Провадження №1-кп/523/1356/19
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

17.12.2019 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 та обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0003310 від 31 серпня 2019 року із звинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслава Київського області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , з корисливих мотивів та з метою таємного викрадення належного його бабусі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майна, загальною вартістю 8205 грн, кожного разу з окремим відповідним умислом, скориставшись відсутністю останньої в житлі, здійснив крадіжки з місця сумісного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 : 1) 09 червня 2019 року телевізору марки «LG», вартістю 5500 грн; 2) 21 липня 2019 року мобільного телефону «Nokia 6125», вартістю 780 грн; 3) наприкінці липня 2019 року двох чавунних радіаторів системи опалення, на 4 та 7 секцій, загальною вартістю 1925 грн, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений вину у вчиненому визнав в повному обсязі, підтвердив в своїх показаннях сутність пред`явленого йому обвинувачення та пояснив, що в літній період цього року він не мав роботи та засобів матеріального існування, у зв`язку із чим, вирішив здавати до ломбарду чи перепродавати вищезазначене коштовне майно, яке належало його бабусі та знаходилося в квартирі, що він і здійснив у відсутність потерпілої. В даний час про вчинене жалкує, щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого потерпілою та обвинуваченим, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_5 дій, які полягали в тому, що він, з корисливих мотивів та з метою таємного викрадення належного його бабусі ОСОБА_4 майна, загальною вартістю 8205 грн, кожного разу з окремим відповідним умислом, скориставшись відсутністю останньої в житлі, здійснив крадіжки з місця сумісного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 : 1) 09 червня 2019 року телевізору марки «LG», вартістю 5500 грн; 2) 21 липня 2019 року мобільного телефону «Nokia 6125», вартістю 780 грн; 3) наприкінці липня 2019 року двох чавунних радіаторів системи опалення, на 4 та 7 секцій, загальною вартістю 1925 грн, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Зазначені дії суд кваліфікує в першому епізоді за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а в другому і третьому епізодах за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд визнає щире каяття в якості обставини, яка пом`якшує покарання, а також констатує про відсутність обставин, які б його обтяжували.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує дані про перше притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, його неофіційне працевлаштування в якості вантажника, висловлені наміри подальшого відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та відсутність до нього позовних вимог від потерпілої.

З урахуванням вищевикладеного, а також позиції прокурора та потерпілої, які не наполягали на призначенні обвинуваченому суворого покарання, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку.

Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати.

Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів: мобільний телефон «Nokia 6125» - вважати повернутим потерпілій ОСОБА_4 ; диск з відеозаписами зберігати в матеріалах досудового розслідування.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1