ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 648/481/20
Провадження № 11-сс/819/128/20 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: застосування запобіжного заходу Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі - ОСОБА_5

З участю прокурора - ОСОБА_6

Захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000101 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білозерського районного суду Херсонської області від 18.02.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червоний Перекоп Каховський району Херсонської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого без реєстрації за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді Білозерського районного суду Херсонської області від 18 лютого 2020 року клопотання слідчого задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановлено строк дії ухвали до 18.04.2020 року включно.

Розмір застави не визначено.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою, прийнятою в порушення кримінально-процесуального законодавства та такою, що підлягає скасуванню. Слідчим не доведено обґрунтованість підозри та обставин, що свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Слідчий суддя не звернув уваги на те, що прокурором не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність обрання такого запобіжного заходу, а також на ті обставини, що зменшують ці ризики. Просить скасувати ухвалу та застосувати до останнього менш суворий запобіжний захід.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку захисника, який підтримав апеляційні вимоги, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 2 лютого 2020 року; протоколом огляду від 3 лютого 2020 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання від 10 лютого 2020 року; показами потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; показами підозрюваного ОСОБА_13 .

Як вбачається із матеріалів провадження та вищезазначених доказів, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, не одружений, не має постійного джерела прибутку, постійного місця проживання та стійких соціальних зв`язків, за тимчасовим місцем проживання характеризується посередньо, двічі притягувався до адміністративної відповідальності, підтримує стосунки з особами, які зловживають спиртними напоями та наркотичними засобами, може покинути місце тимчасового проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також вчинити дії щодо знищення, схову або спотворення будь-яких із речей чи документів цього кримінального провадження, що вказує на наявність ризиків, визначених ч.1 ст. 177 КПК України, тому, суд прийшов до правильного висновку про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належного виконання підозрюваним своїх обов`язків та не зможе запобігти встановленим ризикам.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність не визначати розмір застави.
Посилання захисника на те, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що прокурором не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність обрання такого запобіжного заходу, а також на ті обставини, що зменшують ці ризики, не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами.

Інші посилання сторони захисту були враховані слідчим суддею суду першої інстанції при прийнятті рішення, а тому не спростовують законність постановленої ухвали.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких адвокат просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Білозерського районного суду Херсонської області від 18 лютого 2020 року, якою відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.04.2020 року включно без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4