ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2020 року
м. Київ
справа № 522/23126/15-к
провадження № 51-9273 км 18
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
в режимі відеоконференції
представника компанії
EMPSON LIMITED ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу з доповненнями представника компанії «EMPSON LIMITED» адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 04 червня 2019 року про повернення апеляційної скарги.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Одеський апеляційний суд ухвалою від 04 червня 2019 року відмовив у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернув апеляційну скаргу представника компанії «EMPSON LIMITED» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2016 року, якою задоволено клопотання прокурора про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання, в межах кримінального провадження за № 0000076, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 лютого 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1, 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364, ч. 1, 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі КК). Арештоване нерухоме та рухоме майно, а саме вузол контейнерного типу комерційного обліку природного газу, ВРП-110 кВ, нежитлові будівлі енергоблоку - когенераційної установки з комбінованого виробництва теплової та електричної енергії з утилізацією атмосферного залишку вісбрекінгу загальною площею 3307,6 кв. м., основною площею 2793,7 кв. м., що належить ТОВ «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ Україна» (), фактичним власником якої є компанія «EMPSON LIMITED», а також всього рухомого майна, належного ПАТ «Одеський нафтопереробний завод», розташованого на земельних ділянках за адресою: вул. Шкодова гора, 1 та 1/1, м. Одеса, передано на відповідальне зберігання та оперативне управління відповідно до вимог чинного законодавства України Державі в особі ДП «Укртранснафтопродукт» (адреса: вул. О. Гончара, 35, офіс 88, м. Київ, 01034, ідентифікаційний код юридичної особи 34355770), що належить до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України.
Вимоги й узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі з доповненнями представник компанії «EMPSON LIMITED», посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування ухвали Одеського апеляційного суду від 04 червня 2019 року та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. На обґрунтування своїх вимог вказує, що апеляційний суд обмежив доступ компанії «EMPSON LIMITED» до правосуддя та позбавив можливості оскаржити судове рішення в апеляційному порядку, яким зачіпаються її законні права та інтереси. Ззаначив, що судом апеляційної інстанції не виконано вимоги постанови Верховного Суду в цьому провадженні від 04 квітня 2019 року.
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник компанії «EMPSON LIMITED» ОСОБА_6 підтримав подану скаргу. Прокурор заперечив проти задоволення касаційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника компанії «EMPSON LIMITED», прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.
Мотиви Суду
Згідно з ч. 2 ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції згідно зі ст. 438 КПК є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Як визначено ч. 1 ст. 412 КПК, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Доступ до правосуддя є одним із основоположних принципів верховенства права, гарантованим Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 7, ч. 6 ст. 9, ст. 24 КПК).
Крім того, забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402 VIII «Про судоустрій і статус суддів»). Згадані правові норми конкретизовано в пунктах 1, 2 і 17 ст. 7 КПК, де вказано, що зміст та форма кримінального провадження повинні узгоджуватися із загальними засадами кримінального провадження і, зокрема, із забезпеченням права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Суд наголошує, що відповідно до ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому зазначеним Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Механізм реалізації кримінально-процесуальних гарантій є по суті всією системою кримінально-процесуальних норм, які спрямовують кримінальне провадження на досягнення його завдань. Такими завданнями є захист особи, суспільства і держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження і застосування належної правової процедури до кожного учасника кримінального провадження.
Пунктом 4 ч. 3 ст. 399 КПК передбачено, що апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Поряд із цим у п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК визначено, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
У свою чергу, в абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК прямо вказано якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Таким чином, вирішуючи питання, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, передбаченого ст. 395 КПК строку на апеляційне оскарження, потрібно чітко встановити початок перебігу вказаного строку та його закінчення.
Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.
Як зазначено у висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, викладеному в постанові від 04 листопада 2019 року (справа № 760/12179/16-к), відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК, якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватись з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення.
Однак, приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання представника компанії «EMPSON LIMITED» щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою обставини, які підлягали з`ясуванню під час вирішення питання про наявність або відсутність підстав для поновлення строку, зокрема відомості щодо дати отримання її копії особами, які представляли або діяли в інтересах цієї компанії.
При цьому апеляційний суд основним доводом на обґрунтування висновків щодо обізнаності компанії «EMPSON LIMITED» з існуванням оскаржуваної ухвали зазначив те, що адвокат ОСОБА_7 , який діє в її інтересах, звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, знаючи про її існування ще з 2016 року, як представник ТОВ «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ Україна».
З таким висновком не погоджується колегія суддів, враховуючи, що ухвала апеляційного суду не містить відомостей, чи отримувала компанія «EMPSON LIMITED» оскаржувану ухвалу, після з`ясування чого можливо було би встановити початок перебігу строку на апеляційне оскарження та вирішувати питання про наявність чи відсутність підстав для його поновлення.
Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов суперечливого висновку з приводу існування чи відсутності прав скаржника на оскарження цієї ухвали, зазначаючи, що компанія «EMPSON LIMITED» не є тією особою, щодо майна якої вирішується питання, та одночасно наголошуючи, що остання як засновник мала можливість скеровувати дії ТОВ «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ України» з реалізації захисту своїх прав як власника заарештованого нерухомого майна.
Одночасно колегія суддів не погоджується з доводами, наведеними в касаційній скарзі у тій частині, що постанова Верховного Суду від 04 квітня 2019 року в цьому кримінальному провадженні містить пряму вказівку на розгляд апеляційним судом апеляційної скарги, оскільки це суперечить змісту вказаної постанови.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК, а тому висновок апеляційного суду про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження є передчасним, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню, а матеріали провадження призначенню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно врахувати наведене, усунути вказані недоліки та прийняти рішення, яке відповідає вимогам ст. 370 КПК.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу з доповненнями представника компанії «EMPSON LIMITED» адвоката ОСОБА_7 задовільнити.
Ухвалу Одеського апеляційного суду від 04 червня 2019 року про повернення апеляційної скарги скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3