УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, у якому просить скасувати арешт на транспортний засіб марки «OPEL INSIGNIA», 2015 року випуску, р.н. НОМЕР_1 -2, № кузова (шасі) НОМЕР_2 та зобов`язати СУ ГУНП в Рівненській області повернути ОСОБА_6 його на відповідальне зберігання.
В судовому засіданні представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 заявлене клопотання підтримала з підстав, наведених у клопотанні, а також суду пояснила, що власник оспорюваного транспортного засобу ОСОБА_6 , є громадянкою іншої країни, а саме Білорусії, де і проживає, виховує двох малолітніх дітей, сама ж заявниця ОСОБА_6 навчається в аспірантурі Вітебського державного університету ім. П.М. Машерова на денній формі навчання, бюджет, має офіційне місце роботи, а відтак арештований автомобіль є їй вкрай необхідним.

Більше того, остання зауважила, що власник вказаного транспортного засобу, яка і звернулася до суду із вказаним клопотання взагалі жодного відношення до справи немає, не є учасником даного кримінального провадження, у свою чергу автомобіль, як речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, в силу вимог ч. 1 ст. 100 КПК України повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, чого по теперішній час зроблено не було, а відтак вважає, що органом досудового розслідування було порушено права її довірительки.

Окрім того вказує, що обов`язок по зберіганню транспортного засобу лежить на органі досудового розслідування, яким було вилучено транспортний засіб, або у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, чого в даному випадку зроблено не було, належний догляд та зберігання транспортного засобу забезпечено не було. Висловила намір про звернення до посла Білорусії в Україні щодо неналежного виконання свого обов`язку належного зберігання речових доказів транспортного засобу, що їй належить.
Прокурор та слідча в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, також суду пояснили, що транспортний засіб ОСОБА_6 , який визнаний у даному кримінальному провадженні як речовий доказ, був викрадений працівником поліції під час переміщення вказаного транспортного засобу з Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області до іншого спеціального майданчика для зберігання автомобілів, що знаходиться у с. Городок Рівненської області, що належить приватній структурі, місце знаходження його наразі невідомо, окрім того, на вказаному транспортному засобі 21.07.2019 року рухався та був затриманий ОСОБА_7 , який є підозрюваним у даному кримінальному провадженні.
Заслухавши пояснення сторін, всебічно дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих слідчого управління ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000107від 26.02.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке 05.11.2019 об`єднано з матеріалами кримінального провадження № 0000722 від 21.07.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
21.07.2019 року було проведено обшук автомобіля марки «OPEL INSIGNIA», 2015 року випуску, р.н. НОМЕР_1 -2, № кузова (шасі) НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про державну реєстрацію належить ОСОБА_6 .

Протоколом огляду місця події від 21.07.2019 року вказаний автомобіль вилучено та поміщено до Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області, а постановою про прилучення речових доказів від 21.07.2019 року визнано як речові докази та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Ухвалою Сарненського районного суду від 25.07.2019 року у справі № 572/2224/19 на автомобіль марки «OPEL INSIGNIA», 2015 року випуску, р.н. НОМЕР_1 -2, № кузова (шасі) НОМЕР_2 накладено арешт. Рішення у вигляді ухвали про накладення арешту на майно прийняте без участі власника транспортного засобу.

Власник вказаного транспортного засобу ОСОБА_6 , є громадянкою іншої країни, а саме Білорусії, де і проживає, виховує двох малолітніх дітей, один з яких ОСОБА_8 навчається у 8-му класі середньої школи № 44 м. Вітебська, Білорусь, інший же ОСОБА_9 , ходить у садочок ясельна група.

Сама ж заявниця ОСОБА_6 власник транспортного засобу, навчається в аспірантурі Вітебського державного університету ім. П.М. Машерова на денній формі навчання, бюджет, а також має офіційне місце роботи, а саме працює викладачем іноземних мов на 0,25 ставки в ТОВ «РіккаКомпані» з 01.08.2019 року по даний час, а відтак арештований автомобіль є їй вкрай необхідним.

Більше того, власник вказаного транспортного засобу, яка і звернулася до суду із вказаним клопотання взагалі жодного відношення до справи немає, не є учасником даного кримінального провадження, у свою чергу, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу, чого по теперішній час зроблено не було, чим було порушено права та охоронювані Законом інтереси власника такого транспортного засобу.

У свою чергу, право власності в Україні охороняється законом, держава забезпечує стабільність правовідносин власності.

Згідно вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 391, 392 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності в розумінні ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як встановлено судом, транспортний засіб марки «OPEL INSIGNIA», 2015 року випуску, р.н. НОМЕР_1 -2, № кузова (шасі) НОМЕР_2 , з клопотанням про скасування арешту на який звернулась ОСОБА_6 , визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні та був поміщений на територію Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області. В подальшому, при переміщенні його з Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області до іншого спеціального майданчика, який1 знаходиться на території с. Городок Рівненського району Рівненської області вказаний транспортний засіб був викрадений працівником поліції. По даному факту відкрито кримінальне провадження.

Таким чином, транспортний засіб, як речовий доказ у даному кримінальному провадженні, не був збережений органом досудового розслідування, не дивлячись на те, що на нього був накладений арешт, а відтак підстави для накладення для нього арешту у межах даного кримінального провадження відпали.

У відповідності до вимог ст. 48 Закону України "Про власність" положення щодо захисту права власності поширюється не лише на власників, а й на осіб, що володіють майном на праві повного господарського відання, оперативного управління, довіреності, доручення або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України.
Згідно Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обовязків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
У відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку що клопотання про скасування арешту майна підлягає до задоволення, так як у його накладенні потреба відпала.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 170, 171,174, 309,376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна задоволити.
Скасувати арешт на транспортний засіб марки «OPEL INSIGNIA», 2005 року випуску, р.н. НОМЕР_3 , № кузова (шасі) НОМЕР_2 .
Зобов"язати СУ ГУНП в Рівненській області повернути безоплатно транспортний засіб марки «OPEL INSIGNIA», 2005 року випуску, р.н. НОМЕР_3 , № кузова (шасі) НОМЕР_2 на відповідальне зберігання ( без права продажу та дарування) власнику - громадянці Білорусії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 16.12.2010 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , що зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1