Справа № 215/550/20
УХВАЛА

30 березня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу

в складі колегії суддів: головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001887 від 05.12.2019 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 щодо зґвалтування, вчиненого щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років.

У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , з урахуванням необхідності проведення судового розгляду, а також тяжкості і суспільної небезпеки злочину, характеризуючих данних про його особу, з метою запобігання ризикам вчинення нового злочину, впливу на свідків та ухилення від суду .

Захисник в судовому засіданні заперечує проти даного клопотання як неогрунтованого, просить застосувати домашній арешт.

Обвинувачений також заперечує щодо клопотання прокурора.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися та є актуальними, тому суд вважає, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти статевої недоторканості малолітньої особи, за яке передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі, неодружений, таким чином, оцінивши в сукупності всі обставини, на думку колегії суддів, він може ухилитися від явки до суду і перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на малолітню потерпілу і свідків.
Доводи захисника про можливість запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування до ОСОБА_6 домашнього арешту, на думку суду, є недостатньо аргументованими і вмотивованими.
Враховуючи наведені вище обставини, необхідність проведення судового розгляду справи, та зважаючи на значний суспільний інтерес справи, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів .
Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 336 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 29 травня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту проголошення .
Головуючий суддя:

Судді: