ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/110/20 Справа № 174/384/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000056 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31липня 2019 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Триліси, Фастівського району Київської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останні рази:
- 27.06.2016 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі 3 роки;
- 13.06.2016 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, 3, 70 ч.ч. 1, 4 КК України, до позбавлення волі 3 роки 2 місяці;
- 27.07.2017 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3, ст. 185 ч. 2, ст.ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі 3 роки 8 місяців, звільнився 22.11.2018 року по відбуттю строку покарання;
-20.06.2019 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 309 ч. 1, 70 КК України до позбавлення волі 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
В с т а н о в и л а:

Вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31липня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України - 1 рік позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вищевказаних злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20.06.2019 року призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 3 років 10 місяців позбавлення волі.
Термін відбуття призначеного покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 25.04.2019 року.
Судом також вирішено долю речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 28.01.2019 року, близько 23-00 годині знаходився на території дільниці виробництва формувальних пісків, яка належить філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (далі філія «ВГМК» АТ «ОГХК»), розташованої за адресою: вул. Степова, 1 у м. Вільногірськ Дніпропетровської області, де побачив між бетонними опорами телефонну повітряну лінію зв`язку, внаслідок чого в останнього раптово винник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить АТ «ОГХК».
В той же день, тобто 28.01.2019 року, близько о 23 години 05 хвилин ОСОБА_7 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, продовжуючи знаходитись на території дільниці виробництва формувальних пісків, розташованої за вищевказаною адресою, впевнившись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, піднявшись по бетонній опорі, за допомогою заздалегідь приготовленої пилки по металу відрізав один кінець телефонного кабелю марки ТПП 20x2x0,5, після чого пройшов до другої бетонної опори, та аналогічним чином відрізав другий кінець кабелю марки ТПП 20x2x0,5 довжиною 50 метрів, загальною вартістю 1917,50 грн., який склав у мішок, який заздалегідь приніс з собою, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому АТ «ОГХК» майнову шкоду на суму 1917,50 грн.
Повторно, 15.03.2019 року, близько о 23 години 00 хвилин ОСОБА_7 знаходився біля домоволодіння №18 по вул. Гірняків у м. Вільногірську Дніпропетровської області, де в останнього раптово винник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить Комунальному підприємству «Управляюча компанія «Жилкомсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (надалі КП «УК «Жилкомсервіс»).
В той же день, тобто 15.03.2019 року, близько 23 години 05 хвилин, ОСОБА_7 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, продовжуючи знаходитись біля домоволодіння № 18 по вул. Гірняків у м. Вільногірську Дніпропетровської області, впевнившись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів викрав одну чавунну кришку каналізаційного люку (колодязь інв. № 18545), вартістю 362,5 грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив КП «УК «Жилкомсервіс» майнову шкоду на суму 362,5 грн.
Повторно, 29.03.2019 року, близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_7 знаходився на території залізничної колії «Ділянка кварцу», яка належить філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (далі філія «ВГМК» АТ «ОГХК»), розташованої за адресою: вул. Степова, 1, м. Вільногірськ, Дніпропетровська область, де в останнього раптово винник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить АТ «ОГХК».
В той же день, тобто 29.03.2019 року близько 19 години 05 хвилин, ОСОБА_7 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, продовжуючи знаходитись на території залізничної колії «Ділянка кварцу», належної філії «ВГМК» АТ «ОГХК», розташованої за вищевказаною адресою, впевнившись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів викрав 32 колійних костилі загальною вартістю 236,43 грн., та 6 підкладок Д-50, загальною вартістю 453,62 грн., які склав до мішка, який приніс з собою, після чого, з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому АТ «ОГХК» майнову шкоду на суму 690,05 грн.
Повторно, 08.04.2019 року, близько 11 годин 20 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні торгівельної зали магазину «Продукти 147» ТОВ «АТБ-маркет», розташованого за адресою: пров. Соборний, 2 у м. Вільногірськ Дніпропетровської області, побачив на торговому стелажі у відділі алкогольних напоїв пляшку лікеру «Jаgermeister» об`ємом 0,5 л., у результаті чого в останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «АТБ-маркет».
В той же день, тобто 08.04.2019 року, близько 11 годині 22 хвилини, ОСОБА_7 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, продовжуючи знаходитись у приміщенні відділу по продажу алкогольних напоїв магазину ТОВ «АТБ-маркет» «Продукти № 147» по пров. Соборний, 2 у м. Вільногірськ Дніпропетровської області, впевнившись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав з полиці пляшку лікеру «Jаgermeister» об`ємом 0,5 л., вартістю 287,00 грн., та сховав її під куртку, в яку був одягнений, після чого попрямував до кас, де пройшовши повз каси, та не розрахувавшись за вказаний товар, направився до виходу з магазину, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте з причин, що не залежали від його волі свій злочинний намір до кінця не довів, оскільки був затриманий працівником охорони магазину «Продукти № 147» ТОВ «АТБ-Маркет» безпосередньо біля виходу з магазину.

Обвинувачений ОСОБА_7 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі з урахуванням доповнень до неї просить скасувати вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31 липня 2019 року та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вирок суду є незаконним та підлягає скасуванню на підставі ст. 414 КПК України через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Зазначає, що судом першої інстанції не повній мірі були враховані пом`якшуючі обставини а саме те, що він щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, має бажання відшкодувати збитки, завдані злочинами,але не має можливості це зробити, перебуваючи у місцях позбавлення волі, та взагалі вважає, що став на шлях виправлення.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.
В судових дебатах сторони підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддю доповідача, думки учасників судового провадження, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Виходячи із вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.
Доведеність вини ОСОБА_7 , фактичні обставини справи та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряються.
Апеляційним переглядом встановлено, що суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 1 ст. 337 КПК, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Судом чітко дотримано ст. 17 ЗУ від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», де передбачено, що при розгляді справ суду застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Судом першої інстанції повністю враховано і п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Як вбачається з вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно вимог ст. ст.50,65 КК України та положень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - вірна та ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.
Як убачається з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів проти власності, має 10 непогашених судимостей, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується вкрай негативно, активне сприяння розкриттю злочину як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого та рецидив злочинів відносно злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та щодо незаконного поводження з зброєю, судимість за які є не знятою та не погашеною, в якості обтяжуючої покарання обставини.
Крім того, згідно досудової доповіді, складеної уповноваженим органом пробації, виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без застосування покарання у виді позбавлення волі на певний строк неможливо, оскільки останній раніше неодноразово судимий, підстав вважати, що він став на шлях виправлення, немає, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий, тому, на думку органу пробації, виконання покарання можливе лише за умови здійснення цілодобового нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_7 в умовах ізоляції від суспільства.
В даному випадку колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити покарання саме з реальним його відбуттям, з ізоляцією від суспільства, у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ч.1, 4 ст. 70 КК України, за відсутності підстав для застосування ст..ст. 69,75 КК України, строком на 3 роки 10 місяців.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що наведені судом обставини ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та даних судового розгляду справи, та вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання, врахував тяжкість вчинених злочинів, дані по особу ОСОБА_7 та призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги обвинуваченого про наявність підстав для призначення йому більш м`якого остаточного покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, колегія вважає необґрунтованими, оскільки судом оцінено всі докази по справі у їх сукупності та у вироку обґрунтовано зазначено всі мотиви прийнятого ним рішення.
Виходячи з наведеного, підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та скасування або зміни вироку суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не вбачає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31 липня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4