В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2020 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000186 від 02 квітня 2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з професійно технічною освітою, українця, громадянина України, не працюючою, неодруженого, інваліда 3 групи загального захворювання, не військовозобов`язаного, не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч.3 ст.185 КК України;
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 органами досудового розслідування обвинувачується в тому, що він 16.03.2020 приблизно о 01:00 год. перебуваючи в АДРЕСА_1 , переслідуючи мету на таємне заволодіння чужим майном, реалізуючи свій злочинний умисел до легкої наживи, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, відкривши незамкнену хвіртку, що веде до домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , потрапив на його територію, де підійшовши до підсобного приміщення та пошкодивши навісний замок на які замикались дерев`яні двері, потрапив у середину до підсобного приміщення, де виявив два велосипеда марки «Україна», що належать ОСОБА_5 .
Після чого, узявши один із вказаних вище велосипедів марки «Україна» блакитного кольору, непомітно вийшовши із території домоволодіння ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав ОСОБА_5 матеріального збитку, згідно із висновком судово-товарознавчої експертизи №2732/2733/20-21 від 13.04.2020 на суму 413 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднані із проникненням у інше приміщення.
Окрім того, 28.03.2020 року приблизно о 01:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , переслідуючи мету на таємне заволодіння чужим майном, реалізуючи свій злочинний умисел до легкої наживи, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, діючи повторно, відкривши незамкнену хвіртку, що веде до домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , потрапив на його територію, де підійшовши до підсобного приміщення та пошкодивши навісний замок на які замикались дерев`яні двері, потрапив у середину до підсобного приміщення, де виявив велосипед марки «Україна», що належать ОСОБА_5 .
Після чого, узявши вказаний вище велосипед марки «Україна» блакитного кольору, непомітно вийшов із території домоволодіння ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав ОСОБА_5 матеріального збитку, згідно із висновком судово-товарознавчої експертизи №2732/2733/20-21 від 13.04.2020 на суму 782 гривні.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднані із проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно.
Виходячи з аналізу норм ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Виходячи з аналізу частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).
Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи допитаний під час судового розгляду, в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованих йому злочинах, які передбачені ч.3 ст.185 КК України і викладені в обвинувальному акті від 21.04.2020 року, щиро розкаявся, просив його суворо не карати. Суду показала, що злочин вчинила за обставин, викладених вище, а саме 16.03.2020 та 28.03.2020 біля 01.00 години проникав двічі до домоволодіння громадянки ОСОБА_5 , де із підсобного приміщення викрав два велосипеди «Україна».
Обвинувачений ОСОБА_3 виявляє жаль з приводу вчинених ним злочинів, запевнив суд, що готовий нести покарання за вчинені (злочини) кримінальні правопорушення і в подальшому не вчинятиме подібних та будь - яких кримінальних правопорушень.
Прокурор Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_4 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_5 під час проведення підготовчого судового засідання подала письмову заяву, згідно якої просила підготовче судове засідання та судове засідання проводити у її відсутність, тому як по причині похилого віку та карантинних обмежень встановлених державою не має можливості з`явитися до суду. З приводу міри покарання обвинуваченого покладалася на розсуд суду.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованих йому злочиніах, які передбачені ч.3 ст.185 КК України і викладені в обвинувальному акті від 21.04.2020 року, та беручи до уваги думки прокурора ОСОБА_4 , показання обвинуваченого ОСОБА_3 , за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_3 розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції у суду немає.
Суд також роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 , що при таких обставинах він позбавляється права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.
Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінального провадження за правилами ч.3 ст.349 КПК України.
За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Слід зазначити, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Так, оцінюючи всі досліджені у судовому засіданні докази, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, на підставі всебічного, повного й неупередженого дослідження характеризуючи відомостей та обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору взаємозв`язку й достатності для прийняття відповідного процесуального рішення, «поза розумним сумнівом» дійшов висновку про вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 злочинів а саме в таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаній із проникненням у інше приміщення, а також в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній із проникненням у інше приміщення, вчиненої повторно, а тому його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами, особу обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 на обліку в психіатра та на обліку в нарколога не значиться, за місцем проживання характеризується з задовільної сторони, вибачилася перед потерпілим, з приводу міри покарання потерпіла сторона покладалася на розсуд суд. Ці обставини суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.
Відповідно до абзацу 17 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З досудової доповіді, що складена старшим інспектором Жмеринського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області майором внутрішної служби ОСОБА_6 від 22.05.2020 року вбачається, що ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не притягувався, вчинила умисний тяжкий злочин, проте щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, неодружений, проживає разом із своєю матірю; на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра Жмеринської ЦРЛ не перебуває, за місцем проживання зарекоментував себе з задовільної сторони. Також, обвинувачений не заперечує злочинності своїх дій, розуміє, що вчинив злочин, але висловлює бажання до змін способу свого життя, заперечує можливість вчинення злочинів у подальшому. Ризик повторного вчинення злочину оцінюється як високий. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Відповідно до висновку досудової доповіді старшого інспектора Жмеринського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_6 , виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі не певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства.
З урахуванням обставин, що пом`якшують та пом`яшкують покарання особи ОСОБА_3 , соціально-психологічної характеристики останнього наданої працівником органу пробації, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння та наслідків діяння, а саме: що він щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, з врахуванням думки потерпілого, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання й звільнення його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, але за умови контролю за його поведінкою встановленням йому іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України.
Цивільний позов у данному кримінальному провадженні не заявлявся.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що по справі понесені процесуальні витрати за проведення експертиз у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експерта спеціалізованих державних установ.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу, підстав для його обрання немає.
Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до п.п.1,2 ч.1, ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Речові докази: два велосипеди марки «Україна», блакитного кольору, які зберігаються в кімнаті речових доказів Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькі області, повернути потерпілій (власнику) ОСОБА_5 попередньо знявши накладений арешт ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_7 від 15.04.2020 року.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні за проведення Вінницьким відділенням КНДІСЕ експертизи в сумі 490 (чотириста дев`яносто) грн.. 32 коп..
Згідно зі ст.ст.376,392, 393, 395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Жмеринського
міськрайонного суду ОСОБА_1