Справа № 305/589/20
Номер провадження 1-кс/305/137/20
УХВАЛА

20.05.2020. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника автомобіля ОСОБА_5 , власника вилученої деревини ОСОБА_6 розглянувши клопотання слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Рахівського ВП Тячівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000313 від 04.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 15.05.2020, близько 15:20 години, в м. Рахів, Закарпатської області, по вул. Київській, біля АЗС "SUN OIL" працівниками мобільної групи в складі працівників поліції, працівників прокуратури та працівників СБУ був затриманий автомобіль ЗІЛ-131 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який перевозив паливні дрова з Устєріцького лісництва ДП "Рахівське ЛДГ" громадянці ОСОБА_6 де, при перевірці документів ТТН-ліс ЗКБ205191, об`єм деревини вказаний 6,0 кбм, однак в кузові знаходилася деревина об`ємом 7,303 кбм.

Вказане повідомлення було зареєстроване в Журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області за №2765.

Дані матеріали було приєднано до матеріалів ЄРДР за №0000313 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

Виїздом слідчо-оперативної групи на місце події, 15.05.2020, було проведено огляд автомобіля ЗІЛ-131 д.н.з. НОМЕР_1 та деревини з участю спеціалістів Трибушанського та Мараморошського ПНДВ КБЗ ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також додатково було проведено обміри деревини. Згідно обмірів, об`єм деревини складає 7,303 кбм.

Згідно ТТН-ліс ЗКБ №205191 від 15.05.2020 громадянці ОСОБА_6 з Устєріцького лісництва ДП "Рахівське ЛДГ" через перевізника Костана автомобілем ЗІЛ-131 д.н.з. НОМЕР_1 відпущено паливні дрова в кількості 6,0 кбм.

Враховуючи вище наведене, з метою збереження речових доказів, слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме вантажний автомобіль марки ЗІЛ-131 д.н.з. НОМЕР_1 , та деревину об`ємом 7,303 кбм.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали. Просять таке задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

Власник вантажного автомобіля ЗІЛ-131 д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , у судовому засіданні просив не накладати арешт на автомобіль, який являється його особистою власністю. Дрова, які він перевозив на прохання громадянки ОСОБА_6 були відвантажені відповдальним працівником лісгоспу. При цьому, останнім було перевірено чи відповідає загальна кубомаса дров навантажена на автомобіль кубомасі зазначеній в товарно-транспортній накладній. Натомість він, як перевізник не зобов`язаний перевіряти чи відповідає об`єм завантаженої деревини об`єму вказаному в ТТН. В зв`язку з наведеним, вважає, що ним не порушуно вимог закону. Накладення арешту порушить його законне право власності на автомобіль.

Власник вилученої деревини, ОСОБА_6 зазначила, що вона офіційно виписала дрова та оплатила за них. Жодних порушень з її боку не має. Вважає, що при перевірці була допущена помилка. Просила відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, слідчого, власників вилученогомайна, дослідивши докази, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Згідно витягу з кримінального провадження №0000313 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.246 КК України (незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду), внесені уповноваженою особою до ЄРДР- 04.05.2020.

З витягу вбачається, що у невстановленому слідством часі та місці, невідома особа, діючи умисно здійснила незаконну порубку деревини породи Ялина Європейська, про що стало відомо при зупинці працівниками поліції в с. Чорна Тиса Рахівського району Закарпатської області по вул. Центральна транспортного засобу під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , меш. АДРЕСА_1 , а саме вантажного автомоблія марки КАМАЗ з д.н.з. НОМЕР_2 , до якого був причіплений причеп з д.н.з. НОМЕР_3 , на якому знаходилась лісопродукція загальною масою 21 м3. При перевірці товаро-транспортної накладної, виник сумніву її достовірності. Крім того, 15.05.2020, близько 15:20 години в м. Рахів, Закарпатської області, по вул. Київській, біля АЗС "SUN OIL" працівниками мобільної групи в складі працівників поліції, працівників прокуратури та працівників СБУ був затриманий автомобіль ЗІЛ-131 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який перевозив паливні дрова з Устєріцького лісництва ДП "Рахівське ЛДГ" громадянці ОСОБА_6 де при перевірці документів ТТН-ліс ЗКБ205191, об`єм деревини вказаний 6,0 кбм, однак в кузові знаходилася деревина об`ємом 7,303 кбм.

Відповідно до протоколу огляду місця події від, 15.05.2020, транспортний засіб - вантажний автомобіль марки ЗІЛ-131 д.н.з. НОМЕР_1 , завантажений деревиною, був вилучений.

Поряд з цим, в протоколі не зазначено кому передано під відповідальне зберігання вилучене майно.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , автомобіль марки «ЗІЛ-131 д.н.з. НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_5 .
Згідно товарно-транспортної накладної серії ЗКБ205191 від 15.05.2020 деревина дров`яна, загальною кубомасою 6 м.куб., яка знаходилася в автомобілі марки ЗІЛ-131 д.н.з. НОМЕР_1 була відпущена працівником ДП "Рахівське ЛДГ". Вантажоодержувачем являється ОСОБА_6 .
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до вимог ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Таким чином, з урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні органу досудового розслідування та відповідати вимогам закону.
При цьому при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Вказана норма узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
З огляду на викладене, у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно мають міститися відповідні дані щодо обґрунтування необхідності накладення арешту на майно.
Проте, з матеріалів провадження вбачається, що органом досудового розслідування під час складання клопотання не в повній мірі дотримані вимоги зазначених норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.
Так, арешт майна з підстав, що воно виступає знаряддям вчинення кримінального правопорушення та набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення є можливим, коли існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Разом з тим, обґрунтовуючи своє клопотання, в розумінні вимог ст.132 КПК України, орган досудового розслідування не визнав постановою вищезазначене майно речовим доказом, та не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які посилався у клопотанні.
Згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Відповідно до матеріалів провадження, які були досліджені слідчим суддею, останні не містять відомостей того, що вантажний автомобіль марки ЗІЛ-131 та лісодеревина, належна громадянці ОСОБА_6 є предметом кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст.246 КК України, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуті злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримані за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або для забезпечення цивільного позову. При цьому, предметом досудового розслідування є сумнів в об`ємі деревини, яку перевозив ОСОБА_5 на автомобілі марки ЗІЛ-131 д.н.з. НОМЕР_1 .

При цьому, слідчим та прокурором не доведено, що ОСОБА_5 перевозив на автомобілі ЗІЛ-131 д.н.з. НОМЕР_1 на 1,303 куб.м. більше дров ніж це зазначено у товарно-транспортній накладній серії ЗКБ №205191 від 15.05.2020.

З матеріалів клопотання, встановлено, щовилучена деревина належить громадянці ОСОБА_6 . Накладення арешту на вказане майно може призвести до негативних наслідків для власників цього майна.
Враховуючи вищевикладене і мотивування клопотання слідчого, слідчий суддя вважає, що, в розумінні вимог ст.132 КПК України, слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна, тому наведені обставини свідчать про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.
На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000313 від 15.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.246 КК України - вантажний автомобіль марки ЗІЛ-131 д.н.з. НОМЕР_1 , що належать на праві власності ОСОБА_5 , а також деревину об`ємом 7,303 куб.м., які згідно накладної ТТН-ліс ЗКБ №205191 від 15.05.2020 відпущені ОСОБА_6 - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 22 травня 2020 року о 13 годині 20 хвилин.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1