповідальності з вимогами кримінального закону.
Таким чином, суд прийшов до переконання, що стороною обвинувачення не доведено, що у діяннях обвинуваченого є склад інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України і його за цими нормами закону слід виправдати.
Щодо епізодів по обвинувачененю у підробленні та використанні підроблених документів.
Щодо обвинувачення за ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України, то оцінюючи у сукупності здобуті у судовому засіданні докази сторін, суд приходить до переконання про відсутність у діях обвинуваченого складів злочинів, передбачених цими нормами закону.
При цьому суд виходить з такого..
Частиною 1 ст. 358 КК України передбачена відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином - підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.
Частини 3 та 4 ст. 358 КК України, встановлюють відповідальність за вчинення повторно дій, передбачених ч. ч. 1 або 2 цієї статті, та, відповідно, за використання завідомо підробленого документа.
Відповідно до примітки до ст. 358 КК України, під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь - яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно - правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.
Тобто, предметом злочинів, передбачених ч. ч. 3 та 4 ст. 358 КК України, крім посвідчення документів, можуть бути лише офіційні документи.
Однак заява про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату
житлово - комунальних послуг, не відповідає критеріям, встановленим до офіційних документів, оскільки вона не видається, не складається та не посвідчується уповноваженим органом чи особою яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити, - а заповнюється заявником особисто за вимогами, встановленими КМ України.
Крім того, заповнена заява згідно з вимогами, передбаченими Порядком (п. 5), не потребує погодження або затвердження будь - якою службовою особою або представником органу державної чи виконавчої влади, юридичною особою чи приватним підприємцем, не вимагає нотаріального посвідчення або посвідчення відповідною печаткою чи штампом.
У правовій позиції ВС України, викладеній у постанові від 25.04.13 р. по справі № 5-10кс13, зазначено, що враховуючи нормативне визначення службового підроблення, офіційними документами визнаються ті з них, що складаються і видаються службовими особами від імені органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ та організації, незалежно від будь - якої форми власності, які посвідчують певні факти і події, що мають юридичне значення. Ці документи мають бути належним чином складені за формою та містити необхідні реквізити. Підроблення офіційних документів може полягати у повній фальсифікації або в частковій зміні змісту справжнього документа; способи підроблення документів можуть бути різні.
Тому заяви про призначення допомоги, написані обвинуваченим засобом заповнення запропонованих йому у приміщенні УСЗН попередньо надрукованих текстів з відповідними графами, у які ним було внесено відомості на отримання адресної допомоги, не можна вважати документом, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем, а так само документом, який посвідчує певні факти, що мають юридичне значення або надає певні права чи звільняє від обов`язків, іншим офіційним документом, який складений у визначеній законом формі та містить передбачені законом реквізити.
Певна форма такої заяви Порядком не визначалась. У ньому лише було визначено, які відомості має вказувати заявник у заяві такого характеру і які документи додавати до такої заяви. Такі заяви та додані до них документи підлягали уповноваженим державним органом обов"язковій перевірці перед прийняттям рішення про задоволення чи відхилення заяви.
Вносячи відомості у вказані вище заяви та зазначаючи в них інформацію, обвинувачений, як встановлено судом, не обманював УСЗН, та не підробляв офіційні документи. Отже вказані у обвинувальному акті заяви не є частиною злочинного умислу, спрямованого на заволодіння державними коштами (чужим майном) шляхом отримання їх як виплати допомоги внутрішньо переміщеним особам.
Таким чином, суд прийшов до переконання, що стороною обвинувачення не доведено, що у діяннях обвинуваченого є склад інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч. 1, 3 та 4 ст. 358 КК України і його за цими нормами закону його також слід виправдати.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст 100 КПК України.

Процесуальних витрат у справі немає.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 23, 24 КК України, ст. ст. 2, 84, 91-92, 94, 100, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у висунутому обвинуваченні за ч. ч. 1, 2 ст. 190, ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за відсутності у його діянні складу вказаних вище кримінальних правопорушень.
Речові докази у справі документи на 24 (двадцяти чотирьох) арк., що зазначені у постанові слідчого від 13.12.18 р., - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий:ОСОБА_1