Єдиний унікальний номер 448/185/18
Провадження № 1-кс/448/35/20
У Х В А Л А

02.06.2020 року слідчий суддя Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 30.12.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеною скаргою, покликаючись на те, що в провадженні слідчого СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 від 06.03.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за фактом ДТП, що мала місце 05.03.2014року в с.Шегині Мостиського району Львівської області, за участю його (скаржника) автомобіля марки «Рено» та автомобіля марки «Фіат», в результаті якої він (скаржник) отримав тілесні ушкодження.

Вказує, що слідчим СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 неодноразово виносились постанови про закриття даного кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, яка в свою чергу слідчим суддею так само неодноразово були скасовані.

Зазначає, що 30.12.2019 року слідчим СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області знову ж таки була винесена постанова, згідно якої кримінальне провадження №0000120 від 06.03.2014 року було закрите, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Вважає, що такі дії слідчого ОСОБА_4 є незаконними, а рішення про закриття кримінального провадження таким, що не відповідає дійсним обставинам справи без повного та об`єктивного дослідження обставин даної дорожньо-транспортної пригоди.

Стверджує, що 05.03.2014 року біля 18 години 20 хвилин він, скаржник ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки «Рено 19», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по автодорозі сполучення Львів - Шегині в напрямку с.Шегині Мостиського району Львівської області. Керуючи автомобілем в межах села Шегині Мостиського району, автомобіль під його (скаржника) керуванням рухався по правій смузі ділянки дороги, яка в даному місці має по одній смузі для руху в кожному напрямку. В смузі позаду його автомобіля на безпечній відстані рухався автомобіль марки «Мерседес Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_2 водій якого будучи очевидцем події надав номер свого мобільного телефону. Швидкість автомобіля була дозволена в межах населеного пункту.

Покликається на те, що маючи намір здійснити маневр лівого повороту він (скаржник) подивився в дзеркало заднього виду щоб переконатись, що водій автомобіля марки «Мерседес Спринтер» не розпочав маневр обгону керованого ним автомобіля та ввімкнувши покажчик лівого повороту почав зміщуватися ближче до лінії, що розділяє зустрічні потоки транспортних засобів. Перед безпосереднім виконанням маневру лівого повороту він (скаржник) ще раз подивився в дзеркало заднього виду щоб переконатись що ніхто інший із учасників дорожнього руху першим не розпочав маневру з виїздом на смугу зустрічного руху і тільки переконавшись, що водій автомобіля марки «Мерседес Спринтер» не приступив до виконання даного маневру, а інших учасників дорожнього руху в полі його зору не було тобто такі не були в стадії виконання маневру, він розпочав маневр лівого повороту в дозволеному для цього місці. В процесі виконання маневру, коли керований ним автомобіль проїхав певну відстань він відчув сильний удар в ліву бокову частину кузова керованого ним автомобіля від чого автомобіль втратив керованість та виїхав за межі проїзної частини дороги. Як згодом йому (скаржнику) стало відомо зіткнення із його автомобілем скоїв водій автомобіля «Фіат Скудо», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 .

Також вказує, що перед початком виконання маневру автомобілів, які б рухалися по зустрічній смузі в його (скаржника) напрямку та автомобіля, який скоїв зіткнення з його автомобілем в полі зору його видимості не було, тобто в момент початку виконання мною даного маневру інші водії не розпочинали та не були в стадії виконання будь-яких маневрів по зміні напрямку руху, а тому він переконаний був у безпечності виконання даного маневру. Внаслідок зіткнення ТЗ керований ним автомобіль отримав значні технічні пошкодження, а він та пасажир автомобіля ОСОБА_6 , отримали тілесні ушкодження.

Зазначив, що правил дорожнього руху не порушував, оскільки переконався в безпечності виконання маневру, в момент початку виконання маневру автомобіля, який скоїв зіткнення з його (скаржника) автомобілем в полі зору не було, на його думку саме водій автомобіля «Фіат Скудо», реєстраційний номер реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 не вибрав безпечної швидкості, не переконався в безпечності маневру обгону автомобіля марки «Мерседес Спрінтер» та скоїв зіткнення з керованим ним автомобілем.

Вказував, що слідчий вкотре формально віднісся до розгляду даного кримінального провадження, не встановив та не допитав очевидця даної пригоди, водія автомобіля марки «Мерседес Спрінтер», не провів слідчий експеримент за участю ТЗ учасників даної ДТП на предмет встановлення об`єктивної видимості автомобіля «Рено19», в момент початку виконання ним (скаржником) маневру по зміні напрямку руху, не перевірив належним чином показання ОСОБА_5 на предмет їх допустимості та технічної спроможності.

З огляду на вищенаведене, просить скасувати постанову слідчого СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 30.12.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 від 06.03.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив таку задоволити.

Слідчий СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та відмовити в задоволенні даної скарги, вважаючи таку необґрунтованою.

