н/п 1-кс/953/3916/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" травня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
29.04.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах.
Досудовим розслідування вастановлено, що ОСОБА_4 , будучи директором ТОВ «ТАЛМІКС», зловживаючи своїм службовим становищем, під приводом належного виконання будівельних робіт, шляхом завищення фактично виконаних робіт в актах приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в №1 від 27.12.2018, №2 від 27.03.2019, №4 від 23.04.2019, №6 від 12.06.2019 року по Договору №281 про закупівлю робіт від 10.12.2018, заволодів грошовими коштами Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області в сумі 597 578 (п`ятсот дев`яносто сім тисяч п`ятсот сімдесят вісім) гривень 00 копійок, отримавши можливість розпоряджатись цими грошовими коштами на власний розсуд, як директор ТОВ «ТАЛМІКС», чим спричинив збитків замовнику в особливо великому розмірі.
Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №206996907, №206996942 від 16.04.2020, ОСОБА_4 на праві власності належить: однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира за адресою: АДРЕСА_2 .
Слідчий, посилаючись на вимоги ст. 170 КПК України, з метою можливої конфіскації майна та забезпечення відшкодування завданих збитків Малинівській селищній раді Чугуївського району Харківської області, просить накласти арешт на вказане майно.
Слідчий до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити клопотання.
Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, клопотання слідчого про арешт майна, розглядається без повідомлення власника майна.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до наступного.
29.04.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.05.2020 р., обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборонено підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, з 23-00 год. до 06-00 год. наступного дня, строком на 1 місяць 23 дні, тобто до 29.06.2020 року включно, в межах строку досудового розслідування, з покладанням обов`язків, передбачених нормами КПК України.
Так, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення за яке законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Ч. 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №206996907, №206996942 від 16.04.2020, ОСОБА_4 на праві власності належить: однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира за адресою: АДРЕСА_2 .
Слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, є підстави для задоволення клопотання.
Так, не накладення арешту на вказане майно підозрюваного ОСОБА_4 може призвести до відчуження останнім цього майна, що може зашкодити кримінальному провадженню та унеможливити конфіскацію майна.
Крім того, не застосування заборони на відчуження вищевказаним майном, може привести до подальшої передачі майна, а саме подальшого його продажу та відчуження.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, передачі майна.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:
- однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 ;
- квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 ;
шляхом заборони їх відчуження.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1