ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/3234/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/802/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 липня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з приміщенням Державної установи «Вільнянська установа виконання покарань № 11»),
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з приміщенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області),
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2020 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 11 вересня 1996 року Бердянським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 229-6 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання покарання на 2 роки;

2) 19 квітня 1997 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 140, ст. 43 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 29 червня 2000 року по відбуттю строку покарання;

3) 10 листопада 2000 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 145, ч. 2 ст. 193, ст. 42 КК України до покарання у вигляді покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна;

4) 7 лютого 2001 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 140, ст. 43 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна. Звільнений 18 вересня 2004 року по відбуттю строку покарання;

5) 8 серпня 2006 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;

6) 17 червня 2009 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

7) 13 листопада 2009 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 5 років 6 місяців з конфіскацією майна;

8) 6 квітня 2016 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі;

9) 26 серпня 2016 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

10) 11 листопада 2016 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі;

а також у відношенні якого:
1) 26 вересня 2019 року до Вільнянського районного суду Запорізької області направлено обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України;
2) 31 жовтня 2019 року до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області направлено обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;
3) 9 січня 2020 року до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області направлено обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 23 липня 2020 року включно, з визначенням застави в розмірі 168160 гривень, а також з роз`ясненням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з визначенням застави в розмірі 168160 гривень.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за наступних обставин.

У невстановлений час та місці у ОСОБА_7 виник умисел на повторний незаконний збут психотропної речовини наркозалежним особам на території м. Бердянська. З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на збут наркотичного засобу, ОСОБА_7 , при невстановлених в ході досудового розслідування часі та місці та при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, будучи особою яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, незаконно повторно придбав 90 згортків з фольги, в яких знаходиться речовина невідомого походження, 4 полімерних прозорих пакети з клапаном та паперовий згорток з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, 3 полімерних прозорих пакети з клапаном, в яких міститься порошкоподібна речовина, в складі якої міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено амфетамін, який незаконно повторно зберігаючи при собі, переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив незаконно повторно зберігати з метою подальшого збуту.
25 травня 2020 року в період часу з 17 години до 10 хвилин до 17 години 48 хвилини працівниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , який проводився за участю ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено 90 згортків з фольги, в яких знаходиться речовина невідомого походження, 4 полімерних прозорих пакетика з клапаном та паперовий згорток з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, 3 полімерних прозорих пакетика з клапаном, в яких міститься порошкоподібна речовина, які ОСОБА_7 , діючи з єдиним умислом, будучи особою яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, незаконно повторно зберігав з метою подальшого збуту.
Згідно висновку експерта № 14-76 від 26 травня 2020 року в трьох зіп-пакетах, вилучених у ОСОБА_7 , знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору масою 0,005 г та порошкоподібні речовини рожевого кольору масою 0,201 г, 0,241 г, в складі яких виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Залишкова частина вилученої речовини знаходиться на дослідженні.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
7 травня 2020 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001209 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 7-8).
25 травня 2020 року о 20 годині ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 22-23)

26 травня 2020 року о 19 годині 1 хвилині ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 52-57).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого злочину, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вищезазначеного кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у його вчиненні, особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та погодився з доводами слідчого про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 не погоджується з ухвалою слідчого судді, просить її скасувати та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, оскільки в денний час доби він буде працювати, а також просить зменшити йому розмір застави.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, яка рішення слідчого судді вважала законним, обґрунтованим, просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який законом віднесено до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням заявлених у клопотанні ризиків.

З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.

Доводи апелянта про недоведеність існування вищевказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а не факту конкретного їх вчинення.

Так, ОСОБА_7 раніше 10 разів судимий за вчинення злочинів, у тому числі, умисних корисливих тяжких злочинів проти власності та аналогічних тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, раніше неодноразово звільнявся від відбування покарання як з відстрочкою виконання покарання, так і з випробуванням з іспитовим строком, а маючи не погашені судимості, вчинив новий умисний корисливий тяжкий злочин у сфері обігу наркотичних засобів через менш ніж 7 місяців після звільнення з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання за попереднім вироком, на цей час у Вільнянському районному суді Запорізької області розглядається інше кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а у Бердянському міськрайонному суді Запорізької області два кримінальних провадження за ч. 2 ст. 185 КК України, він не працює, суспільно-корисною працею не займається, постійного джерела доходу не має, що вказує на те, що він заробляє на життя шляхом вчинення корисливих злочинів, та у свою чергу, в сукупності свідчить про наявність вкрай високого ризику вчинення ним інших корисливих кримінальних правопорушень.

Також не виключається можливість незаконного впливу на свідків, оскільки вони в судовому засіданні допитані не були, а обвинуваченому можуть бути відомі адреси їх проживання чи роботи, у зв`язку з чим, він може здійснювати на них певний вплив з метою уникнення кримінальної відповідальності, а факт їх допиту на стадії досудового розслідування не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки вони повинні бути допитані безпосередньо в судовому засіданні для виконання вимог ч. 4 ст. 95 КПК України.

Враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії умисних корисливих тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, а також суворість покарання у виді позбавлення волі до 10 років з конфіскацією майна, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним, факт неодноразового відбування ним покарання в місцях позбавлення волі в минулому, факт перебування на розгляді в суді інших кримінальних проваджень у відношенні нього, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, дружини та неповнолітніх дітей на утриманні, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Незважаючи на те, що зі слів ОСОБА_7 він має намір працевлаштуватись, встановлені ризики є надзвичайно високими, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, який відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчать про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід, у тому числі, у вигляді домашнього арешту, як того вимагає апелянт, не здатний забезпечити виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, впливати на свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя встановив у межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , кількість вилучених наркотичних засобів, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що призначення застави саме в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігти наявним ризикам, і такий розмір застави, з урахуванням даних про особу підозрюваного та обставин справи, не є непомірним для нього.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2020 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 310/3234/20