Справа № 202/3344/20
Провадження № 1-кс/202/4244/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
11 червня 2020 року м. Дніпро
слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 від 04.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України.
Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування здійснюється прокуратурою Дніпропетровської області.
09 червня 2020 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів.
Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 09 червня 2020 року.
Згідно з матеріалами клопотання, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2012 у справі №20/5005/16045/2011, яке набрало законної сили, частково задоволено позов заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано незаконним та скасовано рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.04.2004 №978 «Про оформлення права власності ЗАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 », визнано за державою в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 право державної власності на нерухоме майно - будівлю готелю « ІНФОРМАЦІЯ_4 », загальною площею 11650,7 кв.м., що розташована у АДРЕСА_1 та витребувано у власність держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 з незаконного володіння ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » вказаний об`єкт нерухомого майна.
Зазначене рішення суду виконано державним виконавцем ІНФОРМАЦІЯ_5 шляхом складання акту вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду та акту передачі стягувачу вилучених у боржника предметів, зазначених у рішенні суду (будівлі готелю « ІНФОРМАЦІЯ_4 »). Виконавче провадження 10.12.2014 закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення.
З метою збереження державного майна між ДП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (на даний час ДП « ІНФОРМАЦІЯ_7 ) та ІНФОРМАЦІЯ_1 08.12.2014 укладено договір зберігання, додаткову угоду до нього від 09.12.2014 без права користування та передачі його у користування іншим особам та складено акт прийняття-передачі майна від 08.12.2014, які підписано директором ДП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ОСОБА_5 та представником ІНФОРМАЦІЯ_1 за довіреністю №303 від 27.10.2014 ОСОБА_6 .
За результатами вивчення стану виконання умов вказаного договору встановлено, що ДП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » листом від 30.06.15 №102/01-15 повідомило ІНФОРМАЦІЯ_8 про те, що підприємством було прийнято рішення про надання будівлі готелю « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в користування ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для ведення господарської діяльності.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 15.05.2015 року зареєстровано за Державою Україна в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на будівлю за адресою: АДРЕСА_2 .
З метою виконання рішення Господарського суду державним виконавцем ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_7 повторно було відкрито провадження ВП № 54839436 від 09.10.2017, яке було виконано шляхом примусового виселення лише 02.11.2018.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, згідно з поставленою злочинною ціллю, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не зважаючи на відсутність правових підстав у ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » щодо користування державним майном, нехтуючи конституційними засадами щодо обов`язковості судових рішень, закріплених у ст.129-1 Конституції України, службові особи юридичної особи приватного права, зловживаючи своїми повноваженнями, грубо порушуючи порядок користування об`єктом державного майна, передбачений ст. 287 Господарського кодексу України, ст. 4 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-XII від 10.04.1992 та Постановою Кабінету міністрів України № 786 від 04.10.1995 «Про затвердження Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розділу», підриваючи комерційний авторитет юридичної особи приватного права ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », заходів щодо оформлення договору оренди будівлі готелю « ІНФОРМАЦІЯ_4 » між ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ІНФОРМАЦІЯ_1 не вжили, а починаючи з 12.09.2017 року і до 02.11.2018, умисно, безоплатно, неправомірно використовували будівлю готелю « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_1 (наразі АДРЕСА_2 ), загальною площею 11 650,7 кв.м., укладаючи та підписуючи договори оренди приміщень будівлі готелю « ІНФОРМАЦІЯ_4 » забезпечував отримання збільшеного прибутку для ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (не обтяженого орендними зобов`язаннями за користування державним майном) від здавання кімнат, офісних та комерційних приміщень в оренду, чим спричинив тяжкі наслідки державним інтересам в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді не сплати мінімально можливої орендної плати за об`єкт нерухомості, що відповідно до висновку судово-економічної експертизи № 215 від 20.10.2019 становить 40 142 133 грн.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання документів, що свідчать про умисний характер дій направлених на свідоме невиконання рішення суду та як наслідок незаконного використання нерухомого майна з метою отримання прибутку, а також повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження, виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до оригіналів всіх без виключення документів, що стосуються дій державних виконавців ІНФОРМАЦІЯ_10 під час примусового виконання рішень суду, необхідні для підтвердження факту вчинення протиправних дій, встановлення наявності та використання підроблених документів, встановлення осіб, що перешкоджали діяльності державного виконавця та службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також необхідні для проведення судових криміналістичних експертиз з метою ідентифікації осіб, що причетні до скоєння злочину.
Слідчий у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив розглянути клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити.
Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України клопотання розглядається без особи, у володінні якої знаходяться речі та документи.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
У відповідності до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.
Відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.
Як вбачається зі змісту п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить відомості, які можуть становити банківську таємницю.
Згідно з частинами 5, 6 статті 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Отже, надання тимчасового доступу до речей і документів здійснюється виключно у випадку доведення стороною кримінального провадження у своєму клопотанні обставин, передбачених ст. 163 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (п.2) ч.3 ст. 132 КПК України).
Разом з тим, положеннями ч. 2 ст. 160 КПК України встановлені чіткі вимоги до змісту клопотання, з яким звертається сторона кримінального провадження до слідчого судді або суду, при цьому в змісті клопотання, серед іншого повинно бути зазначено значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Клопотання слідчого не підлягає задоволенню, оскільки надані документи не свідчать про наявність передбачених законом обставин, які обґрунтовують необхідність тимчасового доступу до документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_10 , у володінні яких знаходяться документи, за адресою: АДРЕСА_3 .
Не доведена можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, а відтак, слідчим суддею встановлено, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи певного кола осіб.
Приймаючи до уваги вищевикладене, необґрунтованість поданого клопотання та недоведеність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 110, 131-132, 159-160, 162-166, 309 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів - відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1