Справа № 308/3018/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2020 року за № 0000662, про продовження строку тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, непрацюючого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке 18 березня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000662, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.115 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
У клопотанні зазначено, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області за процесуального керівництва прокуратури Закарпатської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 18.03.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000662, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, придбав від невстановленої досудовим розслідуванням особи невстановлену досудовим розслідуванням вогнепальну зброю, та в подальшому умисно, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, зберігав та носив вказану вогнепальну зброю при собі допоки 17.03.2020 року о 21 год. 45 хв. її не використав. А саме: в момент керування своїм автомобілем марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Томаша Масарика в м. Мукачеві, виконуючи поворот ліворуч на вул. Михайла Токаря, здійснив два постріли в напрямку автомобіля марки «ЗАЗ Таврія» зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , одним з яких влучив у передню водійську дверку, чим саме спричинив вогнепальне поранення водія вказаного автомобіля ОСОБА_7 ., ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого з місця події зник.
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто як носіння, зберігання, придбання зброї без передбаченого законом дозволу.
Окрім цього, 17.03.2020 року близько 21 год. 45 хв. ОСОБА_5 , керуючи своїм автомобілем марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Томаша Масарика в м. Мукачеві, виконуючи поворот ліворуч на вул. Михайла Токаря, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою заподіяння смерті особі, яка керувала автомобілем, усвідомлюючи, що застосовує спосіб вчинення злочину, небезпечний для життя інших осіб, привів у готовність для стрільби невстановлену вогнепальну зброю та здійснив постріл в водійську дверку автомобіля марки «ЗАЗ Таврія» зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який в свою чергу рухався з вул. Михайла Токаря та здійснював поворот праворуч на вулицю Томаша Масарика в м. Мукачеві, в результаті чого водій автомобіля марки «ЗАЗ Таврія» зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав проникаюче вогнепальне поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкого кишківника та кісток тазу та внутрішньочеревну кровотечу. Однак ОСОБА_5 свій умисел на позбавлення життя потерпілого до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки внаслідок отриманого вогнепального поранення потерпілий ОСОБА_7 був доставлений каретою швидкої медичної допомоги до Мукачівської ЦРЛ.
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України, тобто закінчений замах на вчинення умисного вбивства.
Таким чином, як вказує слідчий, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України: носінні, зберіганні, придбанні зброї без передбаченого законом дозволу та закінченому замаху на вчинення умисного вбивства.
Шістнадцятого квітня 2020 року слідчим відділу СУ ГУНП за погодженням прокурора відділу прокуратури Закарпатської області було повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 України.
Шістнадцятого квітня 2020 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 12 червня 2020 року включно.
Слідчий вказує, що завершити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадження до строку закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме до 12 червня 2020 року, неможливо внаслідок особливої складності провадження та необхідності проведення низки слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчиненого правопорушення, а саме:
- долучити до матеріалів кримінального провадження висновок фототехнічної експертизи, що перебуває на виконанні в Закарпатському НДЕКЦ МВС України;
- долучити до матеріалів кримінального провадження висновок молекулярно-генетичної експертизи, що перебуває на виконанні в ДНДЕКЦ МВС України в м. Києві;
- долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-медичної експертизи по потерпілому, що на даний час перебуває на виконанні у експертів Мукачівського міжрайонного відділу судово-медичних експертиз, є важливою та має ключове значення в кінцевій кваліфікації кримінального правопорушення;
- долучити до матеріалів кримінального провадження висновок балістичної експертизи, яка перебуває на виконанні в Закарпатському НДЕКЦ МВС України;
- провести слідчий експеримент з потерпілим ОСОБА_7 , який наразі перебуває на амбулаторному лікуванні;
- з урахуванням зібраних доказів та отриманих судових експертиз визначитись з остаточною правовою кваліфікацією дій ОСОБА_5 та у випадку наявності законних підстав вирішити питання щодо повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри;
- вчинити процесуальні дії, пов`язані із закінченням досудового розслідування, передбачені ст. 290 КПК України.
Одночасно у ході досудового розслідування проводяться слідчі дії та оперативно-розшукові заходи (НСРД) щодо встановлення особи (осіб), які надали ОСОБА_5 зброю, могли сприяти у вчиненні даного кримінального правопорушення. Крім того, здійснюється перевірка причетності підозрюваного ОСОБА_5 до інших кримінальних правопорушень.
У клопотанні також зазначено, що обставинами, які перешкоджали завершити вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії у двохмісячний строк, є особлива складність кримінального провадження, тривале виконання призначених судових експертиз.
Необхідність продовження строку застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як зазначає слідчий, обумовлена тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити спроби незаконно впливати на свідків злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку слідчого, вказані ризики, які встановленні слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , наразі залишаються реальними і триваючими, продовжують об`єктивно існувати, тому подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 буде виправданим та необхідним, зокрема, з матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину пов`язаному з спробою умисного протиправного заподіяння смерті іншій особі, з огляду на спосіб вчинення злочину, правопорушення викликало особливий суспільний резонанс.

Беручи до уваги наведене, а також враховуючи, що ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки усвідомлює про неминучість покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, може незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також те, щоіснує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, слідчий просить слідчого суддю продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 до 60 днів, без визначення розміру застави.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримали та просили його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні.
Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою з підстав необґрунтованості підозри та відсутності ризиків впливу підозрюваним на потерпілого, вчинення ним іншого правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше не судимий, а також з огляду на вагітність його співмешканки та наявність стійких соціальних зв`язків. Крім того, захисник просила суд обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, заперечивши проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Статтею 29 Конституції України регламентовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).
Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:
1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості;
2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
За правилами ч. 2 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Згідно з приписами ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Як передбачено ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено що у провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000662, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 березня 2020 року, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 5 червня 2020 року.
Шістнадцятого квітня 2020 року слідчим відділу СУ ГУНП за погодженням прокурора відділу прокуратури Закарпатської області було повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 України.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 квітня 2020 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 12 червня 2020 року, без визначення розміру застави.
Як вбачається з матеріалів справи, обставини кримінального правопорушення та причетність ОСОБА_5 до його вчинення підтверджуються:
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 23.03.2020;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25.03.2020;
- висновком судового експерта ОСОБА_9 від 02.04.2020 №7/50;
- висновком судового експерта ОСОБА_9 від 13.04.2020 №7/58;
- висновком судового ОСОБА_10 від 22.0.2020 №2756/2757;
- висновком судового експерта ОСОБА_11 від 14.04.2020 № 16/33;
- протоколом огляду предметів від 27.03.2020 року;
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.04.2020 року та іншими матеріалами кримінального провадження.
Слідчий суддя дійшов переконання, що сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати пред`явлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень обґрунтованою. Разом з тим, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу (рішення Європейського суду з прав людини від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» та від 12 січня 2012 року у справі «Фельдман проти України»).
Зі спливом такого часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Оцінюючи ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду з позиції практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя зазначає, що даний ризик залишається актуальним, виходячи з тяжкості злочину, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється та суворості покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому, на думку слідчого судді, є велика вірогідність того, що під важкістю відповідальності, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
При цьому, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_5 16.04.2020 року не з`явився на судовий розгляд клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , яке було призначене на 14 год. 00 хв., відтак ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 квітня 2020 року було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що у свою чергу також свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Оцінюючи ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість незаконного впливу на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує, що показання свідків мають істотне значення для кримінального провадження, ОСОБА_5 відомі дані про потерпілого та свідків, а відтак, вплив на них матиме негативне значення для встановлення істини у кримінальному провадженні. Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків, експертів слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. При цьому слідчий суддя бере до уваги, що інкримінований підозрюваному злочин є злочином проти життя та здоров`я особи, а потерпілий ОСОБА_7 внаслідок протиправних дій підозрюваного отримав тілесні ушкодження. З огляду на вказане, слідчий суддя прийшов до переконання, що ризик незаконного впливу на свідків кримінального провадження, які під тиском підозрюваного можуть змінити показання, також є актуальним.
У зв`язку з наведеним, є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 під важкістю відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню. Відтак, слідчий суддя прийшов до переконання, що стороною обвинувачення доведена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вказані ризики не зменшилися та виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_5 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Доводи підозрюваного та захисників щодо необґрунтованості підозри та відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, нічим не підтверджені та спростовані у ході судового розгляду, оскільки у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри наданими слідчому судді доказами та підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
При цьому, аргументи, на які посилаються підозрюваний та його захисники, зокрема, наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, вагітність співмешканки, відсутність судимості, як підстави для відмови у задоволенні клопотання, на переконання слідчого судді, з огляду на обставини, встановлені в ході судового засідання, не спростовують доводи органу досудового розслідування і не є такими, що забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Стороною обвинувачення підтверджена необхідність виконання органом досудового розслідування ряду слідчих та процесуальних дій. Зокрема, з метою встановлення обставин, які мають значення у кримінальному провадженні № 0000662, постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 від 15 травня 2020 року призначено судову фототехнічну експертизу, постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 від 30.04.2020 року призначено комп`ютерно-технічну експертизу, постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 від 31.03.2020 року призначено молекулярно-генетичну експертизу, постановою старшого слідчого СВ Мукачвськоговідділу поліції ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_13 від 18.03.2020 року призначено судово-медичну експертизу, постановою старшого слідчого СВ Мукачвськоговідділу поліції ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_13 від 18.03.2020 року призначено балістичну експертизу. Вказані постанови направлено до Мукачівської міжрайонної судово-медичної експертизи, ДНДЕКЦ МВС України в м. Києві та Закарпатського НДЕКЦ МВС України. На даний час експертизи не завершені.
Крім того, органу досудового розслідування необхідно провести слідчий експеримент з потерпілим ОСОБА_7 , який перебуває на амбулаторному лікуванні, та завершити слідчі дії та оперативно-розшукові заходи (НСРД).
Слід також зазначити, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 5 червня 2020 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до чотирьох місяців, а саме до 16 серпня 2020 року.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, слідчий суддя прийшов до переконання, що клопотання підлягає задоволенню, а строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_5 продовженню до 60 днів, а саме до 07 серпня 2020 року включно, оскільки стороною обвинувачення доведено обгрунтованість підозри, а також те, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та існують об`єктивні обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, що виправдовує подальше тримання підозрюваного під вартою.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 199, 205, 309, 376, 392 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 60 днів, а саме до 07 серпня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Дата та час оголошення повного тексту ухвали 12 червня 2020 року 15 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1