Справа №: 398/4611/19
провадження №: 1-кп/398/224/20
ВИРОК
Іменем України

"23" січня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Олександрії Кіровоградської області угоду про визнання винуватості з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002890 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в селі Косівка Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, неодруженого, не маючому на утриманні малолітніх дітей, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , із загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

18 грудня 2019 року близько 16 години 30 хвилин точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 прибув до магазину "АТБ", який розташований по вулиці Гагаріна, 12, в місті Олександрія Кіровоградської області, де зустрів раніше не знайомого йому ОСОБА_7 та під час розмови у них виникла словесна сварка. В ході сварки ОСОБА_3 дістав зі своєї внутрішньої кишені куртки предмет ззовні схожий на гранату РГД-5, який він незаконно носив та зберігав при собі та передав вказаний предмет ззовні схожий на гранату РГД-5 ОСОБА_8 , яка у свою чергу поклала його до смітника біля входу до магазину "АТБ", який розташований по вулиці Гагаріна, 12, в місті Олександрія Кіровоградської області.
У подальшому, 18 грудня 2019 року, під час проведення огляду місця події біля входу до магазину "АТБ", який розташований по вулиці Гагаріна, 12 , в місті Олександрія Кіровоградської області, в бетонному сміттєвому баку було виявлено один предмет, ззовні схожий на гранату РГД-5 із запалом. В ході вилучення даного предмету спеціалістом вибухотехнічної служби проведено роз`єднання корпусу гранати РГД-5 з маркування 118-81 з підривачем типу УЗРПМ з маркуванням 66-81 УЗРПМ -2 583. Зазначений предмет ззовні схожий на корпус гранати РГД-5 з маркування 118-81 було вилучено та поміщено до спеціального пакету вибухотехнічної служби АБ025242 та один предмет схожий на підривач типу УЗРПМ з маркуванням 66-81 УЗРПМ -2 583 було вилучено та поміщено до спеціального пакету вибухотехнічної служби АБ025239.
Згідно висновку експерта № 99/1344 від 19.12.2019р., наданий на дослідження предмет граната РГД-5 із запалом, вилучений під час проведення огляду місця події від 18.12.2019р., є вибуховим пристроєм (належав до категорії боєприпасів) бойовою ручною осколковою гранатою наступальної дії типу РГД-5, яка була придатна до здійснення вибуху після видалення запобіжної чеки та вивільнення важеля.
Вказаний боєприпас ОСОБА_3 носив та зберігав всупереч вимогам Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 21.08.1998 № 622 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 1998 р. за № 637/3077, без передбаченого законом дозволу.
Своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, а саме: носінні, зберіганні бойового припасу без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України.
10 січня 2020 року між прокурором Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області (старшим групи прокурорів по даному кримінальному провадженню) ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості.
За умовами угоди ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Вказаною угодою узгоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 . При визначенні покарання враховувалось щире каяття ОСОБА_3 , а також відсутність обставин, що обтяжують покарання. Враховуючи викладене, сторони дійшли згоди про призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Сторони узгодили, що в разі затвердження судом угоди про визнання винуватості, ОСОБА_3 зобов`язаний відшкодувати судові витрати, пов`язані із залученням експерта у зв`язку із проведенням судової вибухо-технічної експертизи в сумі 1256 гривень 08 копійок., та про необхідність знищення речових доказів - спеціального пакету експертної служби № 4206060 із об`єктами дослідження №1 та №2 та з первинним пакуванням, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Олександрійському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 просили затвердити угоду про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_2 , неодружений, не має на утриманні малолітніх дітей, пом`якшуючі покарання обставини, такі як щире каяття у скоєному, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання.
Судові витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, статтями 374, 474, 475 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10 січня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002890 від 18грудня 2019 року.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання , встановивши іспитовий строк 1 рік..
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 1256 гривень 08 копійок процесуальних витрат на користь держави за проведення судових експертиз.
Речові докази по справі: спеціальний пакет експертної служби № 4206060 із об`єктами дослідження №1 та №2 та з первинним пакуванням , який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів при Олександрійському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області - знищити.
Вирок суду набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя (підпис) ОСОБА_1