ВИРОК
21 грудня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 11.09.2019 приблизно о 03:05 год., діючи за попередньою змовою з невставленими досудовим слідством особами, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, діючи з корисливих мотивів, прибули до будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_5 та невстановлені досудовим слідством особи, за допомогою ножиць для різки металу перерізали петлю кріплення навісного замку металевої хвіртки, через яку проникли до вхідних дверей підвального приміщення вказаного будинку, у якому розташована туристична фірма ПП Віп Тур № 1.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 та невстановлена досудовим слідством особа шляхом розбиття скла металопластикових вхідних дверей проникли до приміщення вказаної туристичної фірми, звідки таємно викрали два металевих сейфа, які матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_8 не представляють, у яких знаходилися грошові кошти в сумі 128 153 грн. 00 коп., які належали останній.
У подальшому, ОСОБА_5 , разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами, вчинивши всі необхідні та достатні дії для доведення злочину до кінця та маючи першочергову можливість розпорядитися викраденим майном, намагалися зникнути з місця вчинення злочину, але ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції охорони при спробі зникнути з викраденим майном.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєному визнав повністю за обставин викладених у обвинувальному акті та пояснив, що обставини вчиненого ним кримінального правопорушення не оспорює, згодний з оцінкою викраденого та кваліфікацією його дій. Щиро кається у скоєному, запевнив суд, що зробив для себе належні висновки, просить суворо не карати. Цивільний позов потерпілого Приватного підприємства Віп-Тур в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 10 655,00 грн. визнає повністю, цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 в частині відшкодування моральної шкоди на суму 10 000 грн. визнає частково, просить зменшити розмір моральної шкоди.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників провадження, при дослідженні вини обвинуваченого ОСОБА_5 , суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Суд роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що вони будуть позбавлені права оскаржити обставини справи, які не досліджувались, в апеляційному порядку.
Аналізуючи добуті по справі докази, межі яких судом визначено відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 , в межах пред`явленого обвинувачення, вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, та вина його є доведеною.
При обранні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, але тяжких наслідків по справі не наступило. Обвинувачений ОСОБА_5 на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Вперше притягується до кримінальної відповідальності. Згідно характеристики квартального комітету № 2 Заводського району м. Запоріжжя, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з бабусею, за місцем проживання характеризується позитивно. Згідно характеристики Громадської організації Верітас-2006, ОСОБА_5 є членом громадської організації з липня 2017 року. В колективі громадської організації зарекомендував себе виключно з позитивної сторони.
З урахуванням викладеного, та того що ОСОБА_5 вину у вчиненому визнав та щиро розкаявся, врахувавши позицію прокурора, потерпілої, суд вважає, що виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим ОСОБА_5 можливо без ізоляції його від суспільства з призначенням покарання відповідно до ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, із звільненням від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України.
На думку суду, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
По справі потерпілим Приватним підприємством Віп-Тур заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 на користь товариства 10 655 грн. 00 коп. матеріальної шкоди, а потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 на її користь 10 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.
Вирішуючи цивільні позови суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, суд вважає, що цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню, оскільки обвинувачений винний у вчиненні злочину і його злочинними діями потерпілому завдано матеріальної шкоди в розмірі 10 655 грн. 00 коп., що підтверджується квитанціями, накладною, платіжним дорученням та рахунком фактурою, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_5 на користь Приватного підприємства Віп-Тур матеріальної шкоди в розмірі 10 655 грн. 00 коп.
Згідно з ст. 1167 ЦК України, передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Положеннями ч. 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
У позовній заяві потерпіла ОСОБА_8 обґрунтувала моральну шкоду тим, що з вини ОСОБА_5 вона відчуває глибокі моральні страждання від скоєного злочину, також порушено її психологічне благополуччя. Крім того з вини останнього вона вимушений витрачати свій час та звертатись до судових та правоохоронних органів за захистом своїх прав протягом тривалого часу, тощо.
Суд погоджується з доводами цивільного позивача ОСОБА_8 , що винними діями обвинуваченого їй було завдано моральної шкоди, оскільки вчинення злочину безумовно певною мірою вплинуло на усталений спосіб життя потерпілої. В результаті викрадення речей потерпіла ОСОБА_8 зазнала душевних страждань.
Також з урахуванням особи обвинуваченого, який є молодою працездатною здоровою людиною, який офіційно не працевлаштований, однак намагається працевлаштуватись, проживає з бабусею, виходячи з вимог розумності, з урахуванням ступеню вини цивільного відповідача, його поведінки після скоєного, що вибачився перед потерпілою, що вину та позовні вимоги визнає в повному обсязі, суд приходить до висновку що злочином потерпілій ОСОБА_8 було завдано моральної шкоди у визначеному нею розмірі в 10 000 грн. 00 коп., які слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої.
Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експертів у справі - відсутні.
До набрання вироком законної сили обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з врахуванням позитивної поведінки обвинуваченого скасувати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368371, 373375, 392-395 КПК України, суд
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75,76 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік, якщо він протягом річного (1 один рік) іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Приватного підприємства Віп-Тур (ідентифікаційний код юридичної особи 33652313) завдану матеріальну шкоду у розмірі 10 655 грн. 00 коп.
Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_8 10 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.
- грошові кошти у сумі 97 грн. 00 коп., рукавичка помаранчевого кольору, які передати за належністю;
- СD-R диск з відеозаписами, долучений до матеріалів кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- два металевих сейфа та грошові кошти у сумі 128 153 грн. 00 коп. які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- молот з дерев`яними руків`ям, два аркуші паперу формату А4 зі слідами фрагментів низу взуття, дві матерчасті печатки помаранчевого кольору, річ з матерії схожу на балаклаву, металеві кусачки з блакитними ручками, кросівок на ліву ногу фірми Nike, чотири СПВ, лакофарбове покриття, петля для навсного замку зі слідами перекусу, лакофарбове покриття, осип скла, п`ять змивів з контрольними змивами, трикотажна річ, зовні схожа на балаклаву зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту до вступу вироку в закону силу ОСОБА_5 скасувати.
Арешт майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2019 (молот з дерев`яними руків`ям; дві печатки; трикотажна річ, зовні схожа на Балаклаву; металеві кусачки з блакитними ручками; чоловічий кросівок; чоловічий кросівок; трикотажна річ, зовні схожа на Балаклаву; печатка; грошові кошти у сумі 97 грн. 00 коп.) скасувати.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1