Відповідно до ст.306 КПК України неявка слідчого не є перешкодою для розгляду даної скарги.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження, аналізуючи все у своїй сукупності, приходжу до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 06.03.2014 року на підставі повідомлення від чергового медперсоналу Мостиської КЦРЛ до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 внесено відомості за фактом ДТП, що мала місце 05.03.2014року в с.Шегині Мостиського району Львівської області, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Орган досудового розслідування по даному кримінальному провадженню Мостиський ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні слідчим встановлено, що 05.03.2014 року біля 18.25 год. на автодорозі сполучення «Львів - Шегині» в межах с.Шегині Мостиського району Львівської області мала місце ДТП, а саме зіткнення автомобіля марки «Фіат Скудо», реєстр.номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 та автомобіля марки «Рено R19», реєстр.номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок даної ДТП водій автомобіля марки «Рено R19» ОСОБА_3 та пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження. Зазначені транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.

Також слідчим встановлено, що згідно висновку судово-медичної експертизи №31/2014 року від 11.03.2014року: «у гр.-на ОСОБА_3 , 1982 р.н. при огляді виявлено синець на лівій нозі, який утворився від контакту з тупим предметом, можливо, при дорожньо-транспортній пригоді до частин салону автомобіля, міг виникнути 05.03.2014року та відноситься до легкого тілесного ушкодження».

Згідно висновку судово-медичної експертизи №137/14 від 17.07.2014року, який проводився судово-медичним експертом на підставі огляду ОСОБА_6 , в останньої тілесних ушкоджень не виявлено.

Відповідно до висновків експерта №2575/2966 від 29.02.2016року, зокрема, встановлено, що з технічної точки зору дії водія ОСОБА_7 не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з фактом даної ДТП; причиною даної ДТП з технічної точки зору є невідповідність дій водія Сень Р вимогам п.п.1.5, 1.10 (в частині значення термінів «дати дорогу», «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів «б» та «д»); 10.1 та 14.3 ПДР України.

Оскаржуваною постановою від 30.12.2019 року слідчий СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 прийняв рішення про закриття даного кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Як вбачається із мотивувальної частини оскаржуваної постанови, приймаючи таке рішення слідчим приймались до уваги вищезазначені обставини встановлені в ході досудового розслідування і він виходив із того, що жоден із учасників вищевказаної ДТП не отримав, в результаті такої, середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що є необхідною умовою складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, однак у даному випадку є ознаки адміністративного правопорушення в діях водія ОСОБА_3 , оскільки дана ДТП сталася через порушення ним чинних ПДР України.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження в ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженні слідчим взагалі не перевірено та не спростовано показання ОСОБА_3 щодо відсутності у нього об`єктивної видимості автомобіля марки «Рено» (іншого учасника ДТП) перед початком здійснення ним маневру повороту ліворуч, слідчий не встановив та не допитав очевидця даної пригоди водія автомобіля марки «Мерседес Спрінтер», реєстр. номер НОМЕР_2 (країна реєстрації РП), не провів слідчий експеримент за участю транспортних засобів учасників даної ДТП на предмет встановлення об`єктивної видимості автомобіля марки «Рено», реєстр.номер НОМЕР_1 , в момент початку виконання маневру по зміні напрямку руху, не перевірив належним чином показання ОСОБА_5 в безпечності маневру обгону на предмет їх допустимості та технічної спроможності, не провів слідчого експерименту за відповідних погодних умов та дорожньої обстановки за участю ОСОБА_3 та участю водія ОСОБА_5 , тощо.

Таким чином, матеріали кримінального провадження №0000120 свідчать про те, що слідчим досудове розслідування проведено неповно та поверхнево, слідчий не з`ясував усі фактичні обставини справи, які є предметом розслідування, зокрема причин та обставин виникнення ДТП, не провів всі можливі та необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення об`єктивної істини та на повне, об`єктивне і всебічне проведення досудового розслідування, рішення про закриття кримінального провадження слідчим прийнято передчасно та в порушення норм кримінального процесуального законодавства України.

Слід зазначити і те, що в ході досудового розслідування, яке здійснювалось Мостиським ВП, зокрема слідчим ОСОБА_4 залишено поза увагою вимоги ухвали слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 04.09.2019 року.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ст.303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Частинами 1, 2 ст.55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до вимог статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року) встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Пунктом 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалков та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Таким чином, органом досудового розслідування не проаналізовано у відповідності до законодавства наведені скаржником ОСОБА_3 обставини щодо вчинення кримінального правопорушення, а винесено постанову про закриття кримінального провадження без з`ясування в повному обсязі усіх обставин справи.

Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що при проведенні досудового розслідування не вчинено всіх необхідних слідчих дій для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим ОСОБА_4 не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, тому постанова такого про закриття кримінального провадження від 30.12.2019 року підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження направленню до органу досудового розслідування для продовження проведення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 , - задовольнити.

Постанову слідчого СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 30.12.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - скасувати та направити матеріали кримінального провадження, разом із копією даної ухвали, до Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області, для проведення подальшого досудового розслідування згідно вимог КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали суду оголошено учасникам справи о 09:20 год., 05.06.2020 року.