Провадження № 1-кп/761/2568/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 березня 2019 року за №0002478, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван Республіки Вірменія, громадянина Республіки Вірменія, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання на території України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Шевченківського районного суду міста Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002478 від 14 березня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Ухвалою від 04 листопада 2019 року строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено до 02 січня 2020 року, включно.

Суд, розглядаючи питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, виходить з такого.

В судовому засіданні судом з урахуванням положень Кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинуваченого до спливу вказаного строку поставлене питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою відповідно до ст.331 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки підстави для застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, а отже наявні визначені ст.177 КПК України ризики, які не змінилися та не зменшилися, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків в кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки прокурором не обґрунтовано існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які на думку захисника відсутні. Вказує, що ОСОБА_5 тривалий час утримується під вартою без визначення розміру застави. Просив врахувати також що, в обвинуваченого ОСОБА_5 вилучені всі документи, тобто він не зможе виїхати за межі України. Також ОСОБА_5 , як зазначає захисник, не має наміру впливати на потерпілу, яка проживає поза межами м. Києва.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з підстав наведених захисником, та просив обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, виходячи з наступного.

Частиною 3 статті 331 КПК України на суд покладений обов`язок, незалежно від наявності клопотань, до спливу продовженого двомісячного строку тримання обвинуваченого під вартою повторно розглянути питання доцільності дії цього запобіжного заходу.

За наслідками розгляду цього питання суд своєю вмотивованою ухвалою має право скасувати, змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжити його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Під час досудового розслідування відповідно до ст. 194 КПК України у разі вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу має бути встановлено, чи є обґрунтованою підозра; чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Однак, враховуючи, що відповідно до Глави 28 КПК України судовий розгляд кримінального провадження здійснюється з метою встановлення, чи доведена поза розумним сумнівом вина особи у зазначених в обвинувальному акті злочинних діях, оцінка обґрунтованості підозри на цій стадії провадження виключається.

З наведеного витікає, що вирішуючи доцільність подальшого утримання особи під вартою, суд має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Європейський Суд з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» зазначив, що продовжуване утримання особи під вартою може бути виправдане у тій чи іншій справи лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Керуючись вимогами ч.3 ст. 331 КПК України, враховуючи, що 02 січня 2020 року спливає двомісячний строк з дня продовження дії існуючого запобіжного заходу, та неможливості до вищезазначеної дати завершити судовий розгляд, за відсутності підстав для скасування або зміни запобіжного заходу, суд вважає за необхідне обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити дію існуючого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 14 лютого 2020 року.

При визначенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 суд бере до уваги, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років із конфіскацією майна, не працює, не займається суспільно корисною працею, матеріали провадження не вказують на наявність захворювань у обвинуваченого, які б унеможливлювали його тримання під вартою, що дає суду достатні підстави вважати, що останній може ухилитися від суду, незаконно впливати на потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про що свідчать встановлені обставини та дані, що характеризують його особу, тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується.

За таких обставин суд вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 але на строк, що не перевищує двох місяців.

На підставі викладеного,керуючись ч.3 ст. 331 КПК України,суд

УХВАЛИВ :

Продовжити строк дії запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраного у вигляді тримання під вартою, до 14 лютого 2020 року, включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1