Справа 556/2307/19
Номер провадження 1-кс/556/457/2019
У Х В А Л А
19.12.2019 року смт. Володимирець
Володимирецький районний суд Рівненської області в особі
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
власника майна ОСОБА_5
Водії вищевказаних транспортних засобів не надали товарно-транспортну накладну на перевезення дерев породи «сосна», у зв`язку із її відсутністю та пояснили, що мали перевезти вказані дерева породи «сосна» із с. Більська Воля Володимирецького району Рівненської області до м. Одеси.
Зазначені два вантажні сідлові тягачі із напівпричіпами, в яких у причепах містяться зрізані дерева породи «сосна», довжиною близько 2м. кожна., які повністю заповненні у багажному відділенні, без наявних бирок та пломб використовувались для вчинення кримінального правопорушення, а саме для здійснення транспортування знарядь вчинення кримінального правопорушення та інших речових доказів, та будуть використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження,
Крім того, зрізані дерева породи «сосна», довжиною близько 2м. кожна, відносно якої наявні підстави вважати, що остання отримана злочинним шляхом також може бути використана як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, також необхідно встановити кубатуру вказаних дерев породи «сосна» та суму збитків які завдані державі внаслідок незаконної порубки.
Слідчий також зазначає, що накладення арешту, на вказане майно дасть можливість забезпечення позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є речовим доказом, у кримінальному провадженні.
Окрім того, арешт необхідний для забезпечення проведення додаткових слідчих дій.
Тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказані автомобілі з напівпричипами та на зрізані дерева породи «сосна», довжиною близько 2м. кожна, які є предметом кримінального правопорушення, з метою позбавлення встановлених осіб можливості використовувати вказані автомобілі та майно яке в них перебуває, розпоряджатись ним будь-яким чином, оскільки не застосування вказаних заходів може привести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених в клопотанні, просив його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_5 , заперечував проти задоволення клопотання просив відмовити в його задоволенні.. Пояснив, що дерева породи «сосна» які самозаліснилися, вирубували на земельних ділянках (паях) жителів с.Більчська Воля Володимирецького району Рівненської області, які не заперечували проти того однак гроші за зрубані дерева людям не платили. Потім він попросив свого товариша перевезти дані дерева тому зупинені автомобілі жодним чином не причетні дод даної події.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити частково із наступних підстав.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 7 ст. 237 КПК України регламентовано, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України регламентовано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.
В судовому засіданні слідчий та прокурор довели наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення; вищезазначене майно, а саме: зрізані дерева породи «сосна», довжиною близько 2м. кожна, які повністю заповненні у багажному відділенні автомобілів, без наявних бирок та пломб мають значення для досудового розслідування; вилучені речі, можуть бути доказами під час судового розгляду.
В наданих матеріалах міститься достатньо підстав вважати, що необхідно здійснити арешт на зрізані дерева породи «сосна», довжиною близько 2м. кожна, які повністю заповненні у багажному відділенні автомобілів, без наявних бирок та пломб. Дане майно перебуває на штраф майданчику Володимирецького ВП Варашського ВП ГУНП в Рівненській області, та є доказом у кримінальному провадженні, перебування їх у інших осіб може привести до його знищення або відчуження.
Враховуючи, те що слідчим та прокурором доведено, що вилучені, зрізані дерева породи «сосна», довжиною близько 2м. кожна, які повністю заповненні у багажному відділенні автомобілів, без наявних бирок та пломб, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тому з метою збереження речових доказів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання в цій частині та накладення арешту до прийняття процесуального рішення у даному кримінальному провадженні.
В той же час вилучений автомобіль арешту не підлягає з наступних підстав.
В свою чергу, доводи слідчого та прокурора про те, що автомобілі з напівпричепами необхідно залишити на зберігання на території Володимирецького ВП Варашського ВП ГУНП у Рівненській області є непереконливими, нічим не підтверджені та не жодним чином не вмотивовані.
Згідно науково-практичного коментаря КК України злочин, передбачений ст. 246 КК України є закінченим, коли дерева зрубані і заподіяна істотна шкода.
З вказаного випливає, що не може визнаватися засобом вчинення злочину, транспортний засіб, який застосовувався для перевезення незаконно добутого, і таким чином, не використовувався для виконання об`єктивної сторони даного злочинного посягання ( в конкретному випадку, для незаконної порубки лісу).
Оскільки автомобілі з напівпричепами не є ні предметом, ні засобом вчинення кримінального правопорушення вони не підпадають під ознаки тимчасово вилученого майна (ст. 167 КПК), а отже, арешту не підлягають.
Жодного спростування даних фактів слідчим та прокурором в судовому засіданні не надано.
Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у клопотанні про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Другий абзац частини першої статті 170 КПК України, зазначає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Зважаючи на викладене, судом встановлено, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.173 КПК України, та слідчим не доведено необхідність такого арешту, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на автомобілі з напівпричепами.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 174, 175 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на вилучені, зрізані дерева породи «сосна», довжиною близько 2м. кожна, які знаходяться у автомобілі марки «VOLVO-FH-12», д.н.з. НОМЕР_3 , 2001 року випуску із прикріпленим до нього напівпричепом марки «FRUEHAUF-TE-34СС», д.н.з. НОМЕР_4 , 2000 року випуску та повністю заповнені у багажному відділенні автомобіля, без наявних бирок та пломб, які знаходяться на майданчику тимчасового вилучення транспортних засобів Володимирецького ВП Варашського ВП ГУНП у Рівненській з позбавленням власника можливості відчуження власником чи іншими особами даного майна та забороною розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його, до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Копію ухвали вручити (направити) прокурору, слідчому, володільцю майна та його представнику, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1