УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2020 року

м. Київ
Справа № 991/832/20
Провадження № 51-1826ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду
у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 січня 2020 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 18 березня 2020 року у кримінальному

провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

25 листопада 2017 року за № 0003800,

встановив:
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 січня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 420 400 грн.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_5 ряд обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 18 березня 2020 року ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 січня 2020 року про обрання запобіжного заходу у виді застави залишено без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушив питання про перевірку вказаних ухвал судів першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку,

що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника

ОСОБА_4 слід відмовити, виходячи з такого.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до ст. 310 КПК, оскарження ухвал слідчого судді здійснюється

в апеляційному порядку. Тобто, касаційне оскарження ухвал слідчого судді законом не передбачено.
Крім того, згідно положень ст. 424 КПК рішення слідчого судді не можуть бути предметом перевірки судом касаційної інстанції, а тому суд касаційної інстанції

не наділений правом реалізувати свої повноваження, передбачені ст. 436 цього Кодексу щодо таких судових рішень.
У зв`язку з цим оскарження захисником ОСОБА_4 в касаційному порядку ухвали слідчого судді не ґрунтується на законі.

Стосовно доводів касаційної скарги щодо ухвали апеляційного суду, то колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПКухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Як убачається зі змісту касаційної скарги захисник оскаржує ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 18 березня 2020 року, якою залишено без змін ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 січня 2020 року.
За таких обставин ухвала апеляційного суду в касаційному порядку також

не оскаржується.
З огляду на викладене, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів вважає за необхідне, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного

ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 січня 2020 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 18 березня 2020 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3