Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/125/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 , захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 14.03.2020 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глухів, Сумської області, одруженого, на утриманні має дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення. передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 год. 48 хв., 10.05.2020 року, із визначенням застави в сумі 168160 грн.

За участю сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч.5 ст.27 ч.3 ст. 368 КК України, а саме у вчиненні кримінального правопорушення кваліфікуючими ознаками якого є пособництво в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 14.03.2020 року задоволено вказане вище клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Визначено розмір застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 168160 грн. У разі внесення визначеної суми застави покладено на підозрюваного на строк до 10.05.2010 року обов`язки передбачені ст. 194 КПК України.

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя зазначив, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_8 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27 ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 є тяжким, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені п.п.1 та 3 ст. 177 КПК України, враховуючи можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчать про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду, зможе впливати на свідків та інших підозрюваних, які в судовому засіданні ще не допитувалися.
На думку слідчого судді, застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, слідчим суддею врахувалися дані про особу підозрюваного, зокрема те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, крім того, слідчим суддею враховується, майновий стан підозрюваного ОСОБА_8 , який не працює, не має постійного доходу, відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно має частки квартири у м. Глухів Сумської області, також слідчим суддею врахувалася сума отриманої неправомірної вигоди, а тому слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність визначення максимального розміру застави, передбаченого п.2 ч.5 ст.182 КПК України, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працезданих осіб, що достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 не оспорюючи обгрунтованність, законність і вмотивованість судового рішення щодо виду застосованого запобіжного заходу вважає вказане судове рішення незаконним і необґрунтованим, ухваленим з порушенням вимог ч.1-3 ст. 370 КПК України, та таким, що підлягає скасуванню в частині визначеного розміру застави.
В поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 13 год. 48 хв. 12.03.2020 до 13 год. 48 хв. 10.05.2020 з визначенням ОСОБА_8 застави у відповідності до вимог абз. 5 ч. 5 ст. 182 КПК України в розмірі 244 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 512888 грн., а також із зазначенням, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави та наслідків їх невиконання.
Під час апеляційної скарги дослідити реєстраційну карту на транспортний засіб марки «BMW Х5» свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , 2007 року випуску.
Зазначає, що передбачений п.2 ч.5 ст. 182 КПК України максимальний розмір застави щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 168160 грн., та явно не спів мірно розміру отриманої підозрюваними у кримінальному провадженні неправомірної вигоди в розмірі 20000 доларів США, що дорівнює 512480 грн. та свідчить про нездатність застави забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні зазначеного тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.
Слідчим суддею не враховано усі відомості щодо майнового стану підозрюваного, а саме: наявність у власності ОСОБА_8 квартири за адресою: АДРЕСА_3 , пложею 50,6 кв.м. та наявність у власності автомобіля марки «BMW Х5» свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , 2007 року випуску.
Вказане свідчить, що у підозрюваного є значні статки, достатні для сплати застави у розмірі понад 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в сукупності з вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, та іншими обставинами, які встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, доводять необхідність та можливість визначення ОСОБА_8 застави в сумі, що перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

На переконання сторони захисту до матеріалів клопотання про застосування відносно ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не додано достатніх доказів для обгрунтування повідомленої останньому підозри.
Жоден з документів окремо, або в сукупності, на які послався слідчий суддя у своєму рішенні, окрім протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_9 , від 13.03.2020 року не доводить причетності підозрюваного ОСОБА_8 , до інкримінованого злочину. Разом з цим, на переконання захисту вказаних показів є недостатньо для обгрунтування підозри ОСОБА_10 „ враховуючи особу «свідка», а фактично провокатора злочину, що є колишнім співробітником СБУ. Більше того, покази свідка ОСОБА_9 , не підкріплюються жодними іншими доказами, саме тому в оголошеній ОСОБА_8 підозрі відсутнє посилання на роль останнього у вимаганні та одержанні хабара.
В ході судовою засідання прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, натомість Судом у своєму рішенні, в якості підстави задоволення клопотання про застосування запобіжною заходу у вигляді тримання під вартою вказано доводи, які навіть не озвучувались в судовому засіданні.
Крім того, на переконання сторони захисту при винесенні оскаржуваного рішення Суд пішов в супереч практики ЄСПЛ, стосовно того, що тяжкість вчиненою кримінального правопорушення та суворість покарання, яке може бути призначене підозрюваному не можуть бути визначальними при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Па переконання сторони захисту, саме тяжкість інкримінованого злочину, не зважаючи на очевидну необґрунтованість оголошеної підозри стала єдиною підставою для обрання відносно ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою. Судом проігноровано відсутність фактів притягнення раніше підозрюваного до кримінальної відповідальності, наявність постійною місця проживання та стійких соціальних зв`язків у вигляді тружини, хворої матері та наявність на утриманні малолітньої дитини (взагалі не відображена в оскаржуваному судовому рішенні).

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення; прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та заперечив проти апеляційної скаргисторони захисту, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч.5 ст.27 ч.3 ст. 368 КК України, а саме у вчиненні кримінального правопорушення кваліфікуючими ознаками якого є пособництво в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
12.03.2020 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
13.03.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч.3 ст.368 КК України.
27.02.2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.3 ст.368 КК України стосовно ОСОБА_8 . Особу, яка вносила першочергові відомості не зазначена.
11.03.2020 року постановою про визначення підслідності кримінального правопорушення за ч.3 ст.368 КК України направлено кримінальне провадження №0000037 до ГУНП в Кіровоградській області.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою подано 14.03.2020 року слідчим відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_11 .
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 14.03.2020 року задоволено вказане вище клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Визначено розмір застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 168160 грн. У разі внесення визначеної суми застави покладено на підозрюваного на строк до 10.05.2010 року обов`язки передбачені ст.194 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як убачається з ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч.1, ч.2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст. 368 КК України.

Судом вірно зазначено, що злочин передбачений ч.3 ст.368 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 є тяжким, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені п.п.1 та 3 ст.177 КПК України, враховуючи можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність у кримінальному провадженні ризиків, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду, зможе впливати на свідків та інших підозрюваних, які в судовому засіданні ще не допитувалися.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до вимог ч.3 ст.183 та ч.5 ст.182 КПК України визначив підозрюваному розмір застави - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168160 гривень, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя врахувавши обставини кримінального провадження, ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, дані про особу підозрюваного, прийшов до висновку про те, що визначена судом застава, забезпечить належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та є співмірною з існуючими у даному кримінальному провадженні ризиками, з чим погоджується і колегія суддів.
Саме такий розмір застави, за переконанням колегії суддів, здатен буде забезпечити, у разі її внесення на відповідний розрахунковий рахунок, належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 .
З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для відмови у застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.
Що стосується апеляційної скарги прокурора щодо необхідності визначення застави підозрюваному ОСОБА_8 у відповідності до вимог абз.5 ч.5 ст.182 КПК України в розмірі 244 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 512888 грн., колегія суддів зазначає наступне.
Як було встановлено в суді апеляційної інстанції процесуальним прокурором не доведено виключність випадку, що застава у межах визначених чинним законодавством п.п.2 ч.5 ст.182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, апеляційна скарга не містить належного обґрунтування щодо цього. Прокурором не було надано належного обґрунтування вимог закону, щодо визначення застави в розмірі 512888 грн.
З метою не допущення встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави, який є достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню.
Щодо поданої апеляційної скарги сторони захисту колегія суддів зазначає наступне.
Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя, всупереч твердженням захисника, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення,передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України.
Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на можливу причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.
Керуючись ст.177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 14.03.2020 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Визначено розмір застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 168160 грн. без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4