Провадження № 1-кп/161/362/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2020 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001504 від 29 квітня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ноябрськ Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною вищою освітою, неодруженого, не працює, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 28 квітня 2019 року, близько 16 год., керуючи технічно справним автомобілем марки "Мercedes E 320", номерний знак НОМЕР_1 (Республіка Польща), рухаючись дорогою по вул. Ковельській у м. Луцьку, у напрямку с. Зміїнець, зі швидкістю 86…90 км/год., чим порушив п.п. 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями, при цьому, не виконав вимог п.п.13.1 цих же Правил дорожнього руху, а саме, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки "Subaru Leone" р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 358 від 03 червня 2019 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, імпресійним (вдавленим) переломом правої тім`яної кістки, лінійним переломом за ходом лямбовидного шва, підшкірною гематомою правої тьмяно-потиличної ділянки, забій органів черевної порожнини з під капсульною гематомою нижнього полюса селезінки, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 12.4, 12.9 б), 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями, у відповідності до яких: п. 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.; п. 12.9 Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил; п. 13.1 Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні необережних дій, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, та дані його дії кваліфікує, як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу та наслідків, що настали, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно, 28 квітня 2019 року, керуючи автомобілем марки "Мercedes E 320", рухався по вул. Ковельській у м. Луцьку, однак не дотримався дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки "Subaru Leone", під керуванням ОСОБА_5 , в результаті якого пасажир останнього автомобіля отримав тяжкі тілесні ушкодження. Щиро розкаювався у вчиненому, просив вибачення у законного представника неповнолітнього потерпілого та суворо його не карати, вказуючи на бажання надалі відшкодовувати шкоду потерпілому.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує конкретні обставини кримінального правопорушення, а саме те, що правопорушення вчинено з необережності, грубість порушення Правил дорожнього руху, а саме, перевищення швидкісного режиму, що є наслідком спричинення тяжкого тілесного ушкодження неповнолітньому потерпілому, інформацію про його молодий вік, стан здоров`я, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться і за допомогою до них не звертався, відомості про те, що останній вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше до адміністративної відповідальності, в тому числі, у сфері безпеки дорожнього руху не притягувався, необхідність наявності права керування транспортними засобами, у зв`язку з потребою подальшого відшкодування шкоди потерпілому та думку законного представника неповнолітнього потерпілого про призначення останньому не суворого, а саме мінімального покарання, в тому числі, щодо звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробуванням, при цьому, не позбавляючи його права керування транспортними засобами, оскільки збитки їм добровільно частково відшкодовано.
З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частини статті, за якою він засуджується у виді мінімального позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами, при цьому, на підставі ст. 75 КК України, звільняє його від відбування призначеного основного покарання із випробуванням, встановивши мінімальний однорічний іспитовий строк із покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.

До початку судового розгляду представником потерпілого цивільного позивача ОСОБА_6 подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди в сумі 6118 грн. 22 коп. та моральної шкоди в сумі 50000 грн.
В судовому засіданні законний представник неповнолітнього потерпілого, а також його представник підтримали поданий цивільний позов, уточнивши суму, яка підлягає до стягнення, оскільки обвинуваченим добровільно відшкодовано частину коштів, зокрема, в частині необхідності лише стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в сумі 40000 грн., обвинувачений такі позовні вимоги визнав у повному обсязі.
В задоволенні цивільного позову КП "Волинське обласне дитяче територіальне медичне об`єднання" до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_8 слід відмовити, оскільки обвинуваченим її відшкодовано в добровільному порядку, що підтверджено квитанцією від 13 травня 2020 року, наявною в матеріалах кримінального провадження.
У відповідності до вимог ст. 100 КПК України, суд вирішує долю речових доказів та на підставі ст. 122 КПК України приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення п`яти судових експертиз, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 128, 368, 370 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_6 в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 та його законного представника ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 40000 (сорок тисяч) грн.
В задоволенні цивільного позову КП "Волинське обласне дитяче територіальне медичне об`єднання" до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_8 - відмовити.
Речові докази: автомобіль марки "Mercedes-Benz", р.н.з. НОМЕР_1 залишити за належністю ОСОБА_3 .
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експертів для проведення трьох інженерно-транспортних експертиз в сумі 2512 (дві тисячі п`ятсот дванадцять) грн. 16 коп., 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) грн. 10 коп., 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп., транспортно трасологічної експертиз в сумі 3925 (три тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 00 коп., судово - автотехнічної експертизи в сумі 3140 (три тисячі сто сорок) грн. 00 коп., а всього, на загальну суму 12403 (дванадцять тисяч чотириста три) грн. 34 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1