Справа № 438/120/20
провадження №1-кп/457/45/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці кримінальне провадження № 438/120/20 (провадження1-кп/457/45/20) про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 17.01.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Дережичі, Дрогобицького району, Львівської області, українцем, громадянином України, не одруженим, освіта середньо-спеціальна, не працюючим, проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 16.08.2016 року вироком Бориславського міського суду Львівської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком три роки та згідно ст. 89 КК України раніше не судимий,

за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 17 січня 2020 року близько 20.30 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та корисливий мотив, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник в приміщення квартири АДРЕСА_2 , звідки намагався викрасти майно ОСОБА_6 , а саме: тостер марки «MAGIO» вартістю 320 гривень, мультиварку марки «REDMOND» вартістю 1100 гривень, електрообігрівач марки «FLAMINGO» вартістю 800 гривень, порохотяг марки «ZELMER» вартістю 1800 гривень, бувшу у вжитку викрутку довжиною 14 см. з пластмасовою ручкою вартістю 30 гривень, бувшу у вжитку викрутку довжиною 21 см. з дерев`яною ручкою вартістю 50 гривень, бувші у вжитку плоскогубці вартістю 70 гривень, а всього майна на загальну суму 4170 гриввень, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий на місці вчинення злочину працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаного з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав частково, а по суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що 17.01.2020 року близько 19.00 год. він прийшов до квартири потерпілого, щоб переночувати. У середину квартири він заліз через вікно, оскільки воно було не до кінця зачинене. Він натиснув на вікно і воно відкрилось. Проникши в хату, він ходив по квартирі та шукав їсти, однак нічого не знайшов. Речі він не брав, а всі речі по хаті порозкидав працівник поліції Луців.

Крім часткового визнання вини обвинуваченим, його вина доводиться наступними доказами, які безпосередньо досліджені у судовому засідані.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання 12.03.2020 року з`явився, з приводу призначення міри покарання обвинуваченому просив покарати відповідно до закону та пояснив суду, що у нього у приватній власності є будинок по АДРЕСА_3 . Близько трьох місяців там ніхто не проживав. 17.01.2020 року до нього подзвонив працівник поліції і сказав йому, що хтось є в його будинку. Обвинувачений заліз в будинок через вікно, бо був розбитий вазонок, який впав з підвіконника і це почули сусіди та викликали поліцію. Коли вони відчинили двері, то було темно і ОСОБА_8 був у проході між кухнею і спальнею. Він спитав його, хто він є, але обвинувачений мовчав. Усі двері у шафах були відкриті, шухляди і дверцята на кухні також відкриті, електроприбори стояли не на своїх місцях. Порохотяг був посередині кімнати, обігрівач був знятий з стіни та знаходився біля порохотяга посередині кімнати, мультиварка також біля порохотяга. Напередодні у своїй квартирі він був цього ж числа о 13.00 год. Всі названі вище речі знаходились на своїх звичних місцях, а десь о 20.00 год. коли він зайшов у будинок з поліцейським, то все в квартирі було перевернуто.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що він є працівником поліції Бориславького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області. Він заступив на чергування у січні 2020 року і близько 20.00 год. на планшет прийшло повідомлення, що хтось проникає у житлове приміщення. Приїхавши на місце виклику вони з напарником обійшли будинок і викликали на допомогу групу охорони. Він побачив, що хтось скоріше за все був у будинку, так як на двох вікнах він побачив сліди віджиму. Після приїзду власника, він заходив з ним в квартиру.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснив, що він являється прпцівником Бориславького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області і він знає обвинуваченого, бо той являється раніше судимим. Пам`ятає, що у січні 2020 року він заступив на зміну із ОСОБА_11 . Їм на службовий планшет прийшло повідомлення, що хтось проник в житлове приміщення. Коли вони приїхали на місце виклику, то почали проводити візуальний огляд. Пізніше прибув наряд охорони. Коли вони проходили біля вікон квартири, то зауважили, що ручки на вікні знаходяться у неправильному положенні. В подальшому до них ще під`їхав власник квартири і він з ним та ще одним працівником служби охорони зайшли в квартиру. Зайшовши в квартиру вони побачили ОСОБА_12 , який стояв у кухні в дальньому куті, а біля нього на підлозі стояв якийсь електроприлад.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 пояснив, що він працює начальником сектрору кримінальної поліції Бориславського ВП. В січні місяці 2020 року він був у складі слідчо-оперативної групи і їм поступило повідомлення, що невідома особа проникає у житло. Тут виїхав наряд групи реагування ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Пізніше вони зателефонували до нього і сказали, що хтось є скоріше за все у квартирі. Через пошукову систему вони розшукали власника квартири, який приїхав та відкриив двері квартири і вони побачили обвинуваченого. В подальшому працівник поліції ОСОБА_15 вивів ОСОБА_12 з квартири, а він з слідчим проводили огляд місця події. Візуально було помітно, що по середині кімнати стояли порохотяг і мультиварка, а в іншій кімнаті по середині стояв обігрівач і ще щось. Він також проводив особистий обшук ОСОБА_12 , під час якого було виявлено викрутку, плоскогубці і якісь рукавиці.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 пояснив, що він працює водієм в службі охорони. 17.01.2020 року близько 19.50 год. на службовий планшет прийшло повідомлення, що хтось проникає у житлове приміщення. Вони виїхали обстежити територію і він побачив, що хтось є у середині будинку, бо ручка на вікні спочатку була відкрита, а пізніше закрита. Пізніше вони блокували двері та в подальшому приїхала слідчо-оперативна група, й разом вони виявили обвинуваченого. Він заходив в квартиру, зокрема, на кухню, де були повисовувані дверцята і шухляди.

