н/п 1-кп/490/1127/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року місто Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003909, внесеного 03.11.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Тундрино, Сургутського району, Тюменської області, Російської Федерації, освіта середня, заміжня, не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима 29.10.2018 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02.11.2019 року близько 10:30 год. ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні магазину Лідія, що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Велика Морська, б 7/5, де у неї виник корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_5 .

Так, ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, скориставшись тим, що її злочинні дії були не помітні для оточуючих, діючи повторно, умисно, шляхом вільного доступу відкрила шухляду тумби, що знаходилась в приміщенні магазину, де побачив коробку, в якій в свою чергу знаходились грошові кошти у загальній сумі 15545 грн., що належать ОСОБА_5 викрала їх та поклала вказані грошові кошти собі за пояс, прикривши курткою, після чого, покинула приміщення магазину, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 15545 грн.

В подальшому ОСОБА_4 утримуючи викрадене майно при собі, зникла з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнала повністю та пояснила, що вона в неділю 02.11.2019 року приїхала в м. Миколаїв, щоб придбати дитині підгузки. На вул. Судобрній у м. Миколаєві, вона зайшла до магазину "Лідія", щоб подивитися сумку, однак скориставшись тим, що продавця не було у приміщенні, ОСОБА_4 підійшла до шкафчика, де в коробці побачила гроші, обгорнуті в лист від зошиту, які взяла і поклала собі в кишеню під куртку. Обвинувачена показала суду, що вийшла з магазину і направилась до зупинки громадського транспорту, а в подальшому повернула гроші кошти, яким таємно заволоділа. У скоєному ОСОБА_4 щиро покаялась, просила її суворо не карати, оскільки має на утриманні двох малолітніх дітей і зробила для себе належні висновки і негативно ставиться до свого вчинку.

Оскільки в судовому засіданні обвинуваченаОСОБА_4 , повністю визнала свою вину в інкримінованому її органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодилась з кваліфікацією вчиненого нею діяння, а так само визнала всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченої, наданими нею безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченою дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і ОСОБА_4 винувата у його вчиненні, так як вона своїми умисними діями повторно вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає її щире каяття.
Під час судового розгляду даного кримінального провадження обставин, що обтяжують покарання обвинуваченоїОСОБА_4 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченійОСОБА_4 суд, відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка заміжня, не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судима, характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, згідно висновку органу пробації - ймовірність вчинення обвинуваченоюОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення є середньою.
Таким чином, при вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченій судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують її покарання, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі
Разом із тим, зважаючи на щире каяття обвинувачуваної, наявність в неї двох малолітніх дітей та повернення викрадених коштів, суд вважає за можливе звільнити від її відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік на підставі вимог ст. 75 КК України, із покладенням на неї обов`язків, відповідно до вимог п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Крім того, суд приходить до висновку про необхідність на підставі вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0003909 за проведення судової дактилоскопічної експертизи № 825 від 20.11.2019 року у сумі 1099 (одна тисяча дев`яносто дев`ять) гривень 07 (сім) копійок.
Речові докази два паперові згортки із грошовими коштами в загальній сумі 15545 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок п`ять) гривень, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , відповідно до зберігальної розписки від 18.11.2019 року - вважати повернутим за належністю власнику.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 100, 118, ч. 2 ст. 124, ст. ст. 368, 370- 374, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у вигляді 2 (років) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного її покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, строком на 1 (один) рік.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на користь держави у сумі 1099 (одна тисяча дев`яносто дев`ять) гривень 07 (сім) копійок.
Речові докази два паперові згортки із грошовими коштами в загальній сумі 15545 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок п`ять) - вважати повернутим за належністю ОСОБА_5 .
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1