Справа № 383/313/20
Номер провадження 1-кс/383/55/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2020 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітього підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника неповнолітнього підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

слідчого СВ Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області клопотання старшого слідчого СВ Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000114 від 01.04.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України відносно неповнолітнього підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Новоградівка Бобринецького району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , учня 8-А классу КЗ «Компаніївське НВО», не одруженого, освіта початкова, не військовозобов`язаного, раніше не судимого, відносно, якого 01.04.2020 року слідчим віділенням Компаніївського ВП, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1,2,3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
02 квітня 2020 року до Бобринецького районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього ОСОБА_4 строком на 60 днів, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненному за попередньою змовою групою осіб, та з якого слідує, що 31 березня 2020 року близько 21 години 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 за попередньою змовою та разом з ОСОБА_8 прибули до м. Бобринець Кіровоградської області з метою таємного викрадення чужого майна. Рухаючись вулицями міста та спостерігаючи за навколишньою обстановкою, останні встановлювали об`єкти для вчинення кримінального правопорушення.

Проходячи вулицею Вознесенська, що в м. Бобринець Кіровоградської області, близько 02 години10 хвилин 01.04.2020 неповнолітній ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 зайшли на неогороджену парканом територію подвір`я, двору загального користування, що розташований біля домоволодіння АДРЕСА_2 , де виявили легкові автомобілі різних марок, які були припарковані на майданчику.

В подальшому неповнолітній ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 стали перевіряти чи автомобілі не замкненні. Підійшовши до легкового автомобіля марки ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, який належить ОСОБА_9 , ОСОБА_8 рукою відчинив не замкнені на замок водійські дверцята та оглянувши салон автомобіля, виявив, що ключі знаходяться у замку-запалення.

Після цього, неповнолітній ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 , при раптово виниклому умислі на незаконне заволодіння транспортним засобом, будучи впевненими в тому, що їх злочинні дії ніким не будуть помічені, вирішили його викрасти.

Реалізовуючи свій злочинний намір, неповнолітній ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 застосовуючи фізичну силу рук, штовхаючи автомобіль вперед, викотили з території подвір`я двору загального користування в сторону вул. Каштанова, що в м. Бобринець, Кіровоградської області автомобіль марки ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, вартість якого зі слів потерпілої ОСОБА_9 становить 50000 гривень 00 копійок.

Діючи далі та доводячи свій спільний злочинний умисел до кінця, знаходячись на достатній відстані від місця з якого неповнолітній ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 незаконно заволоділи автомобілем марки ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, сіли до салону авто та за допомогою ключа, який знаходився у замку запалення, ОСОБА_8 запустив двигун транспортного засобу та розпочавши рух, з місця скоєння злочину зникли.

Своїми злочинними діями неповнолітній ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 завдали майнової шкоди потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 50000 гривень 00 копійок.

Мотивуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий послався на обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на тяжкість вчиненого правопорушення, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора та суду, з метою ухилення від відповідальності, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та які на даний час не вилучено, незаконно впливати на свідків та потерпілого, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, необхідністю проведення слідчих дій, а саме допиту ряду свідків та прийняття процесуальних рішень.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні та враховуючи надані докази.

Неповнолітній підозрюваний під час розгляду клопотання не заперечив викладених обставин в клопотанні та зазначив, що його підбурив на злочин повнолітній ОСОБА_10 , який має на нього психологічний вплив, вказав, що усвідомлює неправомірність поведінки та заