Провадження № 11-кп/4820/415/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Справа № 682/446/19 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.286 КК України
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001180 від 14 жовтня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, на вирок Славутського міськрайонного суду від 24 квітня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Славутського міськрайонного суду від 24 квітня 2019 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівки Хмельницької області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, працюючого старшим інспектором Шепетівського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області, зареєстрованого та фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком на 3 роки та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 2574 грн. 00 коп.

За вироком суду, 14.10.2018 року близько 17 год. 42 хв. ОСОБА_8 , керуючи належним йому автомобілем марки «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи при цьому всупереч п.п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху України у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись зі швидкістю близько 30-40 км/годину по вул. Судилківській у м. Шепетівці Хмельницької області та здійснюючи маневр повороту ліворуч по вул. Старокостянтинівське шосе, одночасно, всупереч вимог п.1.5, п.10.1 та п.п. «а», «в», п.14.6 Правил дорожнього руху України, здійснюючи обгін автомобіля марки «Кіа Сerato», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , не надав в порушення п.16.2 та п.18.1 Правил дорожнього руху України переваги в русі пішоходам ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які переходили проїзну частину вул. Старокостянтинівське шосе по нерегульованому пішохідному переходу, позначеному дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 («зебра») справа наліво відносно руху автомобіля під керуванням ОСОБА_8 та здійснив передньою лівою частиною наїзд на вказаних осіб.

Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із крововиливами під оболонки мозку, забоєм головного мозку, переломом кісток основи черепа, з якими госпіталізована у відділення анестезіології та інтенсивної терапії Шепетівської ЦРЛ, де ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих травм померла не приходячи до свідомості.

Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому потиличної кістки справа, забою речовини головного мозку, локального субарахноїдального крововиливу в конвекситальній частині обох тім`яних долей, перелому 4,5,6,7,8 ребер справа, рани в ділянці правої підколінної ямки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_8 порушив ряд вимог Правил дорожнього руху, а саме:

п.1.5. відповідно до якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п.п. «б» п.2.3 відповідно до якого водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.п.«а» п.2.9 відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

п.10.1 відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п.п. «а» п.14.6 відповідно до якого обгін на перехресті заборонено;

п.п. «в» п.14.6 відповідно до якого обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом;

п.16.2 відповідно до якого на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку;

п.18.1 відповідно до якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Перелічені порушення Правил дорожнього руху України, допущені водієм автомобіля марки «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 , перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі скоєнням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди у вигляді наїзду на пішоходів та її наслідками.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі строкам на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Свої вимоги аргументує невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вказує на грубе порушення обвинуваченим правил дорожнього руху, який, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, порушив ряд пунктів ПДР, здійснивши наїзд на пішоходів безпосередньо на пішохідному переході, що потягло за собою смерть однієї людини та спричинення тяжких тілесних ушкоджень іншій.

У поданому запереченні на апеляційну скаргу прокурора захисник вважає вирок суду законним і належним чином обґрунтованим, а апеляційні вимоги процесуального опонента безпідставними.

На його переконання, судом при ухваленні вироку та призначенні покарання ОСОБА_8 враховані вимоги ст.65 КК України, ряд пом`якшуючих обставин та позиція потерпілих.

Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та їх представник адвокат ОСОБА_14 в судове засідання апеляційного суду не з`явилися.

Разом з тим, останні належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги прокурора та подали до апеляційного суду письмове клопотання про розгляд даного кримінального провадження без участі потерпілих та їх представника. В своєму клопотанні просили вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційної скарги, прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, повторно дослідивши під час апеляційного розгляду дані, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_8 , провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню в силу наступних причин.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційній скарзі не оспорюється, тому вирок в цій частині апеляційним судом не перевіряється.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, колегія суддів вважає їх такими, які заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.п.1-4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», судам при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, необхідно суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання із звільненням від його відбуття, місцевий суд вказаних вимог у повному обсязі не дотримався, зокрема, не врахував як саму особу обвинуваченого, так і тяжкість вчиненого нею злочину, що призвело до призначення неспівмірної форми відбуття покарання із вчиненим злочином.

Суд залишив поза увагою та не проаналізував характер й обсяг допущених обвинуваченим грубих порушень ПДР, які посягнули на найвищу соціальну цінність в державі життя та здоров`я людини, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження одній людині та смерть іншої.

Місцевий суд формально вказав на вчинення злочину ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння, фактично не врахувавши цього, не зіставив з іншими порушеннями, зокрема, з обгоном на перехресті, ненаданням переваги в русі пішоходам у населеному пункті, тощо.

Між тим, указані обставини мають значення при виборі заходу примусу та для забезпечення його мети. А сукупність цих обставин свідчить про те, що обрана ОСОБА_8 форма відбуття покарання очевидно не сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху як засудженим, так й іншими особами.

Крім того, вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд фактично послався на ті ж самі обставини, які були ним враховані при визначенні виду та міри покарання, що свідчить також і про невмотивованість прийнятого в цій частині судового рішення та невідповідність його положенням ст. 374 КПК України і роз`ясненням, що містяться в п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990 року № 5 "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку".

Злочин, передбачений частиною 2 статті 286 КК України, спрямовано проти безпеки руху, а тому позиція потерпілих у даному кримінальному провадженні щодо виду та розміру покарання хоча і може враховуватися судом при призначенні покарання, однак не є визначальною, оскільки у цьому випадку питання покарання стосується інтересів не лише потерпілого, а й усіх учасників дорожнього руху.

Таким чином, покарання, призначене ОСОБА_8 із застосуванням статті 75 КК, не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання не є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину і його особі через м`якість.

Отже, за даних обставин, вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_8 підлягає скасуванню в частині призначеного покарання та ухвалення в цій частині нового вироку, у зв`язку із невідповідністю тяжкості кримінального правопорушення особі обвинуваченого внаслідок м`якості, на підставі ст.414 КПК України, з ухваленням нового вироку, згідно п.2 ч.1 ст.420 КПК України.

Колегія суддів визнає доведеним, що14.10.2018 року близько 17 год. 42 хв. ОСОБА_8 , керуючи належним йому автомобілем марки «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи при цьому всупереч п.п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху України у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись зі швидкістю близько 30-40 км/годину по вул. Судилківській у м. Шепетівці Хмельницької області та здійснюючи маневр повороту ліворуч по вул. Старокостянтинівське шосе, одночасно, всупереч вимог п.1.5, п.10.1 та п.п. «а», «в», п.14.6 Правил дорожнього руху України, здійснюючи обгін автомобіля марки «Кіа Сerato», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , не надав в порушення п.16.2 та п.18.1 Правил дорожнього руху України переваги в русі пішоходам ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які переходили проїзну частину вул. Старокостянтинівське шосе по нерегульованому пішохідному переходу, позначеному дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 («зебра») справа наліво відносно руху автомобіля під керуванням ОСОБА_8 та здійснив передньою лівою частиною наїзд на вказаних осіб.

Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із крововиливами під оболонки мозку, забоєм головного мозку, переломом кісток основи черепа, з якими госпіталізована у відділення анестезіології та інтенсивної терапії Шепетівської ЦРЛ, де ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих травм померла не приходячи до свідомості.

Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому потиличної кістки справа, забою речовини головного мозку, локального субарахноїдального крововиливу в конвекситальній частині обох тім`яних долей, перелому 4,5,6,7,8 ребер справа, рани в ділянці правої підколінної ямки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_8 порушив ряд вимог Правил дорожнього руху, а саме:

п.1.5. відповідно до якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п.п. «б» п.2.3 відповідно до якого водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.п.«а» п.2.9 відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

п.10.1 відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п.п. «а» п.14.6 відповідно до якого обгін на перехресті заборонено;

п.п. «в» п.14.6 відповідно до якого обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом;

п.16.2 відповідно до якого на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку;

п.18.1 відповідно до якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Перелічені порушення Правил дорожнього руху України, допущені водієм автомобіля марки «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 , перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі скоєнням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди у вигляді наїзду на пішоходів та її наслідками.

Призначаючи ОСОБА_8 вид та міру покарання, колегія суддів враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, характеристику обвинуваченого та обставини, передбачені вимогами ст.ст. 66, 67 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховує колегія суддів і думку потерпілих, які в суді першої інстанції просили не позбавляти волі обвинуваченого.
З урахуванням наведених обставин, суспільної небезпечності вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, колегія суддів вважає за можливе ОСОБА_8 призначити покарання в межах санкції статті інкримінованого йому злочину.

Колегія суддів погоджується з позицією сторони обвинувачення про необхідність призначення обвинуваченому покарання з реальним його відбуттям, але вважає можливим його виправлення шляхом призначення останньому покарання у виді позбавлення волі на строк ближче до мінімального.

Саме таке покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 409, 413, 414, 418, 419, ст.420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Славутського міськрайонного суду від 24 квітня 2019 року щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили негайно після його проголошення та може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення апеляційним судом.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4