ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/53/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції: 644/7063/17
Категорія: ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 січня 2019 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, вдова, має середню спеціальну освіту, має неповнолітню дитину, мешканка АДРЕСА_1 , яка раніше судима вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.06.2017 року за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст..ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, -
- визнана винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України та призначено покарання:
- за ч.2 ст. 15-ч.2 ст. 185 КК України - у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі;
- за ч.1 ст. 309 КК України - у виді 1 року позбавлення волі.
За сукупністю злочинів, на підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Остаточне покараня ОСОБА_7 призначено на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків: суд до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднав не відбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.06.2017 року (шести місяців) у виді 3 років позбавлення волі.
З ОСОБА_7 стягнуто витрати на проведення експертизи 296 грн. 61 коп. та у розмірі 1979 грн. 20 коп.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.
Вироком встановлено, що 08.10.2017 року, приблизно о 15:30 годині ОСОБА_7 , знаходячись на другому поверсі в торгівельному залі супермаркету «Восторг», який розташований за адресою: м. Харів, проспект Московський, 274-В, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу та, скориставшись тим, що за її протиправними діями ніхто не спостерігає, - взяла одну жіночу куртку моделі «Kattaleya KTL-122», м`ятну, кол. 556, розмір 54, у кількості - 1 шт, вартістю 1145 гривень 00 копійок. Перебуваючи у примірочній, помістила куртку у спеціально приготовлений пакет із фольги і обмотаний сірою липкою стрічкою, який блокує сигнал противо-крадіжної системи супермаркету, та поклала вишевказану куртку до рюкзаку. Після чого направилася до касової зони і, пройшовши касову зону, ОСОБА_7 , не оплативши вартість жіночої куртки, вартість товару становить 1145 гривень 00 копійок, намагалася зникнути з викраденим майном, але свій умисел не довела до кінця через причини, які не залежали від її волі, та була зупинена працівниками служби безпеки супермаркету.
Крім того, в середині серпня 2017 року, точної дати встановити непредставилось можливим, ОСОБА_7 , маючи намір на незаконне виготовлення та вживання наркотичних засобів, знаходячись за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно виготовила для особистого вживання, особливо небезпечний наркотичний засіб - концентрат з макової соломи, після чого незакоонно зберігала для особистого вживання без мети збуту.
17.08.2017 біля 16.00 години під час проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції було виявлено та вилучено полімерний пакет, всередині якого знаходилася рідина коричневого кольору, обіг якої заборонено відповідно до таблиці 1 списку № 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, яка містить в своєму складі наркотичний засіб - концентрат з макової соломи, обіг якого обмежений, масою у перерахунку на суху речовину - 1,4179 грам; чотири пляшки, які виготовлені з полімерного матеріалу, всередині яких знаходилася рідина коричневого кольору, оббіг якої заборонено відповідно до таблиці 1 списку № 1 «Переліку наркотичних асобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, яка містить в своєму складі наркотичний засіб - концентрат з макової соломи, обіг якого обмежений, масою у перерахунку на суху речовину 2,5709 грам, 0,9728 грам, 0,3794 грам, 0,0426 грам, який ОСОБА_7 незаконно виготовила та зберігала для особистого вживання без мети збуту.

Не погодившись з вироком, захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження, посилаючись на те, що судом першої інстанції не наведено беззаперечних, як на її думку, доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України.

Також, апеляційну скаргу на даний вирок подав прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , однак до початку апеляційного розгляду, відповідно до ч.1 ст. 403 КПК України, вона відмовився від своєї апеляційної скарги, про що подала відповідну заяву.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи обвинуваченої та її захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу в повному обсязі, а також прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з наступних підстав.

Колегія суддів не може погодитись з апеляційними доводами захисника обвинуваченої щодо необхідності скасування вироку суду першої інстанції та закриття кримінального провадження, оскільки відсутні процесуальні та об`єктивні підстави для цього.
Зокрема, колегія суддів дійшла висновку про те, що твердження обвинуваченої про відсутність доказів, які б свідчили, що саме вона таємно викрала жіночу куртку, знаходячись на другому поверсі в торгівельному залі супермаркету «Восторг», не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
В судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_7 пояснила, що дійсно була у супермаркеті «Восторг» та саме вона у примірочній магазину, після примірювання жіночої куртки, поклала цю куртку до себе в рюкзак, який зсередини обклеєний фольгою, пройшла касову зону, не сплативши за цю куртку, а потім її затримали працівники супермаркету.
Судом першої інстанції були допитані свідки цієї події, а саме охоронець ОСОБА_10 , понятий ОСОБА_11 , продавець ОСОБА_12 які повідомили, що ОСОБА_7 була затримана з неоплаченим товаром жіночою курткою та що їй було запропоновано оплатити товар на що вона повідомила, що в неї немає грошей.
Твердження обвинуваченої, що вона мала при собі банківську картку суд апеляційної інстанції розцінює, як спосіб захисту, оскільки свідки події, які безпосередньо були присутні на місці події, не чули від ОСОБА_7 та не бачили будь-яких банківських карт, а лише чули, що в неї немає грошей. Крім того, факт обклеювання фольгою внутрішньої частини рюкзаку суд апеляційної інстанції вважає, як заздалегідь спланованими діями ОСОБА_7 саме для приховування від сканерів магазину викраденого товару.
Що ж стосується тверджень сторони захисту стосовно заперечення вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, колегія суддів прийшла до наступного.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, а також пояснень самої ОСОБА_7 , остання разом із дочкою проживає у квартирі свого чоловіка з дня укладення з ним шлюбу АДРЕСА_2 .
Згідно з відомостями, що містяться в протоколі обшуку цієї квартири від 17.08.2017 року вбачається, що в ході обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 , було вилучено пляшку з рідиною коричневого кольору з написом «розчинник 650 мл.», ємністю 650 мл., пляшки полімерні прозорі з невідомою речовиною жовтого кольору. В ході детального огляду приміщення було виявлено шприц з речовиною бурого кольору з ковпачком з голкою, 6 шприців без ковпачків з залишками речовини невідомого походження, один шприц з залишками невідомого походження з голкою; 4 медичні шприци з ковпачками з голками; 3 ковпачки до медичних шприців з голками, голка медична, голка медична з білою ватою, 5 ваток з речовиною бурого кольору. Також виявлено полімерний прозорий пакет з речовиною чорного кольору, прозорий стакан 250 мл. з залишками речовини жовтого кольору невідомого походження, 1 пляшка прозора ємністю 250 мл. з залишками речовини жовтого кольору. При огляді гостьової кімнати вилучено 1 медичний шприц з голкою в ньому, 2 медичні голки з ковпачками одна з яких з ватою, 1 ковпачок до медичного шприца. В дитячій кімнаті виявлено 1-ну полімерну пляшку ємністю, приблизно 300 мл., з речовиною прозорого кольору невідомого походження. На балконі виявлено миску відро білого кольору з присутнім в ній полімерною пляшкою з відрізаним дном з залишками чорної речовини. Також виявлено миску білого кольору з залишками речовини чорного кольору;
Відповідно до відомостей висновку експерта від 23.09.2017 року № 1759, встановлено, що речовина коричневого кольору, що знаходиться в полімерному пакеті містить особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи. Маса концентрату з макової соломи, в перерахунок на суху речовину становить 1,4179 г., рідина коричневого кольору, що знаходиться в чотирьох полімерних пляшках, містить особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи. Маса концентрату з макової соломи, в перерахунок на суху речовину становить 2.5709 г, 0,9728 г., 0,3794 г., 0,0426 г.,; нашарування речовини на внутрішній поверхні верхньої частини полімерної пляшки є екстрактом канабісу, маса якого складає 0,0076 г.,
Згідно наданих у судовому засіданні в суді першої інстанції показів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які є сусідами за місце проживання ОСОБА_7 вбачається, що вони знають про те, що ОСОБА_7 проживає разом з чоловіком та стверджують, що запахи, які походять з квартири де проживає ОСОБА_7 свідчать про те, що остання виготовляє наркотики для споживання.
Крім того, при апеляційному розгляді ОСОБА_7 пояснила, що наркотичні засоби приносив додому її чоловік та разом з ним вона вживала концентрат макової соломки шляхом ін`єкцій, які їй робив її чоловік внутрішньовенно.
Отже, ОСОБА_7 підтвердила факт наявності наркотичних засобів в квартирі де вона проживає.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що незгода захисника та обвинуваченої з оцінкою доказів за всім обсягом обвинувачення, які наведені судом у вироку обумовлена їх суб`єктивним ставленням та ігноруванням відомостей, що містяться у висновках експертів, показаннях свідків, що не залежать один від іншого, але логічно доповнюють один одного та не містять суперечностей щодо факту закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно та незаконного виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Обвинуваченою та її захисником під час апеляційного розгляду не надано будь-яких об`єктивно встановлених фактичних даних щодо спростування відомостей, зазначених у вироку.
Достовірність та об`єктивність загальної сукупності наведених у оскаржуваному вироку доказів не викликають сумнівів, оскільки вони отримані без порушень кримінального процесуального закону, узгоджуються один з одним, належність та допустимість яких, обґрунтовано визнана судом.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вмотивованого та обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 вчинила злочини, передбачені ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України а саме закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно та незаконного виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Отже, версія про непричетність до вчинення цих злочинів та доводи сторони захиступро незгоду з вироком суду першої інстанції, суперечливість та відсутність достовірних доказів на підтвердження вини обвинуваченої у інкримінованих їй злочинів мають суто суб`єктивний та безпідставний характер, пов`язаний з обраним способом захисту, що обумовлює необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги захисника обвинуваченої.