Крім того, винуватість ОСОБА_3 стверджується письмовими доказами, які безпосередньо досліджені судом, а саме:

1.Електронним рапортом від 17.01.2020 року, в якому зазначено звернення ОСОБА_17 до служби 102 Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, про те, що двоє невідомих осіб ходили біля вікон сусідського будинку, та намагались проникнути до житла.

2.Заявою ОСОБА_6 від 17.01.2020 року на ім`я начальника Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівський області, в якій він просить прийняти до невідомої особи, яка 17.01.2020 року близько 20.30 год. яка шляхом віджиму металопластикового вікна проникла в приміщення його квартири, з якої намагалась таємно викрасти майно.

3.Протоколом огляду місця події від 17.01.2020 року з фототаблицею, згідно якого проводився огляд приміщення квартири АДРЕСА_2 .

4.Постановою про визнання предмета як речового доказу від 18.01.2020 року, згідно якої тостер марки «MAGIO» білого кольору, мультиварку марки «REDMOND» - сірого та чорного кольору, електрообігрівач марки «FIAMINGO» білого кольору, порохотяг марки «ZELMER» чорного та синього кольору, визнано речовими доказами та передано на зберігання у камеру зберігання Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області.

5.Постановою про визнання предмета як речового доказу від 18.01.2020 року, згідно якої 1 ТДП зі слідом низу взуття, 3 пластилінові зліпки знаряддя віджиму, 4 ПЛС зі слідами структури матеріалу, вилучені в ході огляду місця події в приміщенні кв. АДРЕСА_2 від 17.01.2020 року, визнано речовими доказами та передано на зберігання у камеру зберігання Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області.

6.Постановою про визнання предмета як речового доказу від 18.01.2020 року, згідно якої ліхтарик червоного кольору; плоскогубці із рукоятками темно-синього кольору; матерчаті рукавиці білого кольору із надписом «Вritа»; 1 матерчата рукавиця червоного кольору; плоска викрутка із дерев`яною рукояткою; плоска викрутка із пластиковою рукояткою чорного кольору; чохол із паском чорного кольору - визнано речовими доказами та передано на зберігання у камеру зберігання Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області.

7.Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 18.01.2020 року з фототаблицею, згідно якого потерпілий ОСОБА_18 впізнав плоскогубці під № 3, які знаходились у нього в квартирі та були викрадені ОСОБА_3 .

8.Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 18.01.2020 року з фототаблицею, згідно якого потерпілий ОСОБА_18 впізнав викрутку під № 4, яка знаходилась у нього в квартирі та була викрадена ОСОБА_3 .

9.Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 18.01.2020 року з фототаблицею, згідно якого потерпілий ОСОБА_18 впізнав викрутку з плоскою робочою поверхнею під № 2, яка знаходилась у нього в квартирі та була викрадена ОСОБА_3 .

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 29 червня 1990 року з послідуючими змінами «Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», при постановлені вироку суддя повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи поза будь яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п.150, п.253).

Суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо часткового визнання ним своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, а саме те, що він незаконно проник у житловий будинок потерпілого ОСОБА_6 , що і стверджував захисник в судовому засіданні, не з метою викрадення речей, а з метою, щоб переночувати, оскільки такі надані ним, на думку суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за скоєний злочин. Оскільки письмові докази, зокрема протокол огляду місця події з фототаблицею від 17.01.2020 року та покази свідків, свідчать протилежне, а саме те, що обвинувачений вчинив незакінчений замах на таємне викрадення майна потерпілого.

Що стосується показів потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , то такі є логічними та послідовними, відтворюють реальні події, що мали місце, а тому суд надає їм віри.

Аналізуючи безпосередньо досліджені докази у судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення вважає, що винуватість ОСОБА_3 поза будь яким сумнівом доведена, оскільки він вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаного з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину й його обставин.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 , при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що він на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, ніде не працює, немає постійного джерела доходу, не одружений, немає тісних соціальних зв`язків, раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, а тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати в справі відсутні.

Накладені арешти на майно згідно ухвал слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 20.01.2020 року, 22.01.2020 року необхідно скасувати.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України, суд-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком три роки.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, а саме з 21.00 год. 17 січня 2020 року.
Скасувати арешт накладений на майно, згідно ухвал слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 20.01.2020 року та 22.01.2020 року.

Речові докази:

- ліхтарик червоного кольору; дві матерчаті рукавиці білого кольору із надписом "Britan"; одна рукавиця червоного кольору; чохол із паском чорного кольору, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області - знищити;

- плоскогубці із рукояткою темно-синього кольору, плоску викрутку із дерев`яною рукояткою, плоску викрутку із пластиковою рукояткою чорного кольору, тостер марки «MAGIO» білого кольору, мультиварку марки «REDMOND» - сірого та чорного кольору, електрообігрівач марки «FIAMINGO» білого кольору, порохотяг марки «ZELMER» чорного та синього кольору, які знаходяться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_6 - залишити ОСОБА_6 ;

- 1 ТДП зі слідом низу взуття, 3 пластилінові зліпки знаряддя віджиму, 4 ПЛС зі слідами структури матеріалу, які перебувають на зберіганні у камері зберігання речових доказів Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію.

Суддя: ОСОБА_1