Справа № 639/8914/19
Провадження №1-кс/639/57/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0001181 від 10.07.2019 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 364, ч.1 ст.366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про арешт майна за вказаними вище матеріалами кримінального провадження.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 , будучи призначеним згідно наказу виконуючого обов`язки начальника Головного управління юстиції у Харківській області за № 619/3 від 03.09.2012 на посаду головного спеціаліста відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, розташованого по вул. Короленка, 16 м. Харкова, обіймав вказану посаду.

При цьому ОСОБА_4 , будучи службовою особою державної установи, 18.10.2013 приблизно після 15 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем своєї роботи за вищевказаною адресою, отримав для організації виконання роботи складену неналежним чином, тобто в порушення п. 4 ч. 1 ст. 346 та ч. 2 ст. 349 Цивільного Кодексу України, заяву про державну реєстрацію прав та їх обмежень щодо припинення прав та їх обмежень у зв`язку зі знищенням об`єкта нерухомого майна, а саме: 40/100 частини нежитлової будівлі літ. «А-1», загальною площею 217,1 кв. м., належної ОСОБА_5 , розташованої по АДРЕСА_1 , від імені начальника відділу з економічних, бюджетних та майнових питань Юридичного департаменту Харківської міської ради на підставі виданої Харківською міською радою довіреності від 17.01.2013 за № 08-11/341/2-13, ОСОБА_6 . Крім того, до заяви були долучені додатки, а саме копії документів, які підтверджували наявність права власності на зазначене нерухоме майно, що перебувало у спільній частковій власності, зареєстрованій на ім`я ОСОБА_5 (громадянина України) 40/100 частини, ОСОБА_7 (громадянина Італії) 20/100 частини, ОСОБА_8 (громадянина Італії) 40/100 частини.

При цьому ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним, що згідно з п.4 ч.1 ст.346 Цивільного Кодексу України передбачені підстави припинення права власності на майно, яке припиняється у разі знищення майна, а у відповідності до вимог ч. 2 ст. 349 ЦК України право власності на це майно припиняється з моменту внесення змін до державного реєстру тільки за заявою власника, усвідомлюючи, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа, зазначену вимогу закону умисно проігнорував.

Надалі ОСОБА_4 того ж дня приблизно о 15 год. 30 хв., перебуваючи у своєму службовому кабінеті за місцем роботи, шляхом службового зловживання, порушуючи п. 4 ч. 1 ст. 346 та ч, 2 ст. 349 Цивільного Кодексу України, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спочатку склав картку прийому заяви за № 6955928, а потім виніс рішення за № 6963326 про закриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи за реєстраційним №01, яке засвідчив своїм підписом та завірив іменною гербовою печаткою.

В подальшому з урахуванням прийнятого рішення ОСОБА_9 того ж дня о 17 год. 02 хв., діючи зі злочинним умислом, зловживаючи своїм службовим становищем, вніс відомості в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно індексний № 11165439, серії «ЕАН № 460288», про погашення права власності об`єкта нерухомого майна спільної часткової власності, 40/100 нежитлової будівлі літ. «А-1», розташованої по АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_5 .

В результаті ОСОБА_4 , який, будучи представником влади, діючи умисно, всупереч інтересам служби, з використанням свого службового становища, з особистих інтересів та в інтересах третьої особи, а саме Харківської міської ради, виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення до кінця злочинного умислу, спрямованого на те, щоб припинити (погасити) право 40/100 часткової власності ОСОБА_5 у нежитловій будівлі літ. «А-1», загальною площею 217,1 кв. м. розташованої по АДРЕСА_1 .

Так, ОСОБА_4 спочатку виніс рішення про закриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи, а потім видав завідомо неправдивий офіційний документ, якими слід вважати сформований ним витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Харківській міській раді.

Як наслідок, Харківській міській раді, яка є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 , незаконно перейшла у право власності вказана вище нежитлова будівля, належна фізичним особам, а саме: громадянам ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та громадянину України, ОСОБА_5 , загальна ринкова вартість якої станом на 10.04.2013 становила 1.252.000 грн., що підтверджено висновком судової оціночно-будівельної експертизи № 11450/5570 від 24.05.2017.

Таким чином, ОСОБА_4 у зазначений вище період часу виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, в результаті яких потерпілому, громадянину України, ОСОБА_5 , завдано матеріальної шкоди на суму 500800 грн., що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищувала на той час неоподаткований мінімум доходів громадян,

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, тобто зловживання владою і службовим становищем, тобто умисне, в особистих інтересах та в інтересах третьої особи, використання службовою особою влади і службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді заподіяння матеріальних збитків охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, які в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян; а також ч.1 ст.366 КК України, тобто, службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видача завідомо неправдивих офіційних документів.

