Єдиний унікальний номер № 285/1178/20
Провадження № 1-кп/0285/500/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2020 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Новограді-Волинському кримінальне провадження № 0000240 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дідовичі Новоград-Волинського району, українця, громадянина України, освіта середня-технічна, працюючого на посаді лісоруба у КП «Новоград-Волинське» ДЛМГ, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -
встановив:
17 лютого 2020 року близько 17 години ОСОБА_4 перебуваючи на 249 км. траси Київ-Чоп, що в с. Дідовичі Новоград-Волинського району, вирішив викрасти шумозахисний щит, який знаходився на шумозахисному бар`єрі вздовж траси Київ-Чоп, який належить Державному агентству автомобільних доріг України «Укравтодор» у Житомирській області.Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, умисно, таємно намагався викрасти шумозахисний щит розмірами 3x2 м., вартістю 14156 гривень, який знаходився на шумозахисному бар`єрі вздовж траси Київ-Чоп в с. Дідовичі Новоград-Волинського району, який зірвавши із бар`єру відтягнув на відстань близько 5-ти метрів, маючи намір в подальшому залишити його в кюветі та забрати у вечірній час, однак був затриманий працівниками поліції, тобто, з причин, що не залежали від його волі, ОСОБА_4 не вчинив усіх дій, які вважав би необхідними для доведення злочину до кінця, чим вчинив незакінчений замах на викрадення чужого майна, так як був виявлений та затриманий працівниками поліції.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: 17 лютого 2020 року перебуваючи на трасі Київ-Чоп, що в с. Дідовичи Новоград-Волинського району, побачив надірваний шумозахисний щит, якій відірвав та намагався розпорядитися ним на власний розсуд, але був зупинений працівниками поліції. Також пояснив, що розумів, що вчиняє крадіжку чужого майна.Про вчинене жалкує та розкаюється, просив суд його суворо не карати.
Представник потерпілого в судове засідання не прибув, направив заяву де просить проводити судові засідання у його відсутності. Будь-яких претензій морального та матеріального характеру не має.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
Таким чином виходячи з вищевикладеного та на підставі допиту обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
При вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує вимоги ст. 68 КК України щодо правил призначення покарання за замах на злочин.
Так, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 являється особою раніше несудимою; за місцем проживання характеризується позитивно; працює лісорубом в ДП «Новоград-Волинське ДЛМГ» з 17.05.2000 року; потерпілий претензій не має.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, являється особою раніше несудимою, зважаючи на той факт, що шкода в кримінальному провадженні може бути відшкодована шляхом повернення власнику викраденого майна, суд приходить до висновку, що покарання необхідне та достатнє для перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових злочинів в майбутньому слід призначити, з врахуванням майнового стану обвинуваченого, - у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 185 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Питання речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст., 66-68 КК України, ст. ст. 100, ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 65 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1105 (одна тисяча сто п`ять грн.) гривень.
Речові докази в кримінальному провадженні, а саме:
- шумозахисний екран розміром 2х3, після набрання вироком законної сили - повернути власнику;
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя