Справа № 461/5980/19
Провадження № 1-кп/461/219/20
УХВАЛА

02.03.2020 року Галицький районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченої: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Львові об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України

в с т а н о в и в :

В провадженні Галицького районного суду м.Львова об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки такий закінчується 07.03.2020 року. Подане клопотання мотивує тим, що є достатні підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, те, що обвинувачена може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Насильницький спосіб вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_8 свідчить про той факт, що перебуваючи на волі, остання може впливати на свідків та потерпілих, які з урахуванням принципу безпосередності дослідження доказів, судом на даний час не допитані. Відтак, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення вказаних ризиків та виконання покладених на обвинувачену обов`язків.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_9 заперечила проти задоволення вказаного клопотання, разом з тим, подала клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в період доби з 20.00 год. до 08.00 годин. Подане клопотання мотивує тим, що на даний час відсутні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Обвинувачена не має будь-якого наміру переховуватися від суду та має серйозні проблеми зі здоров`ям, являється інвалідом третьої групи з дитинства, потребує постійного обстеження, оперативного втручання та нагляду лікарів. На адвокатський запит від 17.02.2020 року з проханням організувати та провести черговий переогляд ОСОБА_8 медико-соціальною експертною комісією відповіді не надано та відповідного огляду не проведено. Крім того, вказує, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки із своєю родиною, постійне місце проживання та реєстрації в м.Львові. Разом з тим, скрутне матеріальне становище батьків обвинуваченої утруднює забезпечення її нормального харчування та лікування в умовах слідчого ізолятора. Просить клопотання задоволити.

Обвинувачена ОСОБА_8 підтримала клопотання свого захисника.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Враховуючи вищенаведене та особу обвинуваченої, яка не має законних джерел заробітку, переховувалась від органів досудового розслідування, суд приходить до висновку про можливість продовження терміну тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_8 , оскільки підстав для зміни чи скасування такого не вбачає, ризики, передбачені ст.177 КПК України не відпали та не змінились, а саме: обвинувачена може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків та потерпілих, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання обвинуваченої під вартою, що повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи те, що застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, суд дійшов висновку, що ОСОБА_8 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 30.04.2020 року без визначення розміру застави. Відтак, клопотання адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу до задоволення не підлягає, оскільки суду не надано жодних доказів про те, що потрібне лікування обвинувачена не зможе отримати в умовах слідчого ізолятора.

Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити, що в подальшому обвинувачена ОСОБА_8 не позбавлена права звертатись до суду за наданням дозволу на перебування в умовах стаціонарного чи амбулаторного медичного закладу у разі необхідності отримання медичної допомоги з поданням відповідних доказів.

Керуючись ст.ст.199, 331, 369, 371-372 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задоволити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» на строк 60 днів, тобто до 30 квітня 2020 року включно, без визначення розміру застави.
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення. Обвинувачений, який перебуває під вартою, має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку у строк сім днів з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1