Справа № 215/209/20
УХВАЛА

17 січня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , вивчивши матеріали заяви засудженого ОСОБА_2 , відбуваючого покарання в ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)»

В С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, згідно до якої, посилаючись на норми ст.ст.64,68 КК України, просить скасувати вирок Дніпропетровського обласного суду від 18.06.1999 відносно нього, призначити йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк та звільнити його у зв`язку з відбуттям покарання.
Дослідивши матеріали заяви приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:
1) про відстрочку виконання вироку;
2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;
3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;
4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;
5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;
6) про звільнення від покарання за хворобою;
7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;
8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;
9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;
10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62
11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;
12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;
13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;
13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань;
13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери);
13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням;
14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Згідно до ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається:
1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу;
2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу;
3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу;
4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.
Разом з цим, питання щодо виду і розміру кримінального покарання суд вирішує при ухваленні вироку за результатами розгляду кримінального провадження або під час перегляду вироку в апеляційному чи касаційному порядку (ст.ст.371, 374, 424, 425 КПК України) .

У своїй заяві засуджений ОСОБА_2 посилаючись на встановлені судом обставини кримінальної справи, враховуючи вимоги статей 64, 68 КК України, просить скасувати вирок суду та призначити йому покарання за ст.27 і ст.115 КК України у виді позбавлення волі на певний строк замість довічного позбавлення волі, тобто оскаржує вирок обласного суду, що не відноситься до компетенції місцевого суду на стадії виконання вироку суду.

Крім того, в частині вимог заяви про звільнення від відбування покарання слід зазначити таке. Як вбачається зі змісту заяви, ОСОБА_2 засуджений Дніпропетровським обласним судом, а не Тернівським районним судом м.Кривого Рогу, і відбуває покарання в ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)», що знаходиться у Вінницькій області, тобто вирок виконується поза межами територіальної юрисдикції Тернівського районного суду м.Кривого Рогу.
Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ст.9 КПК України).
Згідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейська комісія у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» зазначила, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів ». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.9,537, 539 КПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_2 повернути без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу протягом семи днів з дня її отримання.

СУДДЯ: