Справа № 166/1322/19 Провадження №10/802/2/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Луцьку справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 05 листопада 2019 року,
В С Т А Н О В И В

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Ратнівського районного суду Волинської області із скаргою на дії працівників Ратнівського районного відділу міліції та незаконності його затримання. Подану скаргу, як можна зрозуміти із її змісту, мотивує тим, що 12 грудня 2000 року його було безпідставно затримано працівниками районного відділу міліції смт. Ратне, де він утримувався протягом доби, без повідомлення підстав такого затримання, а також роз`яснення йому прав та обов`язків затриманої особи, неодноразово допитано у відсутності захисника (адвоката), а тому, порушено його Конституційні права громадянина України. З урахуванням викладеного, просить визнати такі дії працівників міліції під час його затримання протиправними. Як на обґрунтування своєї скарги посилається на положення статті 29 Конституції України.

Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 05 листопада 2019 року скаргу ОСОБА_5 залишено без розгляду. Таке своє рішення суддя мотивував її подачею поза межами судового розгляду кримінальної справи, тоді як відповідно до положень КПК України 1960 року, такі скарги розглядаються судом першої інстанції при попередньому розгляді справи або при її розгляді по суті.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_5 оскаржив дану ухвалу з підстав її незаконності, формального підходу судді до вирішення даного питання. Вказує, що у поданій ним скарзі не оскаржує дії слідчого у кримінальній справі, а просить визнати факт порушення його Конституційних прав працівниками правоохоронних органів. Просить ухвалу Ратнівського районного суду від 05 листопада 2019 року скасувати та постанову нову, якою задовольнити подану ним скаргу про визнання протиправними дій працівників Ратнівського районного відділу міліції під час його затримання, що мало місце 12 грудня 2000 року та встановити факт порушення ними ст.29 Конституції України або ж зобов`язати суд першої інстанції прийняту подану ним скаргу до розгляду та відкрити провадження по ній.
Заслухавши доповідача який доповів суть справи та апеляції, апеляційний суд доходить висновку про безпідставність поданої засудженим апеляційної скарги.
ОСОБА_5 просить визнати порушення ст.29 Конституції України щодо його затримання, яке мало місце 12 грудня 2000 року, незаконним, а дії працівників міліції, які його проводили протиправними, про що 08 жовтня 2019 року подав відповідну скаргу до суду.
На даний час, ОСОБА_5 є засудженим та відбуває покарання у місцях позбавлення волі.
Положення КПК України 1960 року не наділяють національний суд повноваженнями щодо констатації факту порушення відповідних норм Конституції України, проте передбачають можливість оскарження такого затримання.
Ч.8 ст.106 КПК України 1960 року передбачено, що у разі оскарження затримання до суду, скарга затриманого негайно надсилається начальником місця попереднього ув`язнення до суду. Скарга розглядається суддею одночасно з поданням органу дізнання про обрання запобіжного заходу. Якщо скарга надійшла після обрання запобіжного заходу, вона розглядається суддею протягом трьох діб з часу надходження. Якщо подання не надійшло або коли скарга надійшла після закінчення сімдесяти двогодинного строку після затримання, скарга на затримання розглядається суддею протягом п`яти діб з часу надходження.
У свою чергу ч.3,4 ст.110 КПК України 1960 року передбачено, що дії і постанови органів дізнання можуть бути оскаржені до суду. Скарги на дії і постанови органів дізнання розглядаються судом першої інстанції при попередньому розгляді справи або при розгляді її по суті, якщо інше не передбачено цим кодексом.
Отже, вищевказаними нормами процесуального закону чітко передбачено, що особа може оскаржити незаконність свого затримання, як і дії працівників міліції, які його затримували або під час такого затримання чи після цього (тобто при досудовому слідстві), або ж при попередньому розгляді кримінальної справи чи під час розгляду такої справи по суті.
Судовий розгляд завершується ухваленням кінцевого судового рішення, яке набирає законної сили.
Отже, поза процедурою досудового слідства та судового розгляду, КПК України 1960 року не передбачено можливості оскарження незаконності затримання особи, відносно якої затримання мало місце, як і дій працівників поліції, які цю особу затримували, оскільки останній мав усі можливості ініціювати дане питання як при здійсненні досудового слідства, так і в ході попереднього розгляду справи судом чи її розгляду по суті.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що подана на адресу суду скарга не підлягає розгляду по суті, оскільки її розгляд поза стадіями досудового розслідування чи розгляду справи судом, кримінально-процесуальним законом не передбачений, а в даному випадку, має місце фактично намагання переглянути вже ухвалені судом рішення, які набрали законної сили.
А тому, подану засудженим ОСОБА_5 апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК 1960 року, апеляційний суд,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 05 листопада 2019 року без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді: