Справа № 552/1354/20
Провадження №1-кс/552/654/20
У Х В А Л А
Іменем України

24.03.2020 м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Відділення №1 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Відділення №1 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Відділення №1 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Полтавської місцевої прокуратури, про арешт майна.

В клопотанні вказував, що провадженні ВП №1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000707 від 19 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України.

Дане кримінальне провадження розпочато за повідомленням служби «102» про підготовку до вибуху шляхом замінування ТРЦ «Київ», що розташований за адресою: м.Полтава, вул.Зіньківська 6/1 А.
Досудовим розслідуванням було встановлено, що о 16 год. 12 хв. 19.03.2020 року неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , перебуваючи по вулиці Сортувальна, 33 а, в м.Полтава використавши мобільний телефон марки «Хіаоmі МІ А2», який належав знайомій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зателефонував із абонентського номера оператора мобільного зв`язку «ПрАТ «ВФ України» № НОМЕР_1 на номер екстреної служби 911, повідомивши оператора про завідомо неправдиву підготовку до вибуху шляхом замінування ТРЦ «Київ», що розташований за адресою: м.Полтава, вул.Зіньківська 6/1 А.
19.03.2020 мобільний телефон марки «Хіаоmі МІ А2» ІМЕІ- 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ-2: НОМЕР_3 слідчому для огляду добровільно надала ОСОБА_4 .

Постановою слідчого від 19.03.2020 вказаний мобільний телефон та сім-карта оператора мобільного зв`язку «ПрАТ «ВФ України» з № НОМЕР_1 визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000707.
Тому з метою забезпечення збереження речового доказу слідчий просив накласти на нього арешт.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те, що не вбачає в цьому сенсу.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах та заслухавши думку учасників судового провадження, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 ч.2 ст. 170 КПК України також передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України в свою чергу передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що 19 березня 2020 року вказаний вище мобільний телефон слідчому для огляду добровільно надала ОСОБА_4 .

Постановою слідчого СВ Відділення № 1 Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області від 19 березня 2020 року мобільний телефон марки «Хіаоmі МІ А2» ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , ІМЕІ-2: НОМЕР_3 та сім-карту оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_1 визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.
Забезпечення збереження речових доказів є самостійною підставою для накладення арешту на майно.
Тому слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на вказані речові докази.

Вирішуючи питання про обсяг обмежень, що застосовуються у зв`язку з накладенням арешту, слідчим суддею враховано, що вказані речові докази добровільно власником надано слідчому для огляду. Слідством здійснено необхідну фіксацію слідів кримінального правопорушення, що збереглися на речових доказах, здійснено його огляд.

Тому з метою мінімізації обмежень власника у реалізації його права власності щодо належного йому майна та з метою збереження необхідного балансу між інтересами слідства щодо встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення та інтересами власника, вважаю за необхідне передати вказані речові докази на зберігання власнику ОСОБА_4 та накласти заборону на відчуження та розпорядження телефоном, без обмеження у праві володіння, користування.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170 КПК України,

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Хіаоmі МІ А2» ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , ІМЕІ-2: НОМЕР_3 та сім-карту оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_1 з позбавленням права відчуження та розпорядження вказаними речовими доказами, без обмеження у праві володіння, користування до його скасування у встановленому законом порядку.
Телефон марки «Хіаоmі МІ А2» ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , ІМЕІ-2: НОМЕР_3 та сім-карту оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_1 передати на зберігання власнику ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1