Справа №639/645/19
Провадження №1-кп/639/115/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000101 від 21.01.2019 року, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красносільське Кіровського району Кримської області, росіянина, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-27.08.1991 року Джанкойським районним судом АР Крим за ч. 2 ст. 206 КК України до 3 років позбавлення волі, 27.08.1994 року звільнений з Куряжської виправної колонії Харківської області за відбуттям строку покарання;

-25.05.1996 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 206, ст. 208, ч. 1 ст. 145, ст. 42 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-21.11.1997 року Селидівським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 183-3, ст. 43 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, приєднано строк покарання за вироком від 23.05.1996 року у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, 21.05.2003 року звільнений з Селидівської виправної колонії Донецької області (№82) за відбуттям строку покарання;

-16.10.2003 року Нижньогірським районним судом АР Крим за ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі, 03.05.2007 року звільнений з Перевальської виправної колонії Луганської області (№15) умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 4 дні;

-24.03.2008 року Джанкойським міськрайонним судом АР Крим за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187, 70, 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна;

-08.05.2008 року Феодосійським міським судом АР Крим за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-20.08.2008 року Кіровським районним судом АР Крим, з урахуванням ухвали апеляційного суду АР Крим від 12.02.2009 року, за ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України, до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 19.02.2016 року звільнений з Кам`янської виправної колонії Запорізької області (№101) за відбуттям строку покарання;

-20.04.2017 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, 23.11.2018 року звільнений з Кам`янської виправної колонії Запорізької області (№101) за відбуттям строку покарання,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпіла ОСОБА_10 ,

захисник адвокат ОСОБА_11 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за злочини із корисливих мотивів, останній раз 20.04.2017 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнившись 23.11.2018 року у зв`язку з відбуттям покарання, на шлях виправлення та перевиховання не став, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 20.01.2019 року о 22 годині 35 хвилин, перебуваючи поблизу багатоповерхового житлового будинку №34-А по проспекту Любові Малої м. Харкова, побачив раніше не знайому йому ОСОБА_10 , яка йшла від зупинки громадського транспорту в напрямку вказаного будинку, тримаючи на правому плечі належну їй жіночу сумку.

Саме в той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел щодо вчинення відкритого викрадення поміченої ним жіночої сумки, належної ОСОБА_10 , поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я останньої, із застосуванням в якості знаряддя злочину наявної у нього порожньої скляної пляшки з-під горілки, ємністю 0,5 л.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 спочатку направився слідом за нічого не підозрюючою про його злочинний задум ОСОБА_10 в район розташування багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 .

Надалі, ОСОБА_4 , оцінивши ситуацію, що склалася, тобто відсутність поблизу сторонніх осіб та нічний час доби, спочатку підбіг до ОСОБА_10 та, обігнавши її, діючи зі злочинним умислом, бажаючи подолати будь-який можливий спротив з боку останньої, нехтуючи тією обставиною, що перед ним жінка, використовуючи в якості знаряддя злочину наявну у нього скляну пляшку, наніс нею зненацька три удари в лобну ділянку потерпілої праворуч та у праву гілку нижньої щелепи. Потім ОСОБА_4 , продовжуючи застосовувати фізичне насилля, наніс потерпілій ще один удар кулаком правої руки в праву щоку.

Після цього ОСОБА_4 , використовуючи свою фізичну перевагу над ОСОБА_10 , а також той фактор, що застосоване відносно неї насилля, яке не є небезпечним для здоров`я останньої, бажаючи довести злочинний умисел до кінця, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, зірвав рукою з плеча потерпілої належну їй жіночу сумку з її вмістом. При цьому потерпіла ОСОБА_10 упала на землю.

Таким чином, ОСОБА_4 , виконав усі дії, які вважав за необхідне, для відкритого заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої.

Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь жіночу сумку, вартістю 1140 грн., з її вмістом, а саме: шкіряним гаманцем, вартістю 528 грн., грошовими коштами в сумі 300 грн., зарядним пристроєм «Power bank моделі Nomi 10000 mAh», вартістю 294 грн., належні потерпілій ОСОБА_10 , з місця скоєння злочину відразу ж зник, розпорядившись відкрито викраденим в подальшому на власний розсуд.

