Ухвала
10 червня 2020 року

м. Київ
провадження № 51-2745 зно 20
Суддя Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Вінницької області від 03 лютого 2009 року та ухвали Верховного Суду України від 02 липня 2009 року,
встановив:
Як убачається з долучених до заяви копій судових рішень, вироком Апеляційного суду Вінницької області від 03 лютого 2009 року ОСОБА_2 засуджено за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 129 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_3 за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 70, ч. 2 ст. 71 КК України, до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.
Ухвалою Верховного Суду України від 02 липня 2009 року вирок апеляційного суду змінено.
Постановлено вважати, що кваліфікуючою ознакою за ч. 4 ст. 187 КК України, за якою засуджено ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , є розбій, поєднаний із заподіянням потерпілій ОСОБА_4 тяжкого тілесного ушкодження, а не її смерті.
Пом?якшено ОСОБА_3 основне покарання за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 14 років 6 місяців позбавлення волі і за ч. 4 ст. 187 КК України до 14 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України визначено ОСОБА_3 за сукупністю цих злочинів покарання у виді 14 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
На підставі ст. 71 КК України до цього покарання приєднано частково невідбуте покарання за попереднім вироком від 21 липня 2005 року за ч. 3 ст. 185 КК України і ухвалено вважати ОСОБА_3 засудженим до позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією всього майна.
У поданій заяві ОСОБА_2 просить переглянути вирок Апеляційного суду Вінницької області від 03 лютого 2009 року та ухвалу Верховного Суду України від 02 липня 2009 року за нововиявленими обставинами.
Перевіривши відповідність заяви вимогам ст. 462 КПК України, вважаю, що вона подана без додержання положень цього закону.
Також, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначається найменування суду, до якого подається заява про перегляд.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким, відповідно, внесені зміни до КПК і визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
Однак засуджений всупереч вимог КПК України, звернувся до суду касаційної інстанції із заявою, яку адресував Верховному Суду України.
При цьому, заява ОСОБА_2 мотивована тим, що вирок Апеляційного суду Вінницької області від 03 лютого 2009 року та ухвала Верховного Суду України від 02 липня 2009 року винесені незаконним складом суду та порушено його право на захист при розгляді справи у Верховному Суді України.
Згідно з ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 463 КПК України про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який перший допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
Разом з тим, ОСОБА_2 у заяві не наводить обґрунтування, чому саме Верховний Суд України, на його думку, першим припустився помилки при постановленні судового рішення щодо нього, враховуючи, що заява ОСОБА_2 містить також і вимогу про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду.
Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
Однак, ОСОБА_2 у клопотанні не зазначає, коли конкретно він дізнався, про обставини, які на його думку є нововиявленими.
Також, заява ОСОБА_2 не містить конкретного прохання з огляду на повноваження суду за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, визначеними положеннями ст. 467 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу.
Оскільки заява не відповідає вимогам ст. 462 КПК України, її слід залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 462, ст. 464 КПК України
постановив:
Заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Вінницької області від 03 лютого 2009 року та ухвали Верховного Суду України від 02 липня 2009 року, залишити без руху та встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали заяву буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя

ОСОБА_1