Справа № 308/5358/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 червня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001085 про застосування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неповнолітнього, учня 9 Б класу Ужгородської ЗОШ І-ІІІ ступенів №8, не одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбачених ч.1 ст. 186, ч.2, 3 ст.185 КК України,

запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що 02.04.2020 року, близько 21 години 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно з малолітніми ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходячись неподалік закладу «Джин», що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, №128, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, відкрито, підійшли до потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в момент коли останній будучи у стані алкогольного сп`яніння проходив вище зазначеною вулицею та малолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 збив потерпілого з ніг та останній не втримавшись на ногах повалився на землю на бік, після чого малолітній ОСОБА_9 , стягнув з потерпілого куртку, обнишпорюючи його зовнішні кишені відкрито викрав з із зовнішньої кишені мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору, вартість якого, відповідно до висновку товарознавчої експертизи №11/252 від 09.04.2020 становить 917 гривень 00 копійок, а неповнолітній ОСОБА_4 відкрито викрав з внутрішньої кишені потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 гаманець, в якому знаходились грошові кошти різними купюрами на загальну суму 1 930 гривень, заволодівши якими неповнолітній ОСОБА_11 , спільно з малолітніми ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , покинули місце вчинення кримінального правопорушення, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 матеріального збитку на загальну суму 2 847 гривень 00 копійок.

Також, 26.04.2020 року близько 19 години 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись за адресою: м. Ужгород, вул. Баб`яка, 5, неподалік ТЦ «Епіцентр», на території автобусної зупинки, діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав у потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , велосипед марки «RITCHEY», жовтого кольору, вартість якого відповідно до звіту про оцінку майна №78-04-220 від 30.04.2020 становить 3150 гривень 00 копійок та в подальшому покинув місце вчинення кримінального правопорушення, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріального збитку на вищевказану суму.

Крім того, 26.05.2020 року, близько 12 год. 23 хв. неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно з малолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка наразі досудовим розслідуванням не встановлена, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, проникли на територію комплексу «Корона», що розташована за адресою: м. Ужгород, пл. Театральна, 5,7, де перебуваючи на третьому поверсі вищевказаного комплексу шляхом демонтажу, таємно, повторно викрали три листи, виготовлені з міді, шириною 1 м., довжиною 05 м., товщиною 0,001 м., загальна вартість яких, відповідно до звіту про оцінку №107-05-220 від 27.05.2020, становить 5,360 гривень (1 шт. -1 340,00), чим спричинили представнику потерпілого ОСОБА_13 (потерпілий у вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_14 ) матеріальної шкоди на вище вказану суму.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням інше приміщення.

Так, зокрема протягом нетривалого часу неповнолітній підозрюваний ОСОБА_4 вчиняє тяжке корисливе кримінальне правопорушення та ряд кримінальних правопорушень середньої тяжкості проти власності.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_4 усвідомлюючи неминучість покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, наразі останнім не повернуто всіх речових доказів по кримінальних провадженнях, у яких ОСОБА_4 підозрюється, оскільки останній не надає інформації про їх місцезнаходження, отже є наявні підстави щодо знищення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, на даний час ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів проти власності (крадіжках та грабежу), є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки протягом нетривалого часу ОСОБА_4 вчинив ряд кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6-ти років, не зважаючи на докази зібрані по указаному кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, відносно яких було вчинено кримінальне правопорушення, свідків, які безпосередньо бачили вчинення кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука до підозрюваного, не будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із домашнім арештом.

Враховуючи викладене вище, в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, окрім домашнього арешту, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , а тому слідчий просить обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що необхідно для виконання завдання кримінального судочинства, передбаченого ст. 2 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 15 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. та покласти на нього відповідні обов`язки.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечив проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Законний представник підозрюваного - ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечила проти обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання та обрати відносно її підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. В подальшому не заперечила проти задоволення внесеного слідчим клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Згідно ч.1 ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених КПК України, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового слідства Ужгородським ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0001085 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2020 року.

Відповідно до копії повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 30.04.2020 р., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. Крім цього, відповідно до копії повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 27.04.2020 р., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), також відповідно до копії повідомлення про підозру від 02.06.2020 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в приміщення.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Відповідно до ст.12 КК України, злочин за ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від трьох до шести років.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується: витягом з ЄРДР за №0001085 від 03.04.2020 року, копіями повідомлень про підозру від 27.04.2020 року, 30.04.2020 року, 02.06.2020 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.04.2020 року, протоколом огляду місця події від 03.04.2020 року, протокол допиту потерпілого від 03.04.2020 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.04.2020 року, висновком експерта від 09.04.2020 року, протоколом допиту неповнолітнього підозрюваного від 27.04.2020 року, протоколом слідчого експерименту від 28.04.2020 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.05.2020 року, протоколом огляду від 26.05.2020 року, протоколом допиту представника потерпілого від 29.05.2020 року, звітом про оцінку від 27.05.2020 року, протоколом допиту свідка від 29.05.2020 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом огляду місця події від 26.04.2020 року.

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_4 , який є неповнолітнім, учнем 9 Б класу Ужгородської ЗОШ І-ІІІ ступенів №8, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, виховується в багатодітній родині.

З огляду на фактичні обставини справи та особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, про наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи невідворотність покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, відносно яких було вчинено кримінальне правопорушення, свідків, які безпосередньо бачили вчинення кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування відносно ОСОБА_4 , саме такого запобіжного заходу, як домашній арешт у певний період доби, без застосування електронних засобів контролю строком на два місяці, призведе до виконання завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_4 , слід покласти наступні обов`язки: прибувати до старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП України в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_15 , прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого судді, суду за першою вимогою; не залишати місце проживання - АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду в період часу з 15 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неповнолітнього, учня 9 Б класу Ужгородської ЗОШ І-ІІІ ступенів №8, не одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 186, ч.2, 3 ст.185 КК України, - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, строком на два місяці, заборонивши залишати місце проживання, у період часу з 15 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП України в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_15 , прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не залишати місце проживання - АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду в період часу з 15 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали складає 2 місяці з дня її проголошення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1