КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/90/2020 . Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 28 листопада 2019 року,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
власника майна ОСОБА_7 ,
представника власника майна ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 28 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП України в Київській області капітана поліції ОСОБА_9 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000516 від 16.11.2019 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 246 КК України.

Слідчому, який уповноважений на проведення досудового слідства в даному кримінальному провадженні, - вирішити питання щодо майна, щодо якого відмовлено у задоволенні клопотання слідчого, - в порядку та на умовах, які передбачені ч. 3 ст. 173 КПК України.
Невиконання даної ухвали посадовими особами СВ Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області тягне за собою відповідальність, передбачену Законом.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000516 від 16.11.2019 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 246 КК України і накласти арешт на виявлені та вилучені 15.11.2019 під час проведення працівниками Кагарлицького відділення поліції Обухівського ВП ГУ НП в Київській області огляду місця події, речі, а саме: бензопилу марки «Foresta FA-45 Pc/н НОМЕР_1 », колісний трактор марки МТЗ 80 р.н. НОМЕР_2 , причеп без реєстраційного номера та частини порізаних дерев різних розмірів, загальна кількість яких 15 шт.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що в ухвалі слідчий суддя зазначив, що у судовому засіданні не доведено, що відбулась подія кримінального правопорушення, а саме відсутні належні та допустимі докази на підтвердження місця вчинення злочину на 6 виділі кварталу № 24 Кагарлицького лісництва (відсутні правоустановлюючі документи на вищевказану земельну ділянку). Відповідно не доведено, що порубку дерев здійснено на земельній ділянці, яка межує із вищевказаною, та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .
Проте апелянт вважає, що дане твердження не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки у матеріалах кримінального провадження міститься заява ДП «Ржищівський лісгосп», акт огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства, де зазначено місце вчинення злочину, так і протокол огляду місця події від 15.11.2019, який проводився за участю інженера охорони та захисту лісу ДП «Ржищівський лісгосп» та на якому зафіксовано місце вчинення злочину.
Також апелянт зазначає, що твердження слідчого судді, що слідчим допущено помилку при складанні протоколу огляду, під час якого вилучено майно, оскільки копія протоколу не була вручена особі, у якої вилучено майно, є безпідставним, так як ч. 2 ст. 168 КПК України та ч. 7 ст. 237 КПК України, не містить вимоги щодо вручення копії протоколу огляду, під час якого здійснювалось тимчасове вилучення майна. Слідчим до матеріалів клопотання долучено квитанцію про прийняття речових доказів на зберігання, а матеріали клопотання не містять доказів, які підтверджують висновки суду про неналежне зберігання речових доказів.
Апелянт вважає, що у даному випадку слідчим доведено необхідність арешту майна з метою його збереження, як речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
На обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що 28.11.2019 слідчим суддею оголошено короткий текст ухвали, зі змісту якого вбачається, що повний текст ухвали буде проголошено 03.12.2019, проте, повний текст судового рішення отримано 09.12.2019.
Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи прокурора, щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку він підтримав в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просив про її задоволення, доводи власника майна та його представника про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, апеляційна скарга прокурора задоволенню з таких підстав.
Враховуючи, що повний текст ухвали від 28.11.2019 р. було оголошено 05.12.2019 року та отримано прокурором 09.12.2019, що фактично позбавляло можливості останнього, подати мотивовану апеляційну скаргу у встановлений законом п`ятиденний термін з дати постановлення оскаржуваної ухвали, оскільки останньому не було відомо обґрунтування прийняття такого рішення, тому колегія суддів вважає, що строк подачі апеляційної скарги прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , пропущено з поважних причин.
Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, СВ Кагарлицького відділення поліції Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні за № 0000516 від 16.11.2019 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 246 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.11.2019 року о 16 години 38 хвилини в чергову частину Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення про те, що 15.11.2019 близько 16 години 38 хвилин невідомі особи на 6 виділі кварталу №24 Кагарлицького лісництва здійснювали незаконну порубку дерев.

15.11.2019 року під час огляду місця події, а саме ділянки землі, яка розташована в лісі поблизу с.Великі Пріцьки Кагарлицького району, на 6 виділі кварталу №24 Кагарлицького лісництва було виявлено порубку дерев породи «Акація» та «Клен» в загальній кількості 9 дерев, а також:
- бензопилу марки «Foresta FA-45 Pc/н WL»
- колісний трактор марки МТЗ 80 р.н. НОМЕР_2 , (свідоцтво серії НОМЕР_3 зареєстрований на ОСОБА_7 ) до якого приєднаний причеп без реєстраційного номера в якому знаходяться частини порізаних дерев породи «Акація» та «Клен» різних розмірів, загальна кількість яких 15 шт.

Також на даній ділянці землі було виявлено залишки від порізаного вищевказаного дерева у виді гілок з листям та пеньків, а також стружку від порізаних дерев.
З показів свідка ОСОБА_7 стало відомо, що 15.11.2019 року він попросив свого сина ОСОБА_10 порізати повалені дерева, які знаходяться на ділянці землі прилеглої до лісу, що по вул. Шевченка в с. В.Пріцьки, яка належить йому на праві власності.
По даному факту внесено відомості до ЄРДР № 0000516 від 16.11.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, за фактом незаконної порубки захисних та інших лісових насаджень.
16.11.2019 постановою т.в.о. начальника СВ Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_11 виявлені та вилучені 15.11.2019 під час проведення працівниками Кагарлицького відділення поліції Обухівського ВП ГУ НП в Київській області огляду місця події речі, а саме: на бензопилу марки «Foresta FA-45 P c/н НОМЕР_1 », колісний трактор марки МТЗ 80 р.н. НОМЕР_2 , причеп без реєстраційного номера та частини порізаних дерев різних розмірів, загальна кількість яких 15 шт, визначено речовими доказами.

19.11.2019 слідчий СВ Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000516 від 16.11.2019 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 246 КК України, яке виявлене та вилучене 15.11.2019 під час проведення працівниками Кагарлицького відділення поліції Обухівського ВП ГУ НП в Київській області огляду місця події, речі, а саме:

- бензопилу марки «Foresta FA-45 Р с/н НОМЕР_1 , яка поміщена на тимчасове збереження до камери схову речових доказів Кагарлицького ВП, що по вул. Ярослава Мудрого, 13 в м.Кагарлик.
- колісний трактор марки МТЗ 80, р.н. НОМЕР_4 (свідоцтво серії НОМЕР_3 , зареєстрований на ОСОБА_7 ), до якого приєднаний причеп без реєстраційного номера, в якому знаходяться частини порізаних дерев породи «Акація» та «Клен» різних розмірів, загальна кількість яких - 15 шт., який поміщений до автомобільного майданчику Кагарлицького ВП, що по вул. Ярослава Мудрого. 13 в м. Кагарлик.
Метою арешту вилучених речей є забезпечення їх збереження як речових доказів.
28 листопада 2019 року ухвалою слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП України в Київській області капітана поліції ОСОБА_9 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000516 від 16.11.2019 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 246 КК України.

Відмовляючи в даному клопотанні, яке внесене в межах кримінального провадження № 0000516 від 16.11.2019 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання дослідив матеріали, додані до клопотання, вислухав доводи сторони обвинувачення, власника майна та його представника, та прийшов до висновку, що слідчим та прокурором в судовому засіданні не доведено, що відбулася подія кримінального правопорушення, а саме, - відсутні належні та допустимі докази на підтвердження місця вчинення злочину, а саме, - відсутні відомості щодо 6 виділу кварталу № 24 Кагарлицького лісництва (відсутні правоустановлюючі документи на вищевказану земельну ділянку). Слідчим, ні прокурором не доведено, що порубку дерев здійснено на земельній ділянці, яка межує з вищевказаною, та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .

Також слідчий суддя послався на те, що при складанні протоколу огляду місця події слідчим допущено суттєву процесуальну помилку, так після складання такого протоколу, під час чого було вилучено майно, копія протоколу не була вручена особі, у якої вилучено майно, що є суттєвим процесуальним порушенням. Слідчим не забезпечено схоронності вилученого майна у повній відповідності до Порядку, а прокурором процесуальним керівником по даному кримінальному провадженню не забезпечено належний контроль за зберіганням таких речових доказів, що викликає непереборний сумнів у слідчого судді щодо об`єктивних характеристик такого майна (ваги, фізико хімічних властивостей, його походження, тощо), та виключає використання такого майна, як належного та допустимого доказу у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевказані недоліки, які були допущені слідчим під час досудового слідства по даному кримінальному провадженні, та відсутність дієвого контролю з боку прокурора, - процесуального керівника, слідчий суддя прийшов до висновку, що дане клопотання слідчого до задоволення не підлягає.
Разом з тим, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, мають бути враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Разом з тим, на думку колегії суддів, ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання є формальною та не містить обґрунтування підстав, передбачених ст. ст. 170, 171 КПК України для відмови у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.
Так, як встановлено під час апеляційного розгляду, є достатні підстави вважати, що майно на яке прокурор просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки є речовим доказом у кримінальному провадженнівідповідно до постановислідчого від 16.11.2019 року та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні слідчого.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, може бути приховане чи знищене арешт є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження.
Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Крім цього, відповідно до абзацу другого частини десятої статті 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Отже, дослідивши зазначені обставини суд апеляційної інстанції не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження не встановлено.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Колегія суддів при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
З урахуванням вказаних обставин для забезпечення проведення всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку, що у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, в даному кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на майно, оскільки необхідність арешту доведена слідчим та прокурором.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Поновити прокурору у кримінальному провадженні прокурору Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 28 листопада 2019 року.
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 28 листопада 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП України в Київській області капітана поліції ОСОБА_9 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000516 від 16.11.2019 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 246 КК України,- скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП України в Київській області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000516 від 16.11.2019 року задовольнити.
Накласти арешт на виявлені та вилучені 15.11.2019 під час проведення працівниками Кагарлицького відділення поліції Обухівського ВП ГУ НП в Київській області огляду місця події речі, а саме: на бензопилу марки «ForestaFA-45 P c/н НОМЕР_1 », колісний трактор марки МТЗ 80 р.н. НОМЕР_2 , причеп без реєстраційного номера та частини порізаних дерев різних розмірів, загальна кількість яких 15 шт.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4