Житомирський апеляційний суд
Справа №277/1119/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

29 квітня 2020 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд
в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000162 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого 23.05.2019 року Новоград-Волинським міськрайонним судом за ст.309 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.4 ст.296 КК України, у кримінальному провадженні № 0000162,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше судимого 06.12.2017 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.4 ст.407 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, у кримінальному провадженні № 0000162,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

в с т а н о в и в:

Вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 24 січня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.4 ст.296 КК України та призначено йому покарання:

за ч.2 ст.296 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

за ч.4 ст.296 КК України у виді 3 (трьох) 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_8 покарання частково призначено невідбуту частину покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 грудня 2017 року у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Обрано обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши їх під варту із зали суду, до часу набрання вироком законної сили, але не пізніше 24 березня 2020 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 рахувати з 24 січня 2020 року.

Від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 надійшли клопотання про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 08.05.2020 року. Прокурор посилається на те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України не відпали. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 постійного місця роботи та міцних соціальних зв`язків не мають, раніше судимі за вчинення умисних злочинів, судимість за який не знята та не погашена. ОСОБА_8 вчинив злочин під час іспитового строку. Зазначає, що перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання, обвинувачені матимуть реальну можливість переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Заслухавши прокурора, яка підтримала клопотання, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які заперечили щодо задоволення клопотань прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотань, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, раніше судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, не має постійного джерела доходів. Отже існуючі ризики щодо переховування від органів слідства та суду не зменшились, їх запобігання неможливе без продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 .
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, за яке передбачено покарання на строк до 4 років, раніше судимий, судимість за який не знята та не погашена, вчинив злочин в період іспитового строку, призначеного вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 грудня 2017 року, не має постійного джерела доходів. Отже існуючі ризики щодо можливості вчинення інших злочинів, переховування від суду не зменшились, їх запобігання неможливе без продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 .

Доводи захисників щодо наявності у обвинувачених постійного місця проживання, родини не переважають над наявністю існуючих ризиків, передбачених ст.177 КПК України. При цьому у судовому засіданні не встановлено і не доведено доказів існування обставин, які б унеможливлювали тримання обвинувачених під вартою. На думку колегії суддів, наявність постійного місця проживання неможливо віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченими дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Як слідує з практики ЄСПЛ допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного ( обвинуваченого) таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України»). Крім цього, у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
З урахуванням викладених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам та наявні достатні правові підстави для продовження щодо обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення їх належної процесуальної поведінки та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 11.03.2020 року продовжено обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 08 травня 2020 року включно.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_10 на вирок Ємільчинського районного суду Житомирської області від 24 січня 2020 року не можливо закінчити до спливу строку запобіжного заходу щодо обвинувачених, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились, апеляційний суд вважає доцільним продовжити обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів, тобто по 27 червня 2020 року включно.

Керуючись ст.197, 199, 333, 405 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів, а саме по 27 червня 2020 включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів, а саме по 27 червня 2020 року включно.

Строк дії ухвали по 27 червня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :