17.02.2020 ЄУН № 317/2518/19
УХВАЛА

Іменем України

17 лютого 2020 року колегія суддів Хортицького районного суду м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

членів колегії : суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів, посилаючись на продовження існування ризиків, які були підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ризиків переховування від суду та незаконного впливу на свідків.

Захисник ОСОБА_7 вважає, що підстави для продовження дії запобіжного заходу відсутні, просить змінити обраний запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, з покладенням певних процесуальних обов`язків на обвинуваченого, вважаючи, що такий запобіжний захід цілком забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Прокурор та потерпілий ОСОБА_8 за клопотанням захисника про зміну запобіжного заходу заперечують.

Потерпілий ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку дії запобіжного заходу, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків.

Обраний запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінуються обвинуваченому, позбавляє обвинуваченого можливості перешкодити інтересам правосуддя. Вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 не є перешкодою для його тримання під вартою.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені ч.2 ст.183 КПК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу, суд виходить із того, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з позбавленням життя двох осіб, за яке передбачене покарання до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, що дає достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, не маючи стійких соціальних зв`язків, може уникати участі у судовому засіданні та переховуватися від суду.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 не виправдовує такий ступінь втручання у його права та свободи, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Також колегія суддів враховує, що судом визначено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та встановлено порядок їх дослідження, а саме: допит потерпілого, дослідження письмових доказів, допит свідків, допит обвинуваченого. Судом на даний час досліджені письмові докази, допитані не усі свідки.

Таким чином, на даний час, за кримінальним провадженням не усі свідки допитані, обвинувачений ОСОБА_6 обізнаний з приводу пояснень свідків на досудовому слідстві, що дає підстави вважати на наявність ризику незаконно впливати на свідків.

Крім того, суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, а характер та ступінь тяжкості діянь, в яких він обвинувачується, сукупність інших обставин однозначно свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, які існували при обранні та продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як інші заходи в достатній мірі не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводи захисника щодо зміни застосованого запобіжного заходу на домашній арешт суд вважає необґрунтованими, оскільки міцність соціальних зв`язків належними доказами суду не доведена, суду навіть не повідомлена адреса, за якою захисник вважає за доцільне обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та не надана довідка щодо осіб , які мешкають за адресою запропонованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи вищевикладене, керую чись ст.ст. 176, 177, 183, 331, 369-372, 392 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт -залишити без задоволення.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» до 18 квітня 2020 року (включно).

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - для виконання; захиснику, прокурору та обвинуваченому вручити для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суду м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Члени колегії :

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3