Провадження № 1-кп/947/633/20
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу

31.03.2020 м.Одеса

Колегія суддів Київського районного суду м.Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщені суду питання подальшого тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000579 від 14.02.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 ,
законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8 , а також її представника адвоката ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника запрошеного на окрему процесуальну дію адвоката ОСОБА_10 ,
ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки строк дії попередньої ухвали суду закінчується.
Прокурор вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки ризики, які були враховані судом при обранні і продовженні найсуворішого запобіжного заходу на сьогодення не відпали, не знизилися, залишаються актуальними. Так, ОСОБА_5 може вчинити дії спрямовані на переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інші злочини. Наведені ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, обвинувачується у скоєні злочину відносно неповнолітньої потерпілої, не має постійного місця проживання в Одесі, проживає в різних місцях в орендованому житлі, не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, а на прожиття заробляє випадковими заробітками. Застосування менш тяжких видів запобіжного заходу з огляду на наведені ризики не допустимо.
Законний представник неповнолітньої потерпілої та її представник підтримали позицію прокурора.
Сторона захисту заперечила проти продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, оскільки прокурор не довів ризики, звернувся до суду без письмового клопотання, а ОСОБА_5 є батьком двох неповнолітніх дітей, одружений та має постійне місце проживання.
Адвокат ОСОБА_10 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, яке підтримав обвинувачений.
Сторона обвинувачення заперечила проти клопотання захисника.
Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що необхідно продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого, виходячи з наступного.
Так відповідно до ст.132 КПК України прокурором доведено і з обвинувального акту та доданих до нього матеріалів вбачається, що на обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, зібрані певні докази, які досліджуються судом.
Відповідно до ст.177 КПК України прокурором доведена наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений:
може ухилятися від суду, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини, а також тому, що в нього відсутнє постійне місце проживання в Одесі, проживав без родини в різних місцях в орендованому житлі;
іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки в нього відсутні офіційне джерело прибутку, стійкі соціальні зв`язки, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину щодо неповнолітньої особи, оспорює обвинувачення.
Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Ічин та інші проти України».
Суспільство, у тому числі потерпіла та її родичі, вправі очікувати від суду рішень на користь захисту гарантованих Конституцією України особистої недоторканності особи, її життя і здоров`я, а тому суспільний інтерес переважає над особистою волею обвинуваченої особи.
При цьому суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, відповідно до якої ризик втечі або ухилення від правосуддя зменшується з часом, про те, зважаючи на викладені обставини, зокрема на наявність вказаних чітких ознак справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистості, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зважаючи, що такий суспільний інтерес в даному провадженні переважає над особистими інтересами обвинуваченого.

Тому законних підстав для зміни запобіжного заходу на даний час не вбачається.
Застава, відповідно до ст.183 КПК України не обирається, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_5 на строк 60 діб, тобто до 30.05.2020. Ухвала втрачає свою дію о 16.00 год. 30.05.2020.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копію ухвали відправити до ДУ «Одеській слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.
Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_1