Справа № 172/34/20
Провадження № 1-кп/172/26/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2020 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за

№ 0000434 від 24.12.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Бондареве Васильківського району Дніпропетровської області, має середню освіту, не працює, утримує двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2012 року № 405/1308/12 ОСОБА_4 зобов`язано сплачувати на користь ОСОБА_7 кошти (аліменти) на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з дати звернення до суду - 23.08.2012 року.
Однак, ОСОБА_4 знаючи про свій обов`язок щодо сплати аліментів, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, не сплачував аліменти, внаслідок чого порушив та продовжує порушувати право дітей на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток.
Так, ОСОБА_4 відповідно до довідки-розрахунку Васильківського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області з серпня 2012 року по грудень 2019 року виплат по аліментам на утримання неповнолітніх дітей не здійснював та іншої допомоги на їх утримання не надавав, тобто протягом вказаного періоду злісно ухилявся від сплати аліментів.
Таким чином, ОСОБА_4 , будучи особою працездатного віку, ніде офіційно не працював, заходів до працевлаштування не вживав, не звертався до місцевого центру зайнятості з приводу постановки на облік, іншої допомоги дітям не надавав, на попереджувальні листи Васильківського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області про необхідність погашення заборгованості та сплати аліментів не реагував, в результаті чого у нього утворилася заборгованість зі сплати аліментів станом на січень 2020 року у розмірі 116999,64 грн., що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину, у скоєному кається, не виявив бажання давати показання в суді.
Сторони у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим.
Судом роз`яснені наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння цих обставин та добровільність їх позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому злочину, повністю знайшла своє підтвердження в ході судового засідання, а його умисні дії, що виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить повне визнання вини та щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
З урахуванням обставин справи, думки прокурора, характеристики особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_4 визнаний винним, у виді громадських робіт, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових злочинів.
На досудовому розслідуванні судові експертизи не проводилися, цивільний позов не заявлявся, речові докази відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1