Справа № 489/4117/19
Кримінальне провадження №1-кс/489/215/20
УХВАЛА
26 лютого 2020 р. м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , заявник - ОСОБА_3 , представник заявника - адвокат ОСОБА_4 , слідчий - ОСОБА_5 розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

05.02.2020 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.08.2019 року на автомобіль VOLVO FH 12.420, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , напівпричепу JANMIL, 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , № шасі НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 , та повернути все вилучене майно ОСОБА_3 . В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що арештоване майно є єдиним джерелом доходу сім`ї, так як на його утриманні є двоє неповнолітніх дітей. Слідством по кримінальному провадженню № 0002810 не доведено, що вказане майно ОСОБА_3 набуте протиправним шляхом або отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Щодо осіб, які не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна. Навіть якщо є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, є необґрунтованим тривалий арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши учасників судового провадження, заявника з адвокатом, які наполягали на задоволенні клопотання та слідчого, який категорично стверджував про відсутність потреби в подальшому арешті майна і невизначеність підозрюваного на теперішній час, приходжу до такого.

Частиною 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.08.2019 року було накладено арешт на автомобіль VOLVO FH 12.420, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , напівпричепу JANMIL, 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , № шасі НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 , та зерно, яке знаходиться у напівпричепі, яке належить ОСОБА_7 , з тимчасовим позбавленням можливості відчуження, користування, розпорядження ним, до скасування арешту майна у встановленому Кодексом порядку.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 15.08.2019, ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.08.2019 про накладення арешту на майно скасовано, постановлено нову ухвалу, якою накладено арешт на автомобіль VOLVO FH 12.420, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , напівпричепу JANMIL, 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , № шасі НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 , шляхом заборони їх відчуження.

При цьому ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 15.08.2019 не було обмежено право щодо користування арештованим майном, а тільки заборонено його відчуження.

Згідно ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002810 не закінчено, хід розслідування, як видно з матеріалів кримінального провадження, не має на меті кримінальну правову оцінку дій ОСОБА_3 , слідчий не має намірів проведення слідчих дій з арештованим майном. Враховуючи викладене, вважаю, що в арешті автомобілю, як доказу злочину, відпала потреба на даний час, що дає підстави для скасування арешту майна відповідно до вимог ч.1 ст.174 КПК України. Клопотання підлягає задоволенню частково, оскільки повернення майна внаслідок скасування арешту не відбувається - воно і так перебуває у володінні власника.

Керуючись ст.174 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 15.08.2019 у кримінальному провадженні № 0002810, на автомобіль VOLVO FH 12.420, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , напівпричепу JANMIL, 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , № шасі НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст підписаний 26.02.2020.

Суддя: ОСОБА_1