Справа № 521/6077/20
Номер провадження:1-кп/521/982/20
УХВАЛА

23 квітня 2020 року
Малиновський районний суд міста Одеси в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6 захисника обвинуваченого ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_9
адвоката ОСОБА_10 захисника обвинуваченого ОСОБА_11
адвоката ОСОБА_12 захисника обвинуваченого ОСОБА_13
у присутності обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13
потерпілої ОСОБА_14
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000334 від 01.02.2020 відносно ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 обвинувачених у скоєнні злочину передбаченого ч. 5 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України.
Кримінальне провадження підсудне Малиновському районному суду м. Одеси.
Підстав для закриття кримінального провадження не встановлено.
Клопотань про притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб від учасників судового засідання не надійшло.
Прокурор заявила клопотання в якому просить застосувати до обвинувачених ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Клопотання обґрунтовано тим, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення особи у вчиненні кримінального правопорушення, а метою досягнення дієвості цього запобіжного заходу забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, передбачених ч.4 ст.42 КПК України, а також запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. Так обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання до тринадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, тому є підстави вважати, що обвинувачені, знаючи про тяжкість покарання, що їм загрожує у разі визнання винуватими у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, можуть вдатися до спроб переховуватися. Згідно позиції прокурора обвинувачені можуть незаконно впливати на свідків, та потерпілих у кримінальному провадженні. До того ж, ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 можуть перешкоджати досудовому розслідуванню з метою уникненню справедливого покарання. Відповідно до вимог ст. 177 та ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не виконає покладенні на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. З урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особи обвинувачених, в силу характеру інкримінованого ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 діяння та одночасного забезпечення належного виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , не заперечували проти призначення справи до судового розгляду, однак не погодилися з клопотанням прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та заявили клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, зобов`язавши його находитися за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Клопотання обґрунтовано тим, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у обсязі, який співвідноситься з запропонованими запобіжними заходами. Окрім цього просили врахувати, що коли слідчий суддя обирав запобіжний захід ОСОБА_7 , то він підозрювався у скоєнні злочину передбаченого ст.187 ч.4 КК України, тобто більш тяжкого ніж злочин, який інкримінується йому на сьогоднішній день. Також відсутні підстави та докази вважати, що ОСОБА_7 скоїв саме цей злочин.
Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник адвокат ОСОБА_10 не заперечували проти призначення справи до судового розгляду, проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, звернувши увагу суду на відсутність підстав передбачених ст.177 КПК України. Адвокат ОСОБА_10 заявив усне клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, обґрунтовуючи його тим, що його підзахисний раніше не судимий має постійне місце проживання та місце реєстрації, а тому доцільне буде обрати ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем постійного проживання.
Обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_9 та їхні захисники не заперечували проти призначення справи до судового розгляду, однак заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання піді вартою.
Розглянувши клопотання про обрання запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , вивчивши дані про особи обвинувачених, враховуючи тяжкість обвинувачення, оцінивши на предмет наявності ризиків вчинення обвинуваченими дій, передбачених ст. 177 КПК України, кожним окремо, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на наступне.
ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , обвинувачуються, у скоєнні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину. Однак, тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою,
При цьому, у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» нагадує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами. Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи «за» і «проти» звільнення з-під варти не повинні бути «загальними й абстрактними».
Вирішуючи питання про обрання строку тримання під вартою обвинуваченим суд також враховує вимоги ст.ст. 5, 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» (далі Конвенція) та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.
Суд вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням обставин даної конкретної справи тримання обвинувачених під вартою є розумним з урахуванням особливостей розгляду вказаного кримінального провадження та в даному випадку інтерес суспільства, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтересу забезпечення права на свободу.
Таким чином, суд вважає, що наведені вище підстави не є загальними й абстрактними.
Все вищевикладене свідчить, що тяжкість покарання ще може свідчити про те, що ризик переховування обвинувачених від суду на теперішній час не зменшився (п.1 ч.1 ст. 177 КПК).
Крім того, суд встановлює наявність іншого ризику скоєння іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст. 177 КПК).
Вказаний ризик підтверджується наявністю судимостей у ОСОБА_13 за умисні злочини.
Вирішуючи питання про наявність вказаного ризику стосовно ОСОБА_7 слід зазначити, що вказана особа раніше притягалася до кримінальної відповідальності. Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_9 суд враховує відсутність у обвинувачених офіційного місця роботи.
При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою всім обвинуваченим, судом враховується розмір шкоди у завданні якої обвинувачуються ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 ..
Відповідно до ч.3 ст. 5 Конвенції звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, проте сторона захисту не надала таких гарантій.
Також, при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, суд враховує і інші обставини відносно них, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан їх здоров`я; ступень міцності соціальних зв`язків; майновий стан; розмір майнової шкоди у завданні якої обвинувачуються.
Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим та обмеження їх конституційних прав, в даному випадку, є виправданим і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Обставин, передбачених ст. 183 ч. 2 КПК України, які є перешкодою для обрання запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченим, судом не встановлено.

Керуючись ст. 177,178, 183,314,315, 316, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0000334 від 01.02.2020 відносно ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 обвинувачених у скоєнні злочину передбаченого ч. 5 ст.186 КК України, на підставі обвинувального акта.
Судовий розгляд призначити у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Малиновського районного суду м. Одеси на 29 квітня 2020 року 11 на годину.
У судове засідання викликати:
- прокурора, обвинувачених, їх захисників, потерпілих.
У задоволенні клопотання адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_15 - відмовити.
Клопотання прокурора про обрання відносно обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто з дня винесення ухвали, з 23.04.2020 року до 21.06. 2020 року включно.
Обрати відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто з дня винесення ухвали, з 23.04.2020 року до 21.06. 2020 року включно.
Обрати відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто з дня винесення ухвали, з 23.04.2020 року до 21.06. 2020 року включно.
Обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто з дня винесення ухвали, з 23.04.2020 року до 21.06. 2020 року включно.
Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу може убути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 7 днів. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду в частині обрання запобіжного заходу не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

24.04.2020