п/с 1-кп/164/26/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі заяву потерпілої ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали суду у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000280 від 2 липня 2018 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 24 липня 2019 року дане кримінальне провадження було передано на розгляд до Маневицького районного суду Волинської області.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 16 жовтня 2019 року було призначено судовий розгляд кримінального провадження і у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту відмовлено.

17 жовтня 2019 року та 22 жовтня 2019 року потерпілою було подано суду клопотання про роз`яснення ухвали суду про призначення до судового розгляду. Дане клопотання вмотивоване тим, що суд не прийняв до уваги як надані нею матеріали (висновки експертиз, а також розмір оплати за проведення експертиз, розмір спричиненої шкоди та ін.), так і вказані нею в клопотанні процесуальні аспекти порушень, допущених при складанні обвинувального акту. Зокрема, згідно з ухвалою Луцького міськрайонного суду від 18 вересня 2018 року у даній справі було зазначено, що ОСОБА_5 із чоловіком ОСОБА_6 є потерпілими, однак в обвинувальному акті заявлений нею позов до ОСОБА_4 (надавався слідчому ОСОБА_7 ) не вказаний, що є порушенням ч.2 п.7 ст. 291 КПК України. Також в обвинувальному акті не було вказано пособників ОСОБА_4 (відповідно, невірно зазначена правова кваліфікація його дій і фактичний виклад обставин справи) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 згідно з наданими витягами з ЄРДР. Також було долучено постанову про об`єднання кримінальних проваджень від 27 червня 2018 року прокурора ОСОБА_27 щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_16 за ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 190 КК України. Крім цього, відповідно до долученого повідомлення про завершення досудового розслідування від 11 грудня 2017 року, ОСОБА_4 було оголошено підозру за ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 190 КК України, однак всупереч ст. 290 КПК України ОСОБА_4 з невідомих підстав було змінено підозру на значно легшу ч.1 ст. 358 КК України (яка не передбачає настання матеріальної шкоди). Також судом не взято до уваги вимоги ухвали Волинського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року про те, що суди, згідно ст. 209 КПК України в даному випадку зобов`язані встановити місце проживання потерпілих, що прокуратура проігнорувала, чим порушила п.3 ч.2 ст. 291 КПК України. Також був пред`явлений протокол надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 12 січня 2018 року у кримінальному провадженні №0000457 від 27 грудня 2012 року за підписом ОСОБА_4 та ОСОБА_28 також долучила підозру ОСОБА_4 за ч.4 ст. 190 КК України та лист прокурору, згідно з якими направляються в прокуратуру підозри за підписом слідчого ОСОБА_29 ОСОБА_12 , ОСОБА_11 за ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 192, ч.2 ст. 366, ч.3 ст. 358 К України та ОСОБА_22 , ОСОБА_21 за ч.5 ст. 27 ст. 190, ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 192 КК України у кримінальному провадженні №0000457. Крім того, в судовому засіданні наголошувала про те, що ОСОБА_4 підробляє документи не з 15 липня 2007 року (як зазначається у обвинувальному акті), а з 8 липня 2007 року (підтверджується зведеним актом ОСОБА_4 , його висновком, без дати, висновком ОСОБА_12 , анкетою позичальника та висновком судово економічної експертизи від 31 травня 2019 року за №3.5. 14/19, вартістю 8 792 гривні 56 копійок), що також є порушенням вимог Закону, які ставляться до обвинувального акту, п.5 ч.2 ст. 291 КПК України. Також не взято до уваги та не розглянуто аналогічне клопотання сина, потерпілого ОСОБА_30 , про повернення обвинувального акту і визнання потерпілим. Не взято до уваги також ухвалу Луцького міськрайонного суду від 23 жовтня 2014 року у справі 3161/1539813 про визнання ОСОБА_5 та її чоловіка потерпілими у провадженнях №42-0349 від 15 червня 2913 року, №0000049 від 14 березня 2014 року та №0000321 від 11 лютого 2014 року. У зв`язку з цим просила письмово роз`яснити зміст ухвали від 16 жовтня 2019 року, із врахуванням вказаних порушень чинного законодавства в обвинувальному акті, про призначення справи до судового розгляду.

В судове засідання потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не з`явилися, хоча про дату судового засідання повідомлялися належним чином.

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_28 до суду надійшло клопотання про розгляд заяви про роз`яснення судового рішення у його відсутності.

Частиною 2 ст. 380 КПК України унормовано, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Прокурор зазначив, що не заперечує щодо розгляду заяви потерпілої ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали суду в даному судовому засіданні, оскільки звернення до суду із такою заявою є правом учасників судового процесу.

Обвинувачений заперечив щодо задоволення заяви ОСОБА_5 , оскільки ухвала про призначення справи до судового розгляду є зрозумілою і не потребує роз`яснень.

З`ясувавши думку часників судового процесу, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює судове рішення, не змінюючи при цьому зміст.

Рішення суду повинно бути мотивованим та зрозумілим, тобто доступним для сприйняття, дохідливими та таким, що не припускає варіантності тлумачення.
Згідно ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:
1)затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 цього Кодексу;
2)закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другої статті 284 цього Кодексу;
3)повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;
4)направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;
5)призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Ухвалою Маневицького районного суду від 16 жовтня 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання потерпілої про повернення обвинувального акту прокурору, а кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за 00000280 від 2 липня 2018 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, призначено до судового розгляду, що відповідає вимогам п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Крім того, ухвала про призначення справи до судового розгляду не є остаточним процесуальним рішенням у кримінальному провадженні, а тому, на думку суду, правові підстави, передбачені ст. 380 КПК України відсутні і у задоволенні заяви потерпілої ОСОБА_5 про роз`яснення судового рішення слід відмовити.

Керуючись ст. 380 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити потерпілій ОСОБА_5 у роз`ясненні ухвали Маневицького районного суду Волинської області про призначення судового розгляду від 16 жовтня 2019 року.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий: