Справа № 488/1312/19
Провадження № 1-кп/488/170/20
В И Р О К
іменем України

21.04.2020 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Верхнє Анчиково Козловського району, Чувашія, громадянин України, освіта вища, одружений, пенсіонер, є інвалідом третьої групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2019 року за № 0000247,

в с т а н о в и в :

03 лютого 2019 року близько 11 год. 30 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Geely MR-7151 А», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в світлий час доби по сухій чистій проїзній частині проспекту Богоявленського в напрямку вулиці Новобудівної в місті Миколаєві в крайній правій смузі.
В районі будинку № 332 по проспекту Богоявленському, ОСОБА_4 в порушення вимог п.п.2.3.Б, 12.3 Правил дорожнього руху України проявив неуважність до дорожньої обстановки та до її змін, при виникненні небезпеки для руху у виді пішохода ОСОБА_5 , яка в цей час у невстановленому для переходу пішоходів місці перетинала проїзну частину проспекту Богоявленського зліва на право по ходу його руху, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки керованого транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, лінійного перелому тіла і правого поперечного відростка С2 без зміщення, лінійного перелому тіла С6, перелому зовнішньої кісточки правої гомілки зі зміщенням, множинних ран голови, лівого вуха, забиття реберної дуги, больового синдрому, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому правопорушенні визнав себе винним повністю, розкаявся та показав, що у вказані день та час він рухався за кермом свого автомобіля «Джили» по пр.Богоявленському в правій смузі в напрямку центру міста поблизу Школи мистецтв в Корабельному районі. Він бачив, як попереду його автомобіля десь за 15-20 метрів від світлофору швидко пройшла жінка-пішохід, яка на середині проїзної частини проспекту раптово розвернулася і стала йти в бік, звідки вона прийшла. Він вжив заходів до екстреного гальмування, втім уникнути зіткнення не вдалося, і його автомобіль вдарив пішохода. Він одразу зупинився і викликав бригаду швидкої допомоги. В подальшому він передав потерпілій на лікування 4 000 грн.

Згідно з розпискою потерпілої ОСОБА_5 від 25 березня 2019 року остання прийняла матеріальну допомогу від ОСОБА_4 і не має до нього претензій.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України дослідження інших доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним.

Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, та кваліфікує його дії як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд бере до уваги, що останній вчинив необережний тяжкий злочин, результатом якого стало заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю людини.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, повністю визнав свою вину у вчиненому правопорушенні та щиро розкаявся, за місцем проживання дільничним офіцером поліції характеризується з позитивного боку, вжив активних заходів до повного відшкодування шкоди, є пенсіонером і інвалідом третьої групи.

Крім того, суд не може не звернути уваги і на грубу необережність пішохода, яка сприяла ДТП.

Обставин, які б згідно зі ст.67 КК України обтяжували покарання, не встановлено.

З урахуванням фактичних обставин справи та даних, що характеризують особу обвинуваченого і його відношення до вчиненого, суд вважає, що досягти мети виправлення ОСОБА_4 та запобігти вчиненню ним нового кримінального правопорушення можливо без ізоляції його від суспільства, а, відтак, йому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції відповідної норми закону про кримінальну відповідальність зі звільненням останнього на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання з випробуванням та без застосування факультативного додаткового покарання.

Питання про долю речового доказу суд вирішує у відповідності до правил, встановлених п.1 ч.6 ст.100 КПК України, а питання щодо процесуальних витрат на залучення експертів за правилами ч.2 ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речовий доказ по справі автомобіль марки «Geely MR-7151 А», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,що переданий на зберігання під розписку ОСОБА_4 , залишити у останнього, дозволивши користування та розпорядження транспортним засобом.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням:

- експертизи технічного стану транспортного засобу від 07 березня 2019 року № 19-231 в сумі 1 144 грн.,

- автотехнічної експертизи від 15 березня 2019 року № 19-236 в сумі 1 430 грн.,

- автотехнічної експертизи від 19 березня 2019 року № 19-343 в сумі 1 256 грн., а загалом 3 830 (три тисячі вісімсот тридцять) грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1