ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1819/20 Справа № 192/537/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2020 року про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000094 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2020 року було відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000094 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Вказана ухвала обгрунтована тим, що в узгодженій сторонами угоді, так і в обвинувальному акті при викладені формулювання обвинувачення прокурором не вказано наявність умислу у обвинуваченого на вчинення злочину, а також характер дій обвинуваченого при вчиненні злочину.
Також суд першої інстанції зазначив, що будь-яке рішення про визнання у кримінальному провадженню речових доказів слідчим або прокурором не приймалось.
Також відповіді експерта у висновку №19/104-8/950 від 20 березня 2020 року не відповідають на поставлені перед експертом питання в постанові слідчого про призначення судової експертизи.
Тому суд першої інстанції зробив висновок про те, що формулювання обвинувачення, викладене в угоді та в обвинувальному акті, та матеріали кримінального провадження не дають підстави для визнання винуватості обвинуваченого, у зв`язку з чим відмовив в затверджені угоди і повернув кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Не погоджуючись з висновком суду перщої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану ухвалу та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що під час підготовчого судового засідання сторона захисту не оспорювала, що досудове розслідування завершене в повному обсязі, а прокурор прохав про призначення обвинувального акту до судового розгляду в у разі, якщо суд відмовить у затвердженні угоди.
Прокурор зазначив, що чинний КПК України містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, а суд першої інстанції в своїй ухвалі не навів доводів стосовно невідповідності вказаного обвинувального акту вимогам чинного законодавства.
Також прокурор зазначив, що в матеріалах кримінального провадження міститься постанова слідчого від 24.03.2020 року про визнання предметів речовими доказами, а також наголосив, що висновок експертизи повністю відповідає на поставлені постановою слідчого питання.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 471 КПК України, в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Частиною 7 ст. 474 КПК України передбачено, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Як вбачається з матеріалів провадження, між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 була укладена угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000094 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
В угоді зазначено, що 18 лютого 2020 року приблизно о 22 год. 10 хв. ОСОБА_7 у якості водія на автомобілі марки ЗАЗ 1102, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав з м. Дніпро та прямував до смт. Солоне, при цьому при собі зберігав два сліп пакети з психотропною речовиною, обіг якої обмежено, «метамфетамін», масами 0,0375 г та 0,1162 г, а всього загальною масою 0,1537 г.
В цей же день, тобто 18 лютого 2020 року приблизно о 22 год. 40 хв., ОСОБА_7 , рухаючись у якості водія на вищевказаному автомобілі по автодорозі Н-08, Бориспіль - Дніпро - Запоріжжя, на 437 км., поблизу с. Кам`яне, Солонянського району, Дніпропетровської області, був зупинений працівниками Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, оскільки порушив правила користування ременями безпеки.
На запитання працівників поліції, чи має ОСОБА_7 при собі заборонені предмети чи речовини він добровільно, в присутності двох понятих видав з лівої внутрішньої кишені куртки в яку був одягнений, два сліп пакети з психотропною речовиною, обіг якої обмежено, «метамфетамін», масами 0,0375 г та 0,1162 г, а всього загальною масою 0,1537 г., яку ОСОБА_7 незаконно зберігав, перевіз для особистого вживання без мети збуту.
Колегія суддів не погоджується з судом першої інстанції у тому, що рішення про визнання у кримінальному провадженню речових доказів слідчим або прокурором не приймалось, оскільки в матеріалах кримінального провадження №0000094 міститься постанова слідчого про визнання речовими доказів.
Колегія суддів також не погоджується з судом першої інстанції у тому, що відповіді експерта у висновку №19/104-8/950 від 20 березня 2020 року не відповідають на поставлені перед експертом питання в постанові слідчого про призначення судової експертизи, оскільки як вбачається з вказаного висновку, експерт надав вичерпні відповіді на поставлені питання.
Проте, колегія суддів зазначає, що суб`єктивна сторона, яка є невід`ємною складовою вказаного злочину характеризується наявністю прямого умислу, тому погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що при викладені формулювання обвинувачення прокурором не вказано наявність умислу у обвинуваченого на вчинення злочину, а також характер дій обвинуваченого при вчиненні злочину, що перешкоджає суду затвердити вказану угоду.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2020 року без змін.
Керуючись ст.ст. 407, 409 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2020 року про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000094 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2020 року про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000094 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4