Справа № 207/4251/15-к
Провадження № 1-кп/209/212/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське кримінальне провадження, внесеного в ЄРДР за 0000916, відносно обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 162 КК України
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не одружений, працював в Дніпродзержинському управлінні по експлуатації газового господарства, мешкав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше був засуджений:

- 27 червня 2008 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 14 квітня 2009 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст. 187, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 296, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, яким на підставі ч. 4 ст. 70 КК України поглинуто покарання, призначене вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 червня 2008 року і остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнився із місць позбавлення волі 25 червня 2011 року умовно-достроково на 1 рік 5 місяців,

ВСТАНОВИВ:

Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строк застосування якого був продовжений судом до 24 квітня 2020 року.

Прокурор ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , обгрунтовуючи його тим, що він обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115 КК України, його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, і на даний час існують ризики передбачені 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України:

- переховування від суду, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину і усвідомлює відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності вини;

- незаконного впливу на потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та свідків у цьому кримінальному провадженні, які на теперішній час не давали показань, оскільки ОСОБА_6 знає про місце їх мешкання, перебування, у зв`язку з тривалим проживанням та спілкуванням з потерпілими і свідками, має уявлення про їх звички та круг знайомств;

- вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_6 не має постійного місяця мешкання, має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за скоєння тяжких кримінальних правопорушень, на сьогоднішній день обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінальних правопорушень, що свідчить про стійку асоціальну поведінку обвинуваченого та дає можливість стверджувати про існування передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику.

Прокурор вважає, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вказаним ризикам, а тримання його під вартою у повній мірі буде відповідати меті, з якою застосовується цей винятковий вид запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримувала заявлене клопотання про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав, викладених у письмовому клопотанні. Наполягає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не зможе забезпечити запобігання вказаним нею ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_7 заперечувала проти продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що він тривалий час перебуває під вартою. Вважає, що прокурором не доведено наявність вказаних у клопотанні ризиків щодо ухилення обвинуваченого від суду, можливого впливу на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення. Просить застосувати відносно ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання його матері.

Вислухавши учасників судового розгляду, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .
Відповідно до ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим в частині 1 цієї статті, в тому числі: переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого чи свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
Розглядаючи питання про доцільність продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 162 КК України, за які може бути призначено покарання на строк до 10 років (замах на злочин передбачений п.1 ч.2 ст. 115 КК України) або довічне позбавлення волі.
ОСОБА_6 не перебуває у зареєстрованому шлюбі, немає зареєстрованого місця проживання та сталих соціальних зв`язків, тому суд вважає, що він може переховуватися від суду з метою уникнення можливого покарання за скоєне.

Суд вважає також, що перебуваючи на волі, ОСОБА_6 , який має не зняті і не погашені в установленому законом порядку судимості за скоєння тяжких кримінальних правопорушень, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку суду також існує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_6 може впливати на недопитаних свідків у кримінальному провадженні, з якими він особисто знайомий.

Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, як про це просить захисник, суд, вважає його таким, що не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти вказаним вище ризикам у кримінальному провадженні.
Відповідно ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає заставу обвинуваченому ОСОБА_6 у кримінальному провадженні щодо злочину проти життя та здоров`я двох осіб.

Керуючись статтями 176-178, 183, 194, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 16.00 години 19 червня 2020 року, без визначення застави, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 162 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дати її оголошення, або з дати отримання.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3