У Х В А Л А

Іменем України

01.07.2020 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 15.01.2020 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

в провадженні Томаківського районного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000026 від 15.01.2020 року, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 обраний у виді тримання під вартою на підставі ухвали Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 13.03.2020 року.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження у відношенні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що є достатньо підстав вважати, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Наявні ризики, передбачені п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений та його захисник проти даного клопотання заперечували.
Крім того, захисник обвинуваченогозвернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт у відношенні ОСОБА_5 з тих підстав, що прокурором не доведено наявність ризиків, на які він посилався, обвинувачений ніколи не ухилявся від явки до органів досудового розслідування та ін., і тому не буде ухилятися від явки до суду. Крім того, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання м.Марганець. Більше того, на теперішній час у звязку сз карантинними заходами в країні обмежено свободу пересування, а тим більше виїзд за кордон.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу обраного строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Заслухавши клопотання прокурора про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити. Крім того, розглянувши клопотання захисника обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу, заслухавши думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні клопотання за недоведеністю, вивчивши саме клопотання, суд доходить до висновку про необхідність відмовити в його задоволенні виходячи з наступних обставин.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку, що існують наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений знаходячись на свободі може перешкоджати здійсненню кримінального провадження, а також може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне провадження, іншим способом знищити будь-які докази по кримінальному провадженню, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. До того ж, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, немає постійного місця роботи, не має місця реєстрації, фактично проживає за адресою своєї співмешканки спільно з нею, будь-який інший запобіжний захід окрім тримання під вартою, не може запобігти вищевказаним ризикам.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження у вину ОСОБА_5 інкримінується тяжкий злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів в Україні, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком до десяти років з конфіскацією майна.

Твердження сторони захисту, що не існує ризику того, що обвинувачений буде переховуватися від суду та іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню, враховуючи його міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, карантинні заходи, суд не вважає підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому. Доводи захисника, враховуючи тяжкість та обставини злочину, серйозність обвинувачення, суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі доведеності його вини, не свідчать про наявність у останнього перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження, та не являються достатньою підставою для застосування обвинуваченому на даній стадії провадження більш пом`якшеного запобіжного заходу, який не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищезазначеним ризикам.

Відповідно ст.165 КПК України запобіжний захід скасовується або змінюється, коли відпаде необхідність у запобіжному заході або в раніше обраному запобіжному заході.

Отже, суд не вбачає, що відпала необхідність у раніше обраному запобіжному заході.

Відповідно до ст.178 КПК України суд враховує наступні обставини при обранні запобіжного заходу обвинуваченому, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність постійного місця роботи або навчання.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою не більше ніж 60 діб.
Крім цього, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, отже дотримується обов`язкова умова обрання даного запобіжного заходу, передбачена п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У відповідності до п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , його майновий стан; наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, які були проаналізовані раніше, розмір застави у вигляді 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб повинний достатньою мірою гарантувати виконання ним покладених на нього обов`язків.
У разі внесення застави, на ОСОБА_5 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п.п. 1,2,3, 4, 5, 6,7,8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177,178,182,183,187,199,331,350,369 КПК України, суд, -

ухвалив:
у задоволенні клопотання адвоката обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт у відношенні до ОСОБА_5 - відмовити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, строк тримання під вартою на 60 діб, тобто до 29.08.2020 року включно, з визначенням розміру застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят гривень ) у національній грошовій одиниці, що становить 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок UA0017442 в ГУ ДКС України в м.Київ, одержувач платежу: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, призначення платежу: за кого (ПІП).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
- пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;
- носити електронний засіб контролю;
- докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу прокурора і суду;
- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи, контактних номерів мобільного телефону;
- утримуватись від спілкування зі свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також громадянами України ОСОБА_10 ,
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Дніпропетровській області, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити Томаківський районний суд Дніпропетровської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинуваченим, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

01.07.2020