Справа № 761/4807/20
Провадження № 1-кс/761/3324/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000135 від 09.11.2016 р.,

В С Т А Н О В И Л А :

14 лютого 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000135 від 09.11.2016 р.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року в рамках вказаного кримінального провадження було задоволено клопотання слідчого з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_4 та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках фізичних осіб, в тому числі на кошти ОСОБА_3 із забороною відчужувати, розпоряджатися та використовувати грошові кошти, на які накладено арешт. При цьому, ОСОБА_3 жодного відношення до вказаного кримінального провадження не має, жодним процесуальним статусом у кримінальному проваджені не наділена. Крім того, грошові кошти не мають жодного доказового значення у кримінальному провадженні №0000135, не були набуті злочинним шляхом, їх походження є законним. Крім того, відповідно до постанови Правління ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК КАМБІО» від 27.02.2015 №144. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 р. №46 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО», таким чином власник майна вважає, що відпала потреба в застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження, у зв`язку із чим просить скасувати арешт.

Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_3 подав до суду заяву про здійснення розгляду за відсутності заявника, підтримав клопотання з підстав у ньому наведених та просив задовольнити.

Старший слідчий з ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_6 , прокурор прокуратури міста Києва або інша уповноважена особа в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про розгляд справи завчасно та належним чином, жодних клопотань, пояснень, додаткових документів до суду не направили.

Враховуючи передбачені ч.2 ст.174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя дійшов висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності вказаних осіб.

Вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 21 грудня 2016 року в рамках вказаного кримінального провадження було задоволено клопотання слідчого з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_4 та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках фізичних осіб, в тому числі на кошти ОСОБА_3 , із забороною відчужувати, розпоряджатися та використовувати грошові кошти, на які накладено арешт.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 21 грудня 2016 року, арешт на грошові кошти фізичних осіб, в тому числі ОСОБА_3 , накладався з огляду на те, що грошові кошти мають правовий статус речових доказів, відповідають критеріям ст.98 КПК України, а також з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а також недоведеність факту використання грошових коштів ОСОБА_3 , як доказу у кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб, що підтверджується наступним.

При цьому слідчий суддя враховує, що з матеріалів клопотання убачається, що грошові кошти є особистими коштами заявника, не мають відношення до обставин, які підлягають доказуванню в межах кримінального провадження за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.218-1 КК України.

Крім того, на день розгляду клопотання слідчий у судове засідання не з`явився, жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, до суду не надав, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий зобов`язаний довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання, оскільки саме він був ініціатором питання про накладення арешту на майно.

Таким чином, аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

З огляду на зазначене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання у правомірне володіння ОСОБА_3 належними йому грошовими коштами на підставі зазначених обставин, оскільки власником майна доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а отже, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000135 від 09.11.2016 р., підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000135 від 09.11.2016 р., - задовольнити.

Скасувати арешт та заборону відчуження, розпорядження та використання грошових коштів ОСОБА_3 (ІНН НОМЕР_1 ), які знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому у ПАТ «Банк Камбіо», накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 21.12.2016 року по справі №761/44571/16-к (провадження №1-кс/27244/2016).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя