ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/3550/20
Номер провадження 11-сс/819/149/20 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

За участю прокурора: ОСОБА_6

Підозрюваного: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000622 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 02 березня 2020 року, відносно ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 03 березня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ХВП ГУНП в Херсонській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання ( АДРЕСА_1 ), з 22:00 год. до 05:30 год., терміном до 25 квітня 2020 року. Крім того на ОСОБА_7 покладено ряд обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на однобічність при розгляді клопотання слідчого та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить зазначене судове рішення скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор послався на те, що слідчим суддею, при обранні підозрюваному запобіжного заходу залишено поза увагою, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. Крім того, ОСОБА_7 за місцем реєстрації не проживає, раніше неодноразово судимий, в останнє 26 червня 2015 року за ч.2 ст.186 КК України, що характеризує підозрюваного як особу схильну до переховування від органів досудового розслідування та вчинення кримінальних правопорушень.

Вказує, що органом досудового розслідування обґрунтовано доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, підозрюваного, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вищезазначені дії.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недопустимість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому відповідно до змісту частини четвертої вказаної статті, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, але не доведене недопустимість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою статті 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Перевіривши оскаржуване судове рішення у відповідності із доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею належним чином дотримано вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону.

Так, відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя виходив з обґрунтованості підозри пред`явленої ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а також того, що перебуваючи на волі останній буде мати можливість, вчинити дії передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому місцевий суд зазначив, що стороною обвинувачення не доведено неможливість запобігання встановленому ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками слідчого судді.
Як вбачається із матеріалів провадження, слідчим відділом Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000622 від 19 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України (а.п.4).

26 лютого 2020 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно (а.п.26-27).

Відповідно до змісту повідомлення про підозру, досудовим розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він 18 лютого 2020 року, близько 20:00 год., знаходячись за адресою: м.Херсон, просп.200 річчя Херсону, біля буд.40, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив спрямований на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відкрито, без застосування фізичного насильства до потерпілої ОСОБА_9 , шляхом ривку з плеча потерпілої, викрав майно, що належить останній, а саме жіночу сумку «Камелия», чорного кольору, вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи НДЕКЦ МВС України №213-МТ від 25 лютого 2020 року становить 364 гривні 00 копійок, в якій знаходились гаманець «Laras», вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи НДЕКЦ МВС України №213-МТ від 25 лютого 2020 становить 130 гривень 66 копійок та грошові кошти у розмір 400 гривень, в результаті чого заподіяв потерпілій, майнові збитки на загальну суму 894 гривень 66 копійок.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджується відомостями наявними в матеріалах, що долучені слідчим до клопотання, яким слідчий суддя надав належну оцінку, а саме: протоколі огляду місця події від 18 лютого 2020 року (а.п.8-9); протоколі огляду кепки від 22 лютого 2020 року (а.п.10-11); протоколі огляду оптичного диску з відеозаписами з камер відеоспостереження від 19 лютого 2020 року (а.п.21-22); протоколах допиту потерпілої ОСОБА_9 від 24 лютого 2020 року (а.п.13-14), свідка ОСОБА_10 від 19 лютого 2020 року (а.п.18), свідка ОСОБА_11 від 21 лютого 2020 року (а.п.17); протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_9 від 24 лютого 2020 року (а.п.15), свідка ОСОБА_10 від 19 лютого 2020 року (а.п.19); протоколі проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного від 27 лютого 2020 року (а.п.30-32).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин («Cebotari v. Moldova», п. 48).
У даному кримінальному провадженні, зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що ОСОБА_7 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Що стосується питання існуванні ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та можливості останнього вчинити одну із дій передбачених ч.1 ст.177 КПК України, то слід зазначити наступне.
Так, у своєму клопотанні про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий послався на існування ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків, у зв`язку із чим більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків.
Розглянувши клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про реальне існування лише ризику того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Аналізуючи такі висновки слідчого судді у відповідності із доводами апеляційної скарги прокурора, який наголошує на існуванні ризиків передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, суд апеляційної інстанції, вважає такі посилання сторони обвинувачення безпідставними.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства і суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до п.п.3,4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу злочину та особистості підозрюваного (його характеру, маральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального провадження (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань.
Враховуючи наведені в матеріалах провадження факти та обставини на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а також відомості, що характеризують особу підозрюваного, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності (а.п.37) колегія суддів приходить до висновку, що органом досудового розслідування доведено існування ризику того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілу, свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, на думку колегії суддів є припущеннями, оскільки не знаходять свого підтвердження під час перевірки матеріалів справи апеляційним судом та не доведені стороною обвинувачення жодними доказами.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами («Бекчиєв проти Молдови»).

Крім того, відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Що стосується питання неможливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, то враховуючи відомості про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, проживає разом із матір`ю та сестрою, працевлаштований, тобто має міцні соціальні зв`язки, то зазначені відомості з огляду на поведінку підозрюваного під час досудового розслідування, вказують на можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких апелянт просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Істотних порушень норм КПК України при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 02 березня 2020 року, відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4