В результаті застосування насильства, вчиненого ОСОБА_4 під час відкритого заволодіння майном та грошовими коштами потерпілої ОСОБА_10 , спричинив останній наступні тілесні ушкодження: синці та садна на обличчі, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком експерта №09-93/2019 від 31.01.2019.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 2262 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №347/19 від 29.01.2019.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не визнав повістю та пояснив, що він не вчиняв грабежу стосовно потерпілої ОСОБА_10 .

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що 20.01.2019 року у вечірній час він знаходився в м. Харкові, назвати конкретну вулицю він не може, оскільки не є місцевим мешканцем. Він зайшов в один із провулків, щоб справити природні потреби. В цей час почув ззаду «Стой полиция!». У зв`язку з тим, що він є раніше судимим, він злякався та почав втікати з цього місця. У зв`язку із наявною травмою лівої ноги він не зміг далеко втекти та добровільно зупинився, після чого працівники поліції його затримали. В цей день грабежу відносно потерпілої ОСОБА_10 він не вчиняв та належні їй речі не викрадав. При проведенні його особистого обшуку працівники поліції не вилучали у нього будь-яких речей, які були викрадені у потерпілої.
Обвинувачений ОСОБА_4 зазначає, що потерпіла впевнено його не впізнала та сумнівалась, чи дійсно саме він є грабіжником. Однак, слідчий це не з`ясував та сказав, щоб потерпіла вказала на нього рукою, після чого потерпіла нібито його впізнала. Оперативні працівники поліції показали потерпілій ОСОБА_10 його фотографію до проведення пред`явлення особи для впізнання, щоб потерпіла могла його впізнати.
При цьому, оскільки злочин відносної потерпілої ОСОБА_10 вчинено у вечірній час доби та місце вчинення злочину не є освітленим, а потерпіла є інвалідом третьої групи по зору, остання в будь-якому разі не могла його впізнати як особу, яка вчинила відносно неї грабіж.
Обвинувачений ОСОБА_4 також зазначає, що свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не бачили момент грабежу та не могли розгледіти характерні риси зовнішності нападника, у зв`язку з чим зазначені свідки також не могли його впізнати як особу злочинця.
На думку обвинуваченого, вказані обставини свідчать про незаконність проведення пред`явлення особи для впізнання, оскільки зазначена слідча дія проведена із грубим порушенням вимог КПК України.
Стороною захисту зазначається, що зібрані докази у кримінальному провадження є недопустимими, суперечливими та викликають обґрунтовані сумніви, вказані докази отримані з порушенням вимог КПК України, будь-яких доказів, які б беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, прокурором не надано та в ході судового розгляду не доведено винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, у зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просять винести виправдувальний вирок на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину, його винність підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_10 , показаннями свідків та письмовими доказами, які є належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 надала показання, що 20.01.2019 року приблизно о 22 год. 30 хв. вона поверталась із автобусної зупинки додому. Проходячи біля трансформаторної будки, розташованої неподалік будинку за адресою: м. Харків, просп. Любові Малої, 34, вона побачила невідомого чоловіка, який у неї визвав підозру. Вона почала йти швидше, цей чоловік почав бігти за нею та обігнав її. Потім цей чоловік намагався вирвати в неї з лівої руки два пакети, однак вона їх не віддала. Після цього, знаходячись поблизу сміттєвих баків, вказаний чоловік дістав ззаду скляну пляшку та наніс їй три удару в лобну ділянку голови, а також наніс удар пляшкою по обличчю. Коли пляшка робилася, нападник наніс їй ще удар кулаком в обличчя, після чого почав відбирати у неї сумку. Коли вона впала на коліна, нападник відібрав належну їй жіночу сумку, в якій знаходились гаманець, грошові кошти у сумі приблизно 300 грн., банківські та інші картки, зарядний пристрій Power bank, особисті документи на її ім`я та окуляри для кінотеатру. Після цього чоловік з місця скоєння злочину втік.

