Справа №592/628/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/432/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/628/20 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 03.02.2020 щодо відмови в задоволенні його клопотання про звільнення з-під варти та від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, оскільки згідно ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015) при призначенні основного покарання, не зазначеного в частині першій цієї статті, суд зобов`язаний повністю звільнити засудженого від відбування такого основного покарання. Позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі є різними видами покарання, а суд, відмовляючи в задоволенні його клопотання, належним чином не умотивував своє рішення.

До Ковпаківського районного суду м. Сум надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 від 14.01.2020 щодо повного звільнення його з-під варти і від відбування довічного позбавлення волі за вироком Апеляційного суду Сумської області від 15.12.2004, оскільки довічне позбавлення волі не зазначене в ч. 1 ст. 72 КК, а згідно ч. 5 цієї норми (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015) при призначенні основного покарання, не зазначеного в частині першій цієї статті, суд зобов`язаний повністю звільнити засудженого від відбування такого основного покарання.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Сум від 03.02.2020 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_8 . Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що в ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015) не зазначено, до якого з видів позбавлення волі застосовуються правила зарахування строку попереднього ув`язнення.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши кримінальне провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про невмотивованість ухвали суду колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки у судовому рішенні зазначені достатні мотиви, якими керувався суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого. Незгода ОСОБА_8 з наведеними мотивами прийнятого рішення жодним чином не свідчить про їх відсутність.

Разом з тим, відповідно ст. 51 КК, до осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, судом можуть бути застосовані певні види покарань, до яких віднесено і довічне позбавлення волі, а ч. 1 ст. 64 цього Кодексу передбачає, що довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених КК, якщо суд не вважає за можливе застосовувати позбавлення волі на певний строк. При складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи із співвідношення, визначеного ч. 1 ст. 72 КК, яка не містить такого виду покарання як довічне позбавлення волі.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому дійсно при призначенні основного покарання, не зазначеного в ч. 1 цієї статті, суд зобов`язаний повністю звільнити засудженого від відбування такого основного покарання, але при складанні покарань у виді довічного позбавлення волі та будь-яких менш суворих покарань загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, визначається шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі (ч. 2 ст. 70 КК), а згідно ч. 2 ст. 71 цього Кодексу при складанні покарань у виді довічного позбавлення волі та будь-яких менш суворих покарань загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, визначається шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі.

Таким чином, положення ст. 72 КК в частині визначених правил складання покарань, яким встановлено співвідношення покарань при їх переводі з менш суворого виду покарання у більш суворий не розповсюджуються на такий вид покарання як довічне позбавлення волі, оскільки при призначенні покарання як за сукупністю злочинів, так і за сукупністю вироків, остаточне покарання визначається шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавлення волі при складанні цих покарань. Саме тому довічне позбавлення волі у ч. 1 ст. 72 КК не зазначене, так як для такого виду покарання законодавцем визначені інші правила складання/приєднання покарань.

З огляду на викладене, оскаржене судове рішення є законним, обґрунтованим та належним чином умотивованим, внаслідок чого підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга засудженого без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 03.02.2020 щодо ОСОБА_11 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4