Підставою для звернення з клопотанням про арешт майна на думку прокурора є факт завдання матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 , а також наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_4 .

Метою арешту майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на його відчуження для забезпечення цивільного позову.

Обґрунтуванням необхідності арешту майна є забезпечення прав потерпілого на відшкодування матеріальної та моральної шкоди у разі задоволення його цивільного позову, оскільки, з урахуванням того, що до вирішення питання про арешт майна, підозрюваний - власник майна, не несе жодної відповідальності за його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, з метою уникнення для себе негативних матеріальних наслідків у вигляді повної втрати нерухомого майна, ОСОБА_4 , може здійснити будь-яку з наведених альтернативних дій, в першу чергу відчуження (продаж, дарування тощо), пошкодження, псування, знищення (здійснення будь-яких дій з метою зниження ринкової вартості нерухомого майна) або перетворення (зміни цільового призначення нерухомого майна, переведення з житлового у нежитловий фонд).

Майном на яке необхідно накласти арешт є 2-кімнатна квартира, загальною площею 68,9 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Документом, який підтверджує право власності на майно, що належить арештувати є інформаційна довідка №195613227 від 05.01.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Розмір шкоди спричиненого кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_5 є сума в розмірі 500800 грн., що підтверджено висновком судової оціночно-будівельної експертизи № 11450/5570 від 24.05.2017.

Отже, приймаючи до уваги вищевикладене, з метою запобігання можливості пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження 2-кімнатної квартири, загальною площею 68,9 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , існує необхідність у накладенні арешту на вказане домоволодіння, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Прокурор в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення володільців майна, оскільки це є необхідним з метою запобігання його відчуження, та забезпечення арешту майна.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, перевіривши доводи клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч. 6 ст. 170 КПК України).

Так, згідно вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) ; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Дослідженням письмових доказів з матеріалів справи встановлено, що Новобаварським ВП ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0001181 від 10.07.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.1 ст.366 КК України.

08.01.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.

Вжитими заходами з метою виявлення майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, встановлено, що згідно інформаційної довідки №195613227 від 05.01.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у власності ОСОБА_4 в розмірі «1» перебуває 2-кімнатна квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення моральної та матеріальної шкоди до винної особи, яка припинила право власності на належне йому нерухоме майно, на загальну суму 2 864 410 грн.

Доказами факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди є:

- показання потерпілого ОСОБА_5 ;

- інформацією КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №6181 від 05.07..2011 згідно якої на ім`я ОСОБА_5 зареєстровано право власності на 40/100 частин нежитлової будівлі літ. «А-1» загальною площею 217,1 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу;

- договором купівлі-продажу від 25.05.2006;

- витягом з Державного реєстру правочинів №2428575 від 25.05.2006;

- витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10793276 від 30.05.2006;

- наказом про призначення ОСОБА_4 на посаду головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції №619/3 від 03.09.2012;

- висновком судової оціночно-будівельної експертизи №11450/5570 від 24.05.2017 згідно якої ринкова вартість нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1 , станом на 10.04.2013 становила 1.252.000 грн.;

- посадовою інструкцією ОСОБА_4 від 04.01.2013;

- матеріалами реєстраційної справи №01, а саме:

1) заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.10.2013;

2) листом директора юридичного департаменту Харківської міської ради ОСОБА_11 №11689/9-13 від 09.10.2013 на адресу в.о. начальника реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_12 щодо необхідності закриття розділу Державного реєстру прав на нерухоме майно, а саме, нежитлової будівлі літ «А-1», загальною площею 217,1 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_1 ;

3) актом обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 №3411/13 від 30.09.2013

4) актом обстеження по вул. Полтавський Шля, 149 від 03.10.2013

5) рішенням №6961732 від 18.10.2013 про проведення державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю, що розташована за адресою м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 149 за Харківською міською радою Харківської області;

6) рішенням про закриття розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи №6963326 від 18.10.2013;

7) витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №11165439 від 18.10.2013, №11165694 від 18.10.2013; №11165925 від 18.10.2013.

Так, з огляду на вищевикладені обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, враховуючи те, що майно перебуває у власності ОСОБА_4 до якого заявлено цивільний позов, слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для накладення арешту на майно, оскільки незастосування такої заборони може привести до втрати, знищення, відчуження майна, в зв`язку з чим клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 167-174 КПК України ,слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0001181 від 10.07.2019 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.1 ст.366 КК України задовольнити.

Накласти арешт на 2-кімнатну квартиру, загальною площею 68,9 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 в розмірі «1», шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1