Справа № 165/182/19
Провадження № 1-кп/165/53/20
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську кримінальне провадження №0000046 від 15 січня 2019 року за ч.1 ст.289 КК України про затвердження угоди про примирення від 23 січня 2019 року укладеної між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нововолинська Волинської області, українець, громадянин України, освіта професійно-технічна, одружений, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, судимий вироком Горохівського районного суду Волинської області від 17 вересня 2015 року за ч.3 ст.309 ч.1 ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців, звільнений 13 липня 2018 року по відбуттю строку покарання, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , суд,

встановив:

ОСОБА_4 , 12 грудня 2018 року, приблизно о 15 год., перебуваючи у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , яке розташоване у гаражному масиві "Ресора", що по вул. Чехова в м. Нововолинську Волинської області, та належить останньому, шляхом вільного доступу, з метою реалізації своїх злочинних намірів, скориставшись відсутністю власника транспортного засобу, і діючи умисно та протиправно, тобто не маючи ні уявного ні фізичного права на користування транспортним засобом, всупереч волі користувача, викотив з гаражного приміщення моторолер А марки "MX-150S", реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, вартістю 15000 грн., який в подальшому здав на металобрухт, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.

Правова кваліфікація дій ОСОБА_4 незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.289 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, вищезазначену угоду про примирення просить затвердити, оскільки укладена ним добровільно і він погоджується на покарання узгоджене в угоді.

Потерпіла ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні пояснила, що шкода їй відшкодована у повному обсязі, просила затвердити угоду про примирення, укладену між нею та обвинуваченим.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечив щодо затвердження угоди про примирення укладеної між обвинуваченим та потерпілою, оскільки угода була укладена за його присутності ОСОБА_4 добровільно, і останній погодився на покарання узгоджене в угоді.
При прийнятті рішення про затвердження угоди, укладеної між потерпілою та обвинуваченим про примирення, у судовому засіданні встановлено, що зміст даної угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнає винуватість у вчиненні даного злочину.

Додаткових обов`язків для обвинуваченого ОСОБА_4 , які були б пов`язані із співпрацею у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, угодою не передбачається.

Покарання, узгоджене сторонами угоди та на призначення якого згоден обвинувачений ОСОБА_4 за ч.1 ст.289 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді одного року обмеження волі, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завданий збиток, тяжких наслідків від вчиненого ним злочину не настало (призначення основного покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.289 КК України), на підставі ст.75, ст.76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, а саме: для обвинуваченого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмові від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу; для потерпілого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди та наслідки невиконання угоди сторонам зрозумілі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з того, що відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений відповідно до ч.3 ст.12 КК України до злочину середньої тяжкості.

Міра покарання погоджена сторонами угоди, відповідає вимогам ст.61 КК України та санкції ч.1 ст.289 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України. Застосування іспитового строку відповідає вимогам ст.75 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4, ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про підстави для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з вище викладеного, заслухавши думку прокурора, який вважає, що угода відповідає вимогам ст.471 КПК України, потерпілої, яка просила угоду затвердити, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обиралась.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Речовий доказ пластиковий виріб, схожий на болотник, який знаходиться у кімнаті РД Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області (а.с.53) знищити.

Керуючись ст.314, ст.370, ст.373, ст.374, ст.474, ст.475 КПК України, суд,

ухвалив:

Угоду про примирення від 23 січня 2019 року у кримінальному провадженні №0000046 від 15 січня 2019 року, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст.75, ст.76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, якщо протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання чи роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Початок іспитового строку обчислювати ОСОБА_4 з моменту проголошення вироку, тобто з 08 січня 2020 року.
Речовий доказ пластиковий виріб, схожий на болотник, який знаходиться у кімнаті РД Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_4 і прокурору.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1