Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/70/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.02.2020 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні, у м. Кропивницькому, в

апеляційному порядку, за апеляційною скаргою представника особи, на майно якої накладається арешт, ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , ухвалу слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 січня 2020 року /у межах кримінального провадження № 0000152/ про задоволення клопотання про арешт майна.

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий СВ Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді місцевого суду з клопотанням про арешт майна, зі змісту клопотання: у кримінальному провадженні № №0000152 від 29.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, зокрема, накласти арешт на деревину породи «Ясен» в кількості 35 м 3., вилучену в ході огляду місця події 29.01.2020 року на узбіччі проїжджої частини дороги, прилеглої до домоволодінням АДРЕСА_1 ; заборонити будь-які фізичній чи юридичній особі відчужувати, розпоряджатися та користуватися деревиною породи «Ясен» в кількості 35 м3., вилученою в ході огляду місця події 29.01.2020 року.

Слідчим суддею задоволено клопотання, в судовому рішенні зазначено: майно, на яке внесено клопотання щодо накладення арешту, відповідає вимогам ст. 98 КПК України, є речовим доказом у справі.

В апеляційній скарзі представник особи, на майно якої накладається арешт, просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на деревину породи «Ясен» в кількості 35 м. 3, вилученої в ході огляду місця події 29 січня 2020 року на узбіччі проїзної частини дороги, прилеглої до домоволодіння АДРЕСА_1 , відмовити слідчому у задоволенні клопотання про арешт майна.

В порушення вимог ст. 167 КПК України, слідчим не доведено, що є достатні підстави вважати майно, вилучене в ході огляду місця події (деревину породи «Ясен»), як таке, що підшукане, виготовлене, пристосоване, використане як засоби, знаряддя вчинення злочину, та зберегли на собі його сліди, що таке майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, у дебатах думку представника особи, яка подала апеляційну скаргу, і підтримала подану апеляційну скаргу в повному обсязі, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як встановлено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено поняття речових доказів, зокрема, як регламентовано ч. 1: Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 173 КПК України, ч. 2, регламентовано: При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, згідно якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Як встановлено матеріалами клопотання, у провадженні СВ Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000152 від 29.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 246 КК України. Санкція статті 246 КК України (незаконна порубка дерева) передбачає конфіскацію незаконно здобутого майна.

Під час досудового розслідування встановлено, що, 29 січня 2020 року о 12 годині 20 хвилин, на узбіччі проїжджої частини дороги, прилеглої до домоволодінням АДРЕСА_1 , виявлено вантажний автомобіль марки «DAF», синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KRONE», моделі SDP 24, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому виявлено розпиляні на метровку колоди дерева твердих порід (стовбур дерев Ясен), діаметром від 10 до 30 см., загальною кількістю близько 35 м ., на яких були відсутні бирки встановленого зразка.
Постановою слідчого СВ Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , 30 січня 2020 року, визнано речовим доказом і приєднано до кримінального провадження деревину породи Ясен в кількості 35 м. 3, передано на зберігання до Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області.

Тобто, у конкретному кримінальному провадженні, вилучена деревина породи «Ясен» в кількості 35 м 3, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, що встановлені для речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки являється предметом, що є об`єктом кримінально протиправних дій, набутим кримінально протиправним шляхом.

Як зазначалось наведеними вище положеннями кримінального процесуального закону, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відтак, з метою виконання завдань кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, збереження речового доказу, є процесуально доцільним та необхідним накладення арешту на майно - деревину породи «Ясен» в кількості 35 м 3, із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, оскільки вказана деревина є речовим доказом, має доказове значення для даного кримінального провадження.

За таких обставин висновок місцевого суду про відповідність означеного майна критеріям ст. 98 КПК України є правильним, встановлено, що матеріали клопотання свідчать, що вказане вище майно має відношення до кримінального провадження, є об`єктом злочину, і може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На переконання колегії суддів, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.
З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, і залишає дане судове рішення без змін як законне та обґрунтоване.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 представника ОСОБА_8 особи, на майно якої накладається арешт, залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 січня 2020 року /у межах кримінального провадження № 0000152/ про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна, залишити без змін.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,