Провадження1-кп/4910/32/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів - головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Вищого антикорупційного суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 січня 2017 року за № 0000001, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Львів, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Вищого антикорупційного суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 січня 2017 року за № 0000001.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, оскільки 25.09.2019 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес» № 101-ІХ від 18.09.2019, яким внесені зміни до Кримінального кодексу України, зокрема виключено статтю 205.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 та його підзахисний не заперечували проти закриття кримінального провадження відносно останнього за ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, але зазначили, що для закриття кримінального провадження за цією підставою потрібна згода обвинуваченого.

Суд, дослідивши клопотання, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.
Судом встановлено, що 25.09.2019 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес» № 101-ІХ від 18.09.2019, яким, зокрема, виключено статтю 205 з Особливої частини Кримінального кодексу України.

Виходячи із системного аналізу статтей 283, 284 КПК України, згода підозрюваного, обвинуваченого є обов`язковою лише на закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (ч. 8 ст. 284 КПК України), закриття кримінального провадження з інших підстав, передбачених ст. ч. 1 ст. 284 КПК України, такої згоди не потребує.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе клопотання прокурора задовольнити та закрити кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.
Також, в підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України. Крім того, зазначив, що в разі відмови в задоволенні клопотання, не заперечує проти призначення справи до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
На обґрунтування вказаного клопотання зазначив, що обвинувачення ОСОБА_6 є не конкретним та не зрозумілим, оскільки на аркушах 19-20 при викладені фактичних обставин справи та на аркушах 47-48 обвинувального акта при викладенні сформульованого обвинувачення за розкраданням зазначається про спричинення збитків Державному підприємству «УПП УЗ» за договором поставки продукції з ТОВ «Західспецбудмеханізація» № ЦУПП-04/0009/14, а також за іншими договорами між вказаними суб`єктами №№ ЦУПП-04/0008/14, ЦУПП0-4/0016/14 на загальну суму 2618189,66 грн. При цьому, в обвинувальному акті не вказується на підставі чого, за наслідком яких процедур та обставин укладений договір ЦУПП-04/0009/14, та який товар, на яку суму відповідно до договору підлягає поставці. Відсутні в обвинувальному акті дані щодо кількості та якості поставленого та оплаченого товару. Таке формулювання обвинувачення не дозволяє реалізувати право на захист, оскільки не є зрозумілими обставини, які інкриміновано ОСОБА_6 . Наведене є порушенням вимог статті 291 КПК України, що перешкоджає призначенню справи до розгляду по суті, оскільки відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд можливий лише в рамках висунутого обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника.
Прокурор ОСОБА_5 проти задоволення клопотання захисника щодо повернення обвинувального акта прокурору заперечував, просив в задоволенні клопотання відмовити. Зазначив, що обвинувальний акт в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті зазначено ті обставини, які слідчий, прокурор вважають встановленими та доведеними, тому не має підстав для його повернення прокурору.
Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов висновку, що клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта прокурору не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, у тому числі, повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вичерпний перелік обов`язкових вимог до змісту та форми обвинувального акта, а також перелік додатків до нього визначено ст. 291 КПК України.
Обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Інших вимог до обвинувального акта закон не містить.

Як вбачається з обвинувального акта, він містить всі необхідні відомості та реквізити.

Що стосується посилання сторони захисту на неконкретність та незрозумілість сформульованого обвинувачення в частині спричинення збитків Державному підприємству «УПП УЗ» за договором поставки продукції з ТОВ «Західспецбудмеханізація» № ЦУПП-04/0009/14, а також за іншими договорами між вказаними суб`єктами №№ ЦУПП-04/0008/14, ЦУПП0-4/0016/14 на загальну суму 2618189,66 грн, а також відсутність в обвинувальному акті даних щодо кількості та якості поставленого та оплаченого товару, суд зазначає, що під формулюванням обвинувачення слід розуміти короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому. Конкретність та доведеність обвинувачення досліджуються під час судового розгляду та оцінюються судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення і не можуть бути предметом оцінки під час підготовчого судового засідання.
Отже, суд дійшов висновку, що доводи, які викладені стороною захисту в поданому клопотанні не знайшли свого підтвердження, обвинувальний акт відповідає вимогам чинного Кримінального процесуального кодексу України, суттєвих порушень, за яких суд має повернути обвинувальний акт прокурору, судом не встановлено, підстав для його повернення прокурору суд не вбачає, а тому клопотання про повернення обвинувального акта прокурору не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що обвинувальний акт слід призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, підстав для повернення та закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України не вбачається. Крім того, заначив, що не вбачає підстав для складення досудової доповіді відносно обвинуваченого. Угоди про визнання винуватості у порядку ст.ст. 468-475 КПК України між обвинуваченим та прокурором не укладалося.

Захисник та обвинувачений не заперечували проти призначення відкритого судового розгляду, підстав для призначення досудової доповіді також не вбачали.

Розглянувши обвинувальний акт, заслухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.
Судом встановлено, що відповідно до вимог ст. 33-1 КПК України зазначене кримінальне провадження підсудне Вищому антикорупційному суду.
Обвинувальний акт складено з дотриманням положень ст. 291 КПК України.
Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження на цей час не вбачається. Клопотання про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу, від учасників судового провадження не надходило.
Отже, в наявності достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду. Підстав, визначених у ч. 2 ст. 27 КПК України, для прийняття рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, суд не убачає.
Підстав для складання досудової доповіді у цьому кримінальному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 314-1 КПК України суд не вбачає.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.
З огляду на викладене, суд вважає за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду колегією суддів у складі трьох суддів у відкритому судовому засіданні з обов`язковою участю прокурора, обвинуваченого та захисника.
На підставі викладеного, керуючись ст. 284, 314-316, 372 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, - закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта прокурору, - відмовити.
Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України у відкритому судовому засіданні на 03 лютого 2020 року о 16 год 00 хв у приміщенні Вищого антикорупційного суду (місто Київ, проспект Перемоги, 41).
Судовий розгляд проводити колегією суддів у складі трьох суддів у відкритому судовому засіданні з обов`язковою участю прокурора, обвинуваченого та захисника.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
Повний текст ухвали складений 29 січня 2020 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді - ОСОБА_2

ОСОБА_3