Справа № 212/333/20
У Х В А Л А

16 січня 2020 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0000116 від 14.01.2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Муганли, Закатальського району, Азербайджан, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше неодноразово судимого, останній раз: 01.10.2013 року за ч.2 ст.186 КК України, ч.1 ст.71 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений 27.07.2018 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та додані до клопотання матеріали, -
ВСТАНОВИВ:
16 січня 2020 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся слідчий СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання слідчий вказує на те, що в провадженні СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000116 від 14.01.2020 року за ч. 2 ст. 187 КК України.

Так, досудовим розслідуванням даного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 , 14.01.2020 року близько 17.40 години перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Піонер» в Покровському районі м. Кривого Рогу зустрів свого знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спільної розмови ОСОБА_4 маючи при собі предмет схожий на ніж, запропонував ОСОБА_7 скоїти розбійний напад з метою матеріального збагачення. На що ОСОБА_7 надав добровільну згоду, таким чином ОСОБА_7 вступив у попередню змову з ОСОБА_4 з метою скоєння злочину шляхом розбійного нападу.

Того ж дня, о 18.00 години, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, діючи з корисливого мотиву, знаходячись неподалік будинку № 20 по вул. Е. Фукса в Покровському районі м. Кривого Рогу, наздогнав раніше їм не знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який йшов пішки, знаходячись ззаду правою рукою схопив потерпілого за ділянку шиї для того щоб подавити волю потерпілого. В цей час, потерпілий ОСОБА_8 , почав здійснювати супротив відштовхнувши ОСОБА_4 та повернувся до останнього обличчям.

В цей час, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, діючи з корисливого мотиву, дістав з правої зовнішньої кишені своєї дублянки предмет схожий на ніж та демонструючи лезо потерпілому ОСОБА_8 , тим самим подавляючи волю та супротив потерпілого, став погрожувати застосуванням насильства, небезпечного для його життя і здоров`я, виражаючи в такий спосіб серйозність своїх спільних з ОСОБА_7 намірів, зажадав, щоб потерпілий ОСОБА_8 надав йому грошові кошти та мобільний телефон.

Сприйнявши погрози ОСОБА_4 та ОСОБА_7 застосувати насильство, як реальну для реалізації, потерпілий ОСОБА_8 побоюючись за своє життя та здоров`я, підкорився його незаконним вимогам, проте ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, діючи з корисливого мотиву, нанесли кулаками рук не менше 7 ударів кожен в ділянку голови та тулубу ОСОБА_8 .

В цей час, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу дістав з лівої зовнішньої кишені куртки в яку був одягнений ОСОБА_8 , таким чином спільно заволоділи належним ОСОБА_9 майном, а саме: мобільним телефоном «HuaweiCUN-U29» в корпусі золотистого кольору з сім картою оператору мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 , вартістю 850 гривень, комплектом ключів від квартири та упаковкою сигарет «Rothmans», які майнової вартості для потерпілого не представляють.

Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зникли з місця скоєння злочину, обернувши викрадене на свою користь.

В результаті спільних злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 була заподіяна майнова шкода на загальну суму 850 гривень та фізичний біль.

Враховуючи викладене, слідчий вказує, що встановлена достатність доказів для оголошення підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України за ознаками: нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити вказуючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які повністю підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні доказами, просить клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання заперечили, просили відмовити в задоволенні клопотання, та обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Враховуючи правову позицію, викладену в п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
Згідно змісту ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Отже на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000116 від 14.01.2020 року за ч. 2 ст. 187 КК України.

14.01.2020 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, безпосередньо після вчинення інкримінованого йому злочину.
15.01.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Перевіряючи доводи сторони захисту з приводу необґрунтованості підозри, слідчий суддя приходить до висновку про те, що наявність обґрунтованої підозри на даній стадії досудового розслідування підтверджується даними, які містяться в долучених до клопотання матеріалах, зокрема: протоколами огляду місця події від 14.01.2020 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 від 15.01.2020 року та ОСОБА_11 від 16.01.2020 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 14.01.2020 року, протоколами пред`явлення особи для впізнання від 16.01.2020 року, протоколом огляду предмету від 14.01.2020 року та іншими матеріалами клопотання, а відтак не погоджується з доводами сторони захисту.

Враховуючи зазначене у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Слідчим суддею перевірено та встановлено на даний час наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України, які наведені в клопотанні слідчого, а саме ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, дані обставини підтверджуються тим, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, підозрюється у вчиненні злочину проти власності, із застосуванням насилля яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що підтверджується способом та мотивом вчинення злочину; крім цього існує ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, в обґрунтування даного ризику суд приймає до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 , раніше судимий за вчинення злочину проти власності, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх дітей не має, інвалідності не має, дані обставини свідчать про те, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків.
Враховуючи вказані обставини є всі підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Таким чином, є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може залишити місце проживання, ухилитися таким чином від слідства та суду, впливати на потерпілого в даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення у зв`язку з чим запобігти вищезазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу на думку суду неможливо, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, що достовірно встановлено при розгляді клопотання в суді.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Керуючись ст. ст. 32, 131, 132, 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 58 днів.

Ухвала слідчого судді діє протягом 58 днів - до 13 березня 2020 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК розмір застави не визначати.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1