У Х В А Л А
Іменем України

27 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 991/1615/19

провадження № 51-1077 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодський Завод Пиломатеріалів» на ухвалу судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 22 листопада 2019 року,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні скарги ТОВ «Світловодський Завод Пиломатеріалів» в особі керівника ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 22 листопада 2019 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Світловодський Завод Пиломатеріалів» в особі керівника ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15 листопада 2019 року на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

ТОВ «Світловодський Завод Пиломатеріалів» в особі керівника ОСОБА_4 , не погодившись з рішенням судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 22 листопада 2019 року, звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про його перегляд у касаційному порядку, посилаючись на неврахування суддею при постановленні оскаржуваного судового рішення положень ст. 7 КПК України, ст. 129 Конституції України, Рішень Європейського суду з прав людини «Белле проти Франції», «Воловік проти України», «Креуз проти Польщі», «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі», «Мельник проти України», Тінеллі та сини, Лтд та ін.», «Мак-Елдуф та інші проти Сполученого Королівства», «Ейрі проти Ірландії», «Аїт-Мугуб проти Франції», п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додану до неї копію судового рішення, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 6 ст. 399 КПК України, ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено частинами 1 та 2 ст. 309 КПК України.

Частиною 3 вказаної норми процесуального закону встановлено, що скарги на інші ухвали слідчого судді окремому оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, а отже законодавець визначив саме такий спосіб реалізації права особи на судовий контроль законності тих видів рішень слідчого судді, які не включені до статті 309 КПК України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, крім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених п. 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Як вбачається із наявних у Суді матеріалів, ухвала слідчого судді від 15 листопада 2019 року стосується безпосередньо відмови у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України.

З урахуванням наведеного, суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду обгрунтовано звернув увагу на те, що зазначеними нормами чинного КПК не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчого судді за результатами розгляду по суті скарги на рішення, дію чи бездіяльність зазначених осіб.

Питання про оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування чітко врегульовані вищезазначеними спеціальними нормами чинного КПК.

Згідно з ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Таким чином, суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, встановивши, що ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Світловодський Завод Пиломатеріалів» в особі керівника ОСОБА_4 , діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Наведені у касаційній скарзі доводи про те, що, відмовивши у відкритті провадження, суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду залишив поза увагою загальні засади кримінального провадження, положення Конституції України та практику Європейського суду з прав людини, якими забезпечується право на апеляційне оскарження - безпідставні.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні.

Відмова судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із оскарженням такого судового рішення слідчого судді, окреме оскарження якого на цій стадії законом не передбачене, не є свідченням порушення конституційних прав на апеляційний перегляд справи, як про це йдеться в касаційній скарзі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (Рішення у справі "Скорик проти України" від 08 січня 2008 року).

За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя і порушенням конституційних прав, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Отже, Верховним Судом не встановлено обставин, які б були підставами для скасування ухвали судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду за доводами касаційної скарги ТОВ «Світловодський Завод Пиломатеріалів» в особі керівника ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодський Завод Пиломатеріалів» на ухвалу судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 22 листопада 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3