Стосовно твердження та доводів сторони захисту щодо однобічності судового розгляду та оцінки судом доказів, а саме пояснень свідків, які надавалися в судовому засіданні суду першої інстанції, колегія суддів вбачає, що зміст висновків, наведених судом в мотивувальній частині вироку, виходячи з їх аргументованості та вмотивованості з посиланням на фактичні обставини, які були безпосередньо досліджені, походять з різних джерел, в тому числі і стосовно показань самої обвинуваченої відповідають вимогам ст. 94 КПК України.

Тобто, зміст висновків суду щодо оцінки доказів ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження. При цьому належить врахувати, що критичне ставлення суду до змісту показань обвинуваченої також є належною оцінкою доказів, оскільки суд обґрунтував такі свої висновки саме наявністю решти доказів, які узгоджуються між собою, але при цьому спростовують суб`єктивне твердження обвинуваченої щодо його незгоди з обвинуваченням.

Крім того, щодо доводів обвинуваченої, яка ставить під сумнів правильність покарання, то відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд призначаючи покарання ОСОБА_7 об`єктивно врахував відомості про особу обвинуваченої, а саме те, що ОСОБА_7 має не зняту та не погашену судимість, офіційно не працевлаштована, має середню освіту, має доньку,не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра. Вказані обставини чітко, логічно та вмотивовано вказані у мотивувальній частині вироку при обґрунтуванні судом певного виду та міри покарання, що належить призначити обвинуваченій, і це об`єктивно вбачається зі змісту оскаржуваного вироку ( арк. 205, том 2).

Колегія суддів дійшла висновку про те, що при призначені такого покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції у повній мірі дотримався вимог кримінального закону, що містяться у нормах ст.ст. 65, 66, 67 КК України, призначивши покарання в межах санкцій ч.2 ст. 15-ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також дослідивши відомості про особу обвинуваченої, при цьому було враховано відсутність обставин, що пом`якшують покарання та обставину, що обтяжує покарання, а саме рецидив злочину, а також те, що ОСОБА_7 вчинила злочини, перебуваючи на іспитовому строку за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.06.2017 року.

З огляду на викладене, при апеляційному перегляді кримінального провадження не встановлено підстав для застосування норм ст.ст.75, 69, 69-1 КК України.

Таким чином, призначене судом першої інстанції покарання у той спосіб, як це зазначено у вироку, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нею нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст.ст. 50 та 65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є справедливим, через що підстав для зміни чи скасування вироку за апеляційними доводами колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 січня 2019 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою ОСОБА_7 - в той самий строк з дня отримання ним копії судового рішення.

Судді

________________ ________________ _____________ ОСОБА_2 ОСОБА_15 ОСОБА_4