Справа № 636 / 2049 / 19
№ 1-кп / 636 / 387 / 2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві кримінальне провадження № 0000529 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

25.04.2019 року о 12 годині 55 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись поблизу магазину «Сонячний», що розташований у нежитловому будинку АДРЕСА_2 , де здійснює свою діяльність ФО-П ОСОБА_6 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном. Зайшовши до приміщення магазину, у якому у той час знаходилась продавець ОСОБА_7 , звернувся до неї з метою придбання продуктів харчування. ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом збагачення за рахунок інших осіб, переконавшись що його дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб, так як ОСОБА_7 , яка у той час перебувала у магазині, перейшла до підсобного приміщення та не могла бачити дії ОСОБА_5 , взяв до рук продукти харчування, а саме: одну скляну пляшку горілки «Явора «Кленова Медова», міцність 40%, (вміст спирту), об`ємом 0,5 літри, вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1640/19 від 20.05.2019 року складає 97 (дев`яносто сім) гривень 23 копійки; дві металеві банки із слабоалкогольним енергетичним напоєм «Рево», міцність 8,5% (вміст спирту), об`ємом 0,5 літри кожна, вартість яких відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1640/19 від 20.05.2019 року складає 63 (шістдесят три) гривні 06 копійок; ковбасу напівкопчену «Дрогобицька» ТМ «Глобино», виробник ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат», вага 0,466кг, вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1640/19 від 20.05.2019 року складає 101 (сто одна) гривня 02 копійки. Після чого з місця вчинення злочину зник обернувши викрадене майно на свою користь.
Своїми діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 261 (двісті шістдесят одну) гривню 31 копійку.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Окрім того, 25.04.2019 року о 16 години 36 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом збагачення за рахунок інших осіб, діючи повторно, зайшов до магазину «Сонячний», який розташовано за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, мікрорайон Авіатор, буд. 50-Б, де здійснює свою діяльність ФО-П ОСОБА_6 , та реалізовуючи свій злочинний намір, взяв з підлоги магазину шість полімерних пляшок із пивом «Оболонь Київське Розливне», виробник ПрАТ «Оболонь», об`ємом 1,95л кожна, міцність 3,8% (вміст спирту), вартість яких відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1529/19 від 10.05.2019 року складає 209 (двісті дев`ять) гривень 70 копійок та почав рухатись у бік виходу із магазину. Його дії були помічені працівниками магазину, а саме продавцем ОСОБА_7 , яка намагалась зупинити протиправні дії ОСОБА_5 . При цьому ОСОБА_5 розуміючи, що його дії направлені на вчинення злочину помітила стороння особа, з метою утримання викраденого майна наніс декілька ударів кулаками обох рук по голові та тулубу ОСОБА_7 , які не спричинили тілесних ушкоджень.
Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 209 (двісті дев`ять) гривню 70 копійок, потерпілій ОСОБА_7 завдав шкоду у вигляді фізичного болю внаслідок нанесення ударів.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, зазначивши час, місце, спосіб їх вчинення та надав пояснення, що саме ним були здійснені крадіжка майна потерпілого ОСОБА_6 25.04.2019 року близько 12 годині 55 хвилин, та саме ним було здійснено відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 25.04.2019 року 16 години 36 хвилин із застосуванням до ОСОБА_7 фізичного насилля.
В скоєному щиро каявся. Матеріальні збитки потерпілим відшкодував в повному обсязі, отримав пробачення від потерпілих.
За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечував обвинувачений та інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. З урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.
За змістом ст. 62 Конституції України, під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Згідно з вимогами ст. 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вище зазначених злочинів доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.
Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці) і його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.
Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з насильством яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України.
При вирішенні питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, прощення потерпілих, та визнає ці обставини, відповідно до ст. 66 КК України, такими, що пом`якшують його покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає за ч. 1 ст. 67 КК України - вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
Окрім того, суд враховує, що ОСОБА_5 посередньо характеризується за місцем навчання, злочин вчинив вперше.
Судом при призначенні покарання враховуються вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Крім того, ст.17 Закону України від 23лютого 2006 року «Провиконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
При призначенні покарання суд виходить із положень ст. 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, пом`якшуючі покарання обставини, особу обвинуваченого, його відношення до скоєних злочинів, і вважає, що виправлення ОСОБА_5 і попередження скоєння ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, а також враховуючи дані про особу, суд вважає за можливе у даному випадку, призначивши ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, застосувати до нього ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на засудженого обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані з проведенням судових товарознавчих експертиз № 1529/19 від 10.05.2019 в розмірі 400 грн. 00 коп., та № 1640/19 від 20.05.2019 у розмірі 400 грн. 00 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь судового експерта.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 судом не обирався.
На підставі викладеного, керуючись: ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1ст. 185, ч. 2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;
за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь судового експерта ОСОБА_8 , розрахунковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_1 судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз у загальному розмірі 800 (вісімсот) грн. 00 коп.
Речовий доказ вважати переданим власнику потерпілому ОСОБА_6
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілим, які не були присутніми в судовому засіданні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя