Справа № 487/115/20
Провадження № 1-кс/487/426/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2020 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 08.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
09.01.2020 року слідчий слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 08.01.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076, звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно, яке, яке було оглянуто та вилучено 08.01.2020 року у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за його добровільної згоди.

Підставою звернення стало те, що вищезазначені вилучені предмети мають доказове значення у даному кримінальному провадженні.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.

Вислухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим відділом Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000076 від 08.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється Заводським відділом Миколаївської місцевої прокуратури №1.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.01.2020 року близько 14:48 годин у приміщенні квартири АДРЕСА_1 виявлено труп - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з тілесними ушкодженнями у вигляді тупої поєднаної травми тіла у вигляді переломів трьох ребер зліва, з пошкодженням плеври та судин з внутрішньоплевральною кровотечею зліва, розриву капсули та тканини селезінки з внутрішньочеревною кровотечею з послідуючим розвитком гострої крововтрати.

08.01.2020 року за вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000076 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В подальшому вказане кримінальне правопорушення було перекваліфіковано з ч.1 ст. 115 на ч.2 ст.121 КК України.

У ході проведеного досудового розслідування було встановлено, що напередодні виявлення трупу із померлим постійно спілкувались та можуть бути причетними до його скоєння: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

08.01.2020 за добровільної згоди ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було проведено огляд та вилучено його носильні речі, а саме: джинсові брюки, светр, куртку чорного кольору, кросівки чорного кольору.
Вищезазначені вилучені речі мають доказове значення у даному кримінальному провадженні.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна, згідно п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у цьому випадку накладається арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що речі оглянуті та вилучені у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за його добровільної згоди, мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки є доказами та доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу .

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 08.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було оглянуто та вилучено 08.01.2020 року у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за його добровільної згоди, а саме: джинсові брюки, светр, куртку чорного кольору, кросівки чорного кольору.

Вказане майно залишити на зберіганні у Заводському ВП ГУНП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла 44.
Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області майору поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1