Справа № 438/514/20
провадження №1-кп/457/73/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Трускавець
Трускавецький міський суд Львівської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці матеріали кримінального провадження № 0000106 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ходорів Жидачівського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше судимого 14 жовтня 2014 року Жидачівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, 23 листопада 2018 року Трускавецьким міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 1020 гривень, 26 грудня 2019 року Трускавецьким міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком 3 місяці 7 днів, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим 14 жовтня 2014 року Жидачівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, 23 листопада 2018 року Трускавецьким міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 1020 гривень, 26 грудня 2019 року Трускавецьким міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком 3 місяці 7 днів, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив умисний злочин проти власності.

29 лютого 2020 року о 00 год. 15 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на території автозаправної станції «Chipo» по вул. Петлюри, 25 у м. Борислав Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з кишені штанів ОСОБА_6 мобільний телефон марки Meizu 7 plus чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вартістю 2500 грн., чим завдав потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Обвинувачений винним себе визнав повністю, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним злочину, зокрема суду пояснив, що він дійсно викрав телефон, щоб пізніше його продати. Крадіжку вчинив під впливом складних життєвих обставин. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суворо не карати.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнав фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Судом встановлено в відкритому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжку). Вчинений обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме те, що він раніше судимий, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря нарколога, позитивно характеризується за місцем проживання, його матеріальне становище, стан здоров`я.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, є рецидив злочинів.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді арешту в межах санкції статті КК України, за якою він притягається до кримінальної відповідальності, що буде достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до вироку Трускавецького міського суду Львівського області від 26 грудня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком три місяці. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за правилами ст. 72 КК України призначене вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 23 листопада 2018 року, покарання якого замінено ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 18.11.2019 року у виді арешту сім днів та остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді арешту на строк три місяці сім днів й термін відбування покарання ухвалено рахувати з моменту його затримання по виконанню даного вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
З огляду на наведене остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити шляхом часткового складання з покаранням, призначеним вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 26 грудня 2019 року.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком три місяці.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 26 грудня 2019 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді арешту строком чотири місяці сім днів .
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання по виконанню вироку Трускавецького міського суду Львівської області від 26 грудня 2019 року.
Речовий доказ - телефон марки Meizu 7 plus чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , що знаходиться у камері речових доказів Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області впродовж 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1