Святошинський районний суд міста Києва
пр. № 1-кп/759/549/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.12.2019 за № 0008436, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глухів Сумської обл., українця, громадянина України, який здобув неповну середню освіту, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 03.06.2011 Великописарівським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185; ст. 69; ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, звільнений від відбування покарання, з встановленням іспитового строку на 1 рік. Постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 12.11.2012 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням з направленням його для відбуття призначеного покарання в місця позбавлення волі. Звільнений по відбуттю строку покарання 23.08.2013 року;
- 10.04.2014 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 289; ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185; ст. 304; ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Звільнений по відбуттю строку покарання 10.08.2018 року,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 03.12.2019 приблизно о 17 год. 30 хв., прибув до магазину «Новус» ТОВ «Новус Україна», що розташований по вул. Святошинська, 3 в м. Києві. Знаходячись в приміщенні торгівельного залу даного магазину, ОСОБА_3 вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «Новус Україна».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 продовжуючи перебувати у приміщенні торгівельного залу даного магазину та користуючись тим, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, взяв з торгових полиць чуже майно, яке належить ТОВ «НовусУкраїна», а саме: «сир Російський», штрих-код 495, у кількості 8 шт., на суму 329 грн 93 к. (без ПДВ); шоколад «МаксФан», штрих-код 225, у кількості 2 шт., на суму 86 грн 63 к. (без ПДВ), а всього майна на загальну суму 416 грн 56 к. Вказані товари він сховав до кишень власної куртки та чоловічої сумки. Після чого, ОСОБА_3 взяв інші товари - продукти харчування та направився до каси.
Після цього, ОСОБА_3 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме: винести викрадене майно та розпорядитися ним на власний розсуд, не розрахувавшись на касі, приблизно о 17 год. 45 хв., розрахувався за продукти харчування, а за майно, які сховав до кишень власної куртки та чоловічої сумки, не розрахувався та направився до виходу з торгівельного залу, однак, був затриманий працівниками охорони магазину «Новус», разом з наявним при ньому майном, який віннамагався таємно викрасти.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що 03.12.2019 приблизно о 17 год. 30 хв. він зайшов до магазину «Новус», що розташований по вул. Святошинська, 3 в м. Києві, з метою вчинення крадіжки, оскільки на той час у нього було скрутне становище. Проходячи повз торгівельні полиці, він взяв вісім штук сиру «Російський» та дві шоколадки. Вказане майно він сховав до кишень своєї куртки та сумки, яку мав при собі. Також він взяв сидр, еклери та пішов на касу. На касі він розрахувався за сидр, еклери та, пройшовши лінію кас, направився до виходу з магазину, однак, одразу був зупинений працівниками охорони даного магазину. Також обвинувачений ОСОБА_3 у скоєному розкаявся та просив суд застосувати до нього ст. 69 КК України.
Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку з відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 03.12.2019 приблизно о 17 год. 45 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Новус», що по вул. Святошинська, 3 у м. Києві, вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є рецидив злочинів.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є середньої тяжкості; ступінь завершення вчинення злочину; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та розкаянні; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, не працює, має місце реєстрації та проживання в Сумській області, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше неодноразово судимий та має незняті і непогашені судимості.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України в межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України, а саме: у виді арешту, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів (кримінальних правопорушень), а такожвідповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

При цьому, суд не знаходить правових підстав для призначення ОСОБА_3 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом (ст. 69 КК України), оскільки таке покарання може бути призначене лише у випадку наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та з урахуванням особи винного.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376, 377 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме: 03 грудня 2019 року.

Речові докази:

- «сир Російський», штрих-код 495, у кількості 8 шт.; шоколад «МаксФан», штрих-код 225, у кількості 2 шт., які передані на відповідальне зберігання ТОВ «Новус Україна», що розташований по вул. Святошинська, 3 в м. Києві, - залишити у належного володільця;

- DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження, встановлених в приміщенні магазитну «Новус», що по вул. Святошинська, 3 в м. Києві, який прилучений до матеріалів кримінального провадження № 0008436, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1