Справа № 591/1851/18
Провадження № 1-кп/591/168/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2020 року Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представників потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0002801 відносно
ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України,
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, по якому прокурор заявив клопотання про звернення до компетентних органів Республік Польща та Кіпр з клопотанням про міжнародну правову допомогу щодо: встановлення фактичного місця проживання та території цих країн ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , повідомлення їм про дату, час та місце слухання справи зі здійсненням їх судового виклику, а у разі неможливості їх прибуття здійснення їх допиту в режимі відеоконференції.

Сторона захисту залишила вирішення цього питання на розсуд суду.

Представники потерпілого підтримали клопотання прокурора.

Суд, заслухавши учасників, дослідивши надані матеріали, вважає що в задоволенні клопотання належить відмовити, в зв`язку з наступним.

Ст. 542 КПК України визначено обсяг міжнародного співробітництва, яке полягає у вжитті необхідних заходів з метою надання міжнародної правової допомоги, зокрема, шляхом вручення документів та виконання окремих процесуальних дій.

На думку суду, виконання окремих процесуальних дій, про які йде мова в клопотанні прокурора, зокрема - щодо встановлення фактичного місця проживання та території цих країн ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , це виконання процесуальних дій, які можуть вчинятись в межах та у відповідності з вимогами КПК України судом під час розгляду кримінального провадження.
Водночас, вчинення такої процесуальної дії саме судом, як встановлення місцезнаходження свідка, жодною нормою КПК України не передбачено, натомість же такий обов`язок покладено саме на сторону обвинувачення, що вбачається зі змісту ч. 3 ст. 23 КПК України.
Отже, враховуючи, що в контексті зазначених норм у суду відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора в частині звернення з міжнародною правовою допомогою з метою встановлення місця проживання наведених громадян, а виконання запиту в частині здійснення їх виклику або допиту в режимі відеоконференції без з`ясування цих обставин неможливе (з урахуванням в тому числі вимог п. 6 ч. 2 ст. 552 КПК України), в задоволенні клопотання прокурора належить відмовити.
Відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора, суд виходить і з того, що достатньої переконливої та безсумнівної інформації стосовно перебування наведених прокурором осіб саме в зазначених ним країнах, суду не наведено, а достовірність показань свідків з приводу цих питань у суду викликає сумніви.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 371, 372, 551-566 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання прокурора про звернення до компетентних органів Республік Польща та Кіпр з клопотанням про міжнародну правову допомогу щодо: встановлення фактичного місця проживання та території цих країн ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , повідомлення їм про дату, час та місце слухання справи зі здійсненням їх судового виклику, а у разі неможливості їх прибуття здійснення їх допиту в режимі відеоконференції, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1