Справа № 333/1258/19
Провадження № 1-кп/333/105/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2020 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0004252 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, який має середню освіту, працює водієм в ТОВ «Феникс-Авто», неодружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2018, приблизно о 06 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автобусом «РУТА-20». реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Автозаводська, рухаючись з боку вул. Новокузнецька в напрямку вул. Культурна в м. Запоріжжі. В салоні автомобіля в якості пасажира перебувала ОСОБА_4 .

Під час руху поблизу будинку №30, водій ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, де вказано: «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», змінюючи напрямок свого руху ліворуч, не переконався в безпеці своїх дій, в результаті чого допустив виїзд керованого ним автобуса за межі проїзної частини та подальший наїзд на перешкоду у вигляді бордюру розподільного газону.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи № 107МД від 16.02.2019, пасажиру ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: «Закрита травма живота з розривом селезінки по діафрагмальній її поверхні, що призвело до необхідності виконання оперативного втручання спленектомії (видалення селезінки), зі скупченням крові в черевній порожнині, з подальшим розвитком травматичного шоку легкого ступеня, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент його спричинення. Забій м`яких тканин в області лоба (більш точна локалізація не вказана) кваліфікується, як легке тілесне ушкодження.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 9-93 від 20.02.2019 в даній дорожньо-транспортній ситуації, дії водія автобусу «РУТА-20», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Водій ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на бордюр, шляхом виконання вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху.

Таким чином, своїми необережними діями водій ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, що кваліфікується, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_5 при допиті в судовому засіданні визнав себе винним в пред`явленому обвинуваченні, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, розкаявся. Пояснив, що дійсно 27.11.2018 приблизно о 06 годині 00 хвилин, керував автобусом «РУТА-20», реєстраційний номер НОМЕР_1 та здійснював рух по проїзній частині вул. Автозаводська, рухаючись з боку вул. Новокузнецька в напрямку вул. Культурна в м. Запоріжжі. Пояснив, що у зв`язку з порушенням останнім п.10.1 Правил дорожнього руху України, а саме: змінюючи напрямок свого руху ліворуч, не переконався в безпеці своїх дій, в результаті чого допустив виїзд керованого ним автобуса за межі проїзної частини та подальший наїзд на перешкоду у вигляді бордюру розподільного газону, пасажирці ОСОБА_4 , яка перебувала в салоні вказаного вище транспортного засобу були спричинені тілесні ушкодження.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні надала показання, згідно з якими 27.11.2018 р. приблизно о 06 годині 00 хвилин ранку, перебувала в автобусі «РУТА-20», під керуванням ОСОБА_5 , де сиділа на задньому пасажирському сидінні. Під час руху вказаного автомобіля відчула поштовх, внаслідок якого остання вдарилась животом об сусіднє сидіння, яке було попереду. Після чого, ОСОБА_4 відчула запаморочення та її стало нудити. Після виходу з маршрутки, інші пасажири викликали їй швидку допомогу.
Відповідно до висновку експерта від 20.02.2019 р. № 9-93, дії водія автобуса «Рута», д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 не відповідають вимозі п. 10.1. Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП. Технічна можливість водія автобуса «Рута», д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 уникнути ДТП залежала від виконання останнім вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху.
Згідно з висновком експерта від 21.02.2019 р. № 9-74, на момент експертного огляду та дослідження рульове керування, робоча гальмівна (гальмова) система та ходова частина автобуса «Рута», д.р.н. НОМЕР_1 , знаходилась у працездатному стані.
Як свідчить висновок експерта від 11.02.2019 р. № 107МД, закрита травма живота з розривом селезінки по діафрагмальній її поверхні, що призвело до необхідності виконання оперативного втручання спленектомії (видалення селезінки), зі скупченням крові в черевній порожнині, з подальшим розвитком травматичного шоку легкого ступеня у ОСОБА_4 кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент його спричинення. Забій м`яких тканин в області лоба у ОСОБА_4 кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Дані ушкодження утворились від дії тупих предметів та могли утворитись в умовах дорожньо-транспортної пригоди.
Враховуючи, що ОСОБА_5 в судовому засіданні не оспорював факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України при вищезазначених обставинах, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, окрім допиту обвинуваченого, потерпілої та висновків експертів.

При цьому, судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки своїми діями ОСОБА_5 скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд виходить із загальних засад призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України, а також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Так, судом враховано, що скоєне ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України є тяжким злочином.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Пом`якшуючими покарання обставинами є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

При призначенні покарання ОСОБА_5 судом враховано характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, які закон відносить до тяжких злочинів, обставини справи, позицію потерпілої, яка не наполягала на призначенні суворого покарання, дані про обвинуваченого, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, частково відшкодував матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_4 , вину визнав повністю та щиро розкаявся.

Отже, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 мінімальне покарання у виді позбавлення волі із звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням, оскільки, на думку суду, виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_5 офіційно працевлаштований водієм в ТОВ «Феникс-Авто», його робота безпосередньо пов`язана з використанням транспортних засобів та є єдиним джерелом доходу останнього, суд вважає за необхідне призначити наведене вище покарання без позбавлення підсудного права керування транспортними засобами.

Цивільний позов не заявлено, запобіжні заходи, станом на час ухвалення вироку, по даному кримінальному провадженню відсутні.

Відповідно до ст. 124 КПК України, документально підтверджені процесуальні витрати на проведення судової експертизи в сумі 5 148 грн. покладаються судом на обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 5 148 грн.

Речові докази:
-автобус «Рута», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області передати власнику ОСОБА_6 , 1962 року народження, за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1