Під час допиту у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 підтвердила, що в цей день грабіж відносно неї вчинив саме обвинувачений ОСОБА_4 , вона його добре запам`ятала та під час досудового розслідування вона впізнала ОСОБА_4 як особу злочинця. Ніхто із працівників поліції не здійснював на неї вплив при проведенні впізнання та їй не підказував. Вказану особу вона впізнала відразу за рисами обличчя та характерними особливостями одягу, оскільки місце вчинення злочину добре освітлене. В момент вчинення злочину нападник знаходився на незначній відстані від неї, вона була в лінзах на очах, добре розгледіла обличчя нападника та його запам`ятала.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 надав показання, що в січні 2019 року у вечірній час він перебував у квартирі за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час почув, що на вулиці кричить якась жінка. Коли він виглянув у вікно, то побачив на вулиці якусь метушню та знову почув крики. Вказане місце знаходилось від нього на відстані приблизно 20 метрів. Він відразу ж вдягнув куртку та вибіг на вулицю, де біля сміттєвих баків побачив сусідку на ім`я ОСОБА_14 , від якої втікав невідомий чоловік. Місце вчинення злочину добре освітлене, оскільки там розташовується два чи три ліхтарі. Коли він підбіг до ОСОБА_15 , то побачив у неї кров на обличчі. На запитання: «Що трапилось?», ОСОБА_15 відповіла, що щойно на неї напав чоловік, який вдарив їй по голові якимсь предметом, після чого відібрав сумку. Він побіг в сторону проїжджої частини просп. Любові Малої, однак куди саме втік грабіжник він не побачив. Вздовж проїжджої частини в цей час проїжджав автомобіль патрульної поліції, який зупинився поруч. Він підбіг до поліцейських та пояснив, що щойно було вчинено напад на жінку. В цей час одному із поліцейських на телефон зателефонували та повідомили, що особу, яка схожа на нападника, бачили неподалік від вказаного місця та повідомили можливу адресу його місцезнаходження. Після цього вони з працівниками поліції на службовому автомобілі проїхали до пров. Беркалова м. Харкова, до тильної сторони училища хутрового виробництва. Вони приїхали на вказане місце та вийшли із автомобіля, після чого пройшли до внутрішнього двору училища. Коли наближались до входу училища, то побачили чоловіка, який почав втікати від них в напрямку просп. Любові Малої. На вимогу працівників поліції цей чоловік не зупинявся. Він разом із поліцейськими побіг за невідомим чоловіком, після чого вони наздогнали його та затримали біля зупинки громадського транспорту.
З показань свідка ОСОБА_12 встановлено, що на стадії досудового розслідування за його участі проводилась слідча дія, під час якої він впізнав ОСОБА_4 як особу грабіжника. Вказану особу впізнав за рисами обличчя та одягом, оскільки перед цим він бачив цього чоловіка, коли останній відбігав від потерпілої.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 надав показання, що 20.01.2019 року приблизно о 22 год. 35 хв. він перебував в гостях у свого сусіда на 5 поверсі в квартирі АДРЕСА_4 . Коли вони вийшли із сусідом на балкон, щоб покурити, то почули жіночий крик на вулиці. Він виглянув у вікно та побачив, що біля сміттєвих баків на снігу сидить жінка у світлій куртці та кричить. Поруч із нею знаходився невідомий чоловік, який намагався вирвати у неї сумку чорного кольору. Жінка не відпускала сумку та продовжувала кричати, а нападник, обійшовши її ззаду, почав наносити удари по голові жінки, наніс приблизно 4-5 ударів. Після отриманих ударів жінка переслала чинити опір, нападник вирвав у неї сумку та побіг в бік просп. Любові Малої м. Харкова. В цей момент він почув голос та фразу: «Настя, що трапилось?», тоді він зрозумів, що це сусідка на ім`я ОСОБА_15 , яка мешкає в його під`їзді. Коли він спустився на вулицю, то побачив, що у ОСОБА_10 на обличчі були тілесні ушкодження та була кров на одежі. Потерпіла розповіла йому, що із нею трапилось. Після чого він разом із сусідом сіли в автомобіль та поїхали шукати нападника. Коли вони поверталися додому, то на зупинці громадського транспорту побачили автомобіль патрульної поліції, які затримали нападника. Також разом із поліцейськими був сусід ОСОБА_12 . Фактично злочинець був затриманим працівниками поліції приблизно через 10 хвилин з моменту вчинення грабежу.
