БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/326/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2020 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

представника потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальне провадження №0000133 від 26.03.2020р. по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, -

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.191 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 25 березня 2020 року близько 16-00 год., працюючи на посаді водія транспортних засобів АТП Ніжинського відділення СТОВ «Дружба-Нова» та будучи матеріально-відповідальною особою згідно договору про повну матеріальну відповідальність від 20.06.2017р., на полі між с. Прохори та с. Хороше Озеро Борзнянського району Чернігівської області із цистерни паливозаправника «КАМАЗ-65115», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить СТОВ «Дружба-Нова», у якій знаходилось дизельне паливо, що було йому ввірене відповідно до накладної №1724 від 25.03.2020р., намагався привласнити 60л дизпалива загальною вартістю 1539,60 грн, але не вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення працівниками охорони СТОВ «Дружба-Нова».

ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що він працював у СТОВ «Дружба-Нова» водієм автомобіля-паливозаправника й з ним укладався договір про повну матеріальну відповідальність на ввірені йому паливо-мастильні матеріали. 25 березня 2020 року близько 16-00 год. під час перевезення дизпалива на ділянці дороги між с. Прохори та с. Хороше Озеро Борзнянського району Чернігівської області він зупинив автомобіль-паливозаправник й за допомогою гумового шлангу намагався злити з ємкості 60л дизпалива (3 каністри по 20л), які хотів використати для власних потреб, проте був затриманий працівниками служби охорони СТОВ «Дружба-Нова». Розкаюється в скоєному.

Представник потерпілого СТОВ «Дружба-Нова» в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 працював у товаристві на посаді водія автомобіля-паливозаправника, з ним укладався договір про повну матеріальну відповідальність на ввірені йому паливо-мастильні матеріали. 25 березня 2020 року близько 16-00 год. службою охорони СТОВ «Дружба-Нова» при об`їзді полів на ділянці дороги між с. Прохори та с. Хороше Озеро Борзнянського району Чернігівської області був помічений їх автомобіль-паливозаправник, водій якого ОСОБА_4 за допомогою гумового шлангу намагався викрасти 60л дизпалива (3 каністри по 20л). Працівники служби охорони затримали ОСОБА_4 й викликали поліцію. Дизпаливо, яке намагався викрасти ОСОБА_4 , знаходиться на складі СТОВ «Дружба-Нова» й товариство ніяких претензій до обвинуваченого не має; вважає за можливе призначити йому більш м`яке покарання.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого, представника потерпілого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, стосуються процесуальних витрат та речових доказів.

Заслухавши обвинуваченого, допитавши представника потерпілого, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, суд находить, що винуватість ОСОБА_4 в пред`явленому йому обвинуваченні, крім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в закінченому замаху на привласнення чужого майна, яке було йому ввірене, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.1 ст.191 КК України і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного, позицію представника потерпілого.

ОСОБА_4 за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, неодружений, мешкає з батьками, не працює, знаходиться на обліку в центрі зайнятості, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно обвинувального акта відсутні.

Представник потерпілого не має до обвинуваченого ніяких претензій, цивільний позов не заявлявся.

Таким чином, виходячи з тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його стадії, наявності пом`якшуючої та відсутності обтяжуючих покарання обставин, особи винного та його ставлення до скоєного ним діяння, вартості майна, яке було предметом кримінального правопорушення, позиції представника потерпілого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 найбільш м`який вид покарання, передбачений санкцією ч.1 ст.191 КК України, яким є штраф, й без застосування додаткового альтернативного покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, на що орієнтував суд у своїй промові й держобвинувач та проти чого не заперечував представник потерпілого.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання.

Згідно зі ст.124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути 471,03 грн в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.191 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Повідомити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.1 ст.26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 471,03 грн в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи.

Речові докази по справі: 60л дизпалива, які передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого СТОВ «Дружба-Нова» ОСОБА_5 , залишити СТОВ «Дружба-Нова».

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1