З показань свідка ОСОБА_13 встановлено, що на стадії досудового розслідування за його участі проводилось пред`явлення особи для впізнання, під час якого він впізнав ОСОБА_4 як особу грабіжника. Вказану особу впізнав за зовнішнім виглядом, статурою, характерними рисами ходьби, а також по одягу, оскільки на ньому не було зимової куртки, а на ньому були одягнутими декілька светрів, «мастерка» чорного кольору, а на голові була чорна шапка, підвернута декілька разів.
Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 надав показання, що він є поліцейським Управління патрульної поліції в Харківській області. 20.01.2019 року у вечірній час він разом із ОСОБА_17 знаходились на добовому чергуванні. На службовий планшет надійшов виклик про вчинення розбійного нападу. Коли вони приїхали на вказане місце, то поблизу проїзної частини дороги побачили невідомого чоловіка, після чого зупинились для з`ясування, що трапилось. Цей чоловік повідомив, що він є свідком нападу. З пояснень свідка встановлено, що інший чоловік побіг за підозрюваним, а він вибіг на дорогу, щоб зустріти працівників поліції. Цього чоловіка вони посадили у салон автомобіля та поїхали у двори на паркувальний майданчик. Коли вони під`їхали на місце, там знаходився інший чоловік, який повідомив, що злочинець побіг на паркувальний майданчик. Після цього вони побачили невідомого чоловіка, який ховався між двох автомобілів. Коли вони попросили невідомого чоловік вийти до них, останній встав та почав втікати від працівників поліції. Вони побігли слідом за ним. На вимогу працівників поліції зупинитись чоловік не реагував, продовжував бігти та під час бігу викидав якісь речі по дорозі. Як пізніше було встановлено, під час бігу цей чоловік викинув ОСОБА_18 , інших речей свідок не пам`ятає. Після того як вони наздогнали невідомого чоловіка та затримали його, затриманим виявився ОСОБА_4 . Через деякий час на місце прибули працівники слідчо-оперативної групи Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області та вони передали затриманого працівникам поліції. В подальшому при огляді місця події між автомобілями, звідки вибігав невідомий чоловік, було виявлено жіночу сумку.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 надав аналогічні показання по обставинам справи та пояснив, що в січні 2019 року він знаходився на добовому чергуванні разом із ОСОБА_16 . Приблизно о 23 годині надійшов виклик про вчинення розбійного нападу за адресою: АДРЕСА_2 . Коли вони під`їжджали до вказаного місця, поблизу проїзної частини дороги побачили невідомого чоловіка, як потім було встановлено, цей чоловік є свідком вчинення злочину. Після цього надійшло повідомлення від оперативного чергового про те, що поблизу гуртожитку знаходиться підозрюваний. Коли вони під`їхали за вказаною адресою, то побачили іншого громадянина, який сказав, що підозрюваний переховується неподалік електропідстанції. Вони підійшли до вказаного місця та сказали невідомому чоловікові залишатись на місці. Останній почав від них втікати та під час бігу по просп. Любові Малої викидав якість речі та предмети, а саме: він викинув Power bank з проводом, візитницю з особистими документами потерпілої. Після цього вони затримали невідомого чоловіка, який від них втікав, затриманим виявився ОСОБА_4 .
Окрім показань потерпілої ОСОБА_10 та свідків події, судом досліджено письмові докази у кримінальному провадженні в їх сукупності, якими підтверджується винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.01.2019 року вх. №1140 підтверджується, що потерпіла ОСОБА_10 зверталась до Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення 20.01.2019 року приблизно о 22 год. 35 хв. відносно неї нападу невідомим чоловіком за адресою: АДРЕСА_2 (к.п. а.с. 7).

Протоколом огляду місця події від 21.01.2019 року підтверджується, що під час проведення огляду відкритої ділянки місцевості за адресою: м. Харків, просп. Любові Малої, 34-А, зафіксована обстановка на місці події та поблизу сміттєвих баків вилучено: фрагмент скляної пляшки з етикеткою з надписом «Хлібний дар», бубон від шапки помаранчевого кольору, металеве кільце, пошкоджену туш для вій. По шляху слідування від місця скоєння злочину, підійшовши до просп. Любові Малої та пройшовши вздовж дороги до просп. Любові Малої, 32, вздовж дороги вилучено візитницю полімерну з документами на ім`я ОСОБА_10 , Power bank моделі Nomi 10000 mAh з дротом USB, рукавицю чорного кольору в`язану на ліву руку. В дворі будинку АДРЕСА_5 на парковці під автомобілем Hyundai Accent, номерний знак НОМЕР_1 , вилучено жіночу сумку із шкірозамінника темно коричневого кольору з пошкодженими ручками (к.п. а.с.9-19).

Під час допиту у судовому засіданні свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 надали показання, що в січні 2019 року в нічний час вони разом працювали в магазині, який розташований за адресою: м. Харків, просп. Любові Малої, 30. Працівники поліції запросили їх бути присутніми понятими під час проведення огляду місця події. Речі, які вилучались поліцейськими, були розкиданими на землі в снігу неподалік магазинів, що розташовані за цією адресою. Свідок ОСОБА_19 підтвердила, що вона особисто бачила вилучення документів потерпілої, а також бачила вилучення жіночої сумки. Крім цього, працівники поліції вилучали Powerbank та розбиту пляшку з під горілки. Речові докази працівники поліції приносили на місце та пред`являли їм для огляду. В їх присутності вказані речі запаковували в конверти, на яких вони ставили свої підписи. Протокол огляду місця події перед його підписанням вони прочитали, у них не було зауважень чи заперечень до цього протоколу. За давністю подій свідки детально не пам`ятають всі обставини проведення слідчої дії.
Постановами старшого слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_21 від 28.01.2019 року речі та предмети, які були вилучені під час проведення огляду місця події, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (к.п. а.с.38-39).
Під час судового розгляду судом безпосередньо було досліджено речові докази, які за постановою слідчого від 28.01.2019 року передано на зберігання потерпілій ОСОБА_10 , а саме: жіночу сумку, Power bank моделі Nomi, бубон, візитницю з документами на ім`я ОСОБА_10 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.01.2019 року підтверджується, що під час проведення слідчої дії потерпіла ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_4 як особу, яка 20.01.2019 року вчинила стосовно неї грабіж за адресою: АДРЕСА_2 (к.п. а.с.42-47).
Судом враховується, що пред`явлення особи для впізнання проведено слідчими з дотриманням вимог ст.ст. 104, 223, 228, 231 КПК України, слідча дія проводилась за участю потерпілої ОСОБА_10 , у присутності двох понятих.
Будь-яких порушень вимог статті 228 КПК України при проведенні слідчої дії слідчим допущено не було.
Під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_10 підтвердила, що під час цієї слідчої дії вона впізнала ОСОБА_4 як особу злочинця.
Протоколами пред`явлення особи для впізнання від 21.01.2019 року підтверджується, що свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (кожен окремо) впізнали ОСОБА_4 як особу, яка 20.01.2019 року вчинила грабіж щодо потерпілої ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 (к.п. а.с.71-74, 79-82).
Судом враховується, що пред`явлення особи для впізнання проведено слідчими з дотриманням вимог ст.ст. 104, 223, 228, 231 КПК України.
Під час судового розгляду свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердили, що під час цієї слідчої дії вони впізнавали ОСОБА_4 як особу, яка вчинила грабіж стосовно потерпілої ОСОБА_10 .
Показаннями свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 підтверджується, що вказані свідки в січні 2019 року були запрошені працівниками поліції як поняті під час пред`явлення для впізнання особи, яка скоїла кримінальне правопорушення. При проведенні слідчої дії потерпіла та свідки вказали на ОСОБА_4 як на особу, яка вчинила злочин щодо потерпілої. Свідки підтвердили, що складені протоколи пред`явлення особи для впізнання відповідають фактичним обставинам проведення слідчої дії. Протоколи були прочитані слідчим всім учасникам перед їх підписанням та вони ознайомлювались зі змістом цих документів. Ніяких недозволених заходів під час проведення слідчої дії з боку працівників поліції не застосовувалось.
Свідок ОСОБА_22 також пояснив, що він не пам`ятає, щоб в момент пред`явлення для впізнання підозрюваний ОСОБА_4 знаходився в кайданках, якби це було в дійсності, він би це запам`ятав.
Свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 підтвердили, що в протоколах пред`явлення особи для впізнання від 20.01.2019 року (к.п. а.с.42-45, 71-73, 79-81) наявні їх підписи, зміст протоколів відповідає фактично проведеним слідчим діям, в учасників не було зауважень чи заперечень під час проведення зазначених слідчих дій.
Під час судового розгляду не проведено допит свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , які були присутніми понятими при пред`явленні особи для впізнання, оскільки за викликами у судове засідання свідки неодноразово не з`явились, судові повістки за місцем проживання не отримують, при здійсненні заходів із забезпечення присутності свідків у судовому засіданні та здійсненні їх приводу встановлено, що свідки більше року не проживають за адресами, зазначеними в матеріалах кримінального провадження (судова справа т.2 а.с. 53, 80, 121, 138).
Враховуючи вищевикладене, судом прийнято рішення про неможливість проведення допиту зазначених свідків під час судового розгляду.
Дослідженими у судовому засіданні відеозаписами з камер відеоспостереження за 20.01.2019 року, які розташовані на будинку АДРЕСА_2 підтверджується, що на першому відеозаписі відображено як о 22:40:05 (відповідно до дати та часу, що містяться у верхньому правому куті екрану) поблизу будинку проходить жінка, вдягнена у куртку світлого кольору, шапку, темні черевики. На передпліччі лівої руки жінка тримає білий пакет. Жінка йде по пішохідній доріжці вздовж будинку та повертає ліворуч, зникає з поля зору.
О 22:40:18 на відеозаписі з`являється чоловік, який вдягнений у темну куртку, темні штани, капюшон, темні черевики, на руках одягнуті рукавички. Чоловік біжить у напряму за жінкою та також повертає ліворуч і зникає з екрану.
О 22:41:08 на відеозаписі з`являється чоловік, який перед цим біг у напряму за жінкою. Чоловік біжить у зворотньому напряму в бік проїжджої частини просп. Любові Малої, тримаючи у лівій руці жіночу сумку.
При перегляді другого відеозапису встановлено, що події відбуваються 20.01.2019 о 22 год. 37 хв. (відповідно додати та часу, що містяться у верхньому правому куті екрану). На екрані видно проїжджу частину, пішохідну доріжку та дитячий майданчик. О 22:37:10 на проїжджій частині з`являється жінка, вдягнена у світлу куртку, темні черевики, шапку. На правому плечі жінка тримає жіночу сумку, у руках два пакети. Жінка йде, обертаючись назад, робить декілька кроків. О 22:37:12 на екрані з`являється чоловік, який вдягнений у темну куртку, капюшон, темні штани. Жінка обертається до чоловіка, який в цей час підбігає до неї та намагається схватити жінку за ліву руку, в якій остання тримає пакети. Жінка відходить від чоловіка та зникає з екрану. Чоловік дістає щось з-під куртки, в яку він вдягнений, та біжить у напряму за жінкою і зникає з екрану.
Протоколом огляду від 28.01.2019 року підтверджується, що потерпіла ОСОБА_10 при проведенні слідчої дії підтвердила, що на відеозаписах відображена вона, а чоловік це нападник, якого вона впізнала серед інших пред`явлених їй осіб 21.01.2019 в приміщенні Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області (к.п. а.с.146-147).
Посилання сторони захисту на той факт, що потерпіла ОСОБА_10 , а також свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , не могли бачити обличчя нападника, оскільки місце вчинення злочину не є освітленим, а потерпіла має вади зору та є інвалідом ІІІ групи по зору, оцінюються судом критично.
Відтвореним у судовому засіданні відеозаписом підтверджуються показання потерпілої ОСОБА_10 про те, що місце вчинення злочину є добре освітленим та вона з нападником знаходились «обличчям до обличчя», тому вона бачила обличчя нападника та добре його запам`ятала.
Крім цього, потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що в цей момент вона була в лінзах на очах, а тому розгледіла обличчя нападника.
Враховуючи той факт, що місце вчинення злочину є добре освітленим, а з показань свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , вони бачили момент грабежу та знаходились від місця нападу на відстані приблизно 20 метрів, тому суд вважає правдивими показаннями зазначених свідків про те, що вони бачили сукупність характерних рис зовнішності та одягу нападника, після чого при проведенні слідчої дії впізнали вказану особу як ОСОБА_4 .
Протоколом проведення слідчого експерименту від 28.01.2019 року підтверджується, що під час проведення слідчої дії потерпіла ОСОБА_10 розповіла обставини вчинення злочину та надала детальні показання щодо механізму спричинення їй тілесних ушкоджень, а саме: потерпіла показала як нападник наніс їй не менше трьох ударів скляною пляшкою в лобну ділянку голови праворуч, а також наніс удар в праву гілку нижньої щелепи. Далі потерпіла вказала, що коли пляшка розбилась їй об голову, то невідомий чоловік наніс їй удар кулаком правої руки в праву щоку. Після цього чоловік схопив її жіночу сумку, яка знаходилась на її правому плечі, та зірвав її (к.п. а.с.120-128).
Висновком судово-медичного експерта №09-93/2019 від 31.01.2019 року (к.п. а.с.143-144) підтверджується, що у громадянки ОСОБА_10 встановлені наступні тілесні ушкодження: синці та садна на обличчі.

Ці ушкодження утворились: синці від травматичної дії тупого твердого предмету (предметів), за механізмом удар або удар-стиснення, садна за механізмом тертя-ковзання, та могли бути отримані за 4-6 діб до моменту огляду. Цей висновок підтверджується характером ушкоджень, а також стадією загоєння саден і кольором синців.

За ступенем тяжкості: синці та садна викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Показання гр. ОСОБА_10 , дані нею при проведенні слідчого експерименту в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині способу спричинення та механізму утворення встановлених у неї тілесних ушкоджень.

Висновком експерта №347/19 від 29.01.2019 року підтверджується, що ринкова вартість об`єктів дослідження станом на 20.01.2019 року з урахуванням зносу становила: жіночої сумки, виготовленої з лакової шкіри 1140,00 грн.; гаманця виготовлено із лакової шкіри червоного кольору 528,00 грн.; Power bank моделі Nomi 10000 mАh 294,00 грн. Загальна вартість об`єктів дослідження з урахуванням зносу становила 1962,00 грн. за умови, що станом на вказану дату об`єкт мав якісні споживчі характеристики (к.п. а.с.132-135).
Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Показання потерпілої ОСОБА_10 та свідків є послідовними та логічними, певні протиріччя в їх показах свідки пояснюють тим, що минуло багато часу та вони не пам`ятають певних деталей тих подій, однак вони жодним чином не спростовують вину ОСОБА_4 .

Судом враховується, що потерпіла ОСОБА_10 , свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , раніше не були знайомі із ОСОБА_4 , проти чого не заперечував і сам обвинувачений, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що у потерпілої та вказаних свідків відсутні будь-які підстави для обмови обвинуваченого.

Показанням обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не причетний до скоєння зазначеного злочину, суд надає критичну оцінку, розцінює їх як позицію захисту від пред`явленого обвинувачення та спробу уникнути кримінальної відповідальності.

Оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину доведена поза розумним сумнівом та підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_10 , показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які були очевидцями подій, показаннями свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які приймали участь як поняті при проведенні слідчих дій на стадії досудового розслідування, а також сукупністю зібраних письмових доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої, вчинене повторно.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, на обліку у лікаря нарколога в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» та обліку в лікаря психіатра в КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» ХМР не перебуває, офіційно не працевлаштований, інвалідності чи тяжких захворювань не має, неодружений, матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що у ОСОБА_4 на утриманні знаходяться неповнолітні діти чи непрацездатні особи (к.п. а.с.83-89).

Відповідно до інформації з ДУ «Кам`янська виправна колонія (№101)» Запорізької області, за місцем відбування покарання ОСОБА_4 характеризується посередньо, стягнень та заохочень не мав, на виробництві установи не був працевлаштований, на диспансерному обліку лікарів медичної частини установи не перебував (к.п. а.с.90-100).

Обставин, які відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Обставин, які відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким умисним корисливим злочином, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та у вчиненому не розкаюється, думку потерпілої ОСОБА_10 , яка просила суд призначити обвинуваченому суворе покарання, тому суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах максимальної санкції за ч. 2 ст. 186 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
При призначенні остаточного покарання не має правових підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 вимог статті 69 КК України (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом) та вимог статті 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням).
Суд зазначає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів не можливо без його ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання у виді позбавлення волі.
В частині цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Потерпілою ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_4 пред`явлено цивільний позов про відшкодування матеріальної (майнової) шкоди на суму 5400 грн. та моральної шкоди на суму 5000 грн. (судова справа т.1 а.с.22-25).
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Вимогами ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Внаслідок вчинення ОСОБА_4 злочину потерпілий ОСОБА_10 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 1968,00 грн., із яких 300 гривень викрадені грошові кошти, вартість жіночої сумки складає 1140,00 грн., вартість гаманця складає 528,00 грн., що підтверджується висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №347/19 від 29.01.2019 року.
Викрадений Power bank моделі Nomi був повернутий потерпілій ОСОБА_10 , у зв`язку з чим при розрахунку майнової шкоди вартість цього майна не враховується.
Потерпілою ОСОБА_10 не було надано до суду розрахункових документів, які б підтверджували той факт, що нею були придбані лікарські засоби на суму 3000 грн., у зв`язку з чим розмір спричиненої шкоди в цій частині не є документально підтвердженим.
Щодо понесених потерпілою ОСОБА_10 витрат на стоматологічні послуги на суму 1920 грн. (судова справа т.1 а.с.106-111), то наданими до суду медичними документами не підтверджується той факт, що необхідність стоматологічного лікування була безпосередньо пов`язана зі спричиненими потерпілій тілесних ушкоджень внаслідок вчинення злочину.
Таким чином, в іншій частині спричинена потерпілій ОСОБА_10 матеріальна шкода не підтверджується письмовими доказами, у зв`язку з чим цивільний позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до положень статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_10 було спричинено моральну шкоду, розмір та наявність якої обґрунтовується високим ступенем душевних страждань та переживань, що виникли внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, потерпіла ОСОБА_10 зазнала тілесних ушкоджень у вигляді синців та саден на обличчі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, зазнала фізичного болю та страждань як в момент скоєння злочину, так і в подальшому, в період часу з 25.01.2019 по 04.02.2019 року потерпіла перебувала на лікуванні у денному стаціонарі в КНП «Міська поліклініка №24» ХМР з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, лікворно-венозна дисциркуляція, астенічний синдром, синдром вегето-судинної дистонії (судова справа т.1 а.с.107).
Таким чином, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань потерпілої ОСОБА_10 , враховуючи вимушені зміни в її життєвим стосунках, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілій спричинена моральна шкода, розмір якої обґрунтовано оцінено в 5000 грн., що є справедливою компенсацією понесених потерпілою фізичних та душевних страждань.
Враховуючи вищевикладене, цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.
До набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 369 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 20.01.2019 року (к.п. а.с.61-64).

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017 року) зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20.01.2019 по 24.03.2020 року із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_27 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) процесуальні витрати за проведену судово-товарознавчу експертизу на суму 320,00 грн. (триста двадцять гривень 00 коп.) (к.п. а.с. 131).
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинену матеріальну шкоду на суму 1968,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот шістдесят вісім гривень 00 коп.) та моральну шкоду на суму 5 000 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.).
У задоволенні інших позовних вимог потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-полімерну візитницю з документами на ім`я ОСОБА_10 , а саме: паспорт, довідку ВПО, витяг з Єдиного державного демографічного реєстру, талон, посвідчення водія, витяг з РАЦС, жіночу сумку з лакової шкіри, зарядний пристрій «Power bank моделі Nomi 10000 mAh» з дротом, металеве кільце, бубон вважати повернутими потерпілій ОСОБА_10 як законному власнику (к.п. а.с.37, 39, 40);

-DVD+R диск із відеозаписами за 20.01.2019 року з камер зовнішнього спостереження, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження (к.п. а.с.148-149).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення, а для обвинуваченого, який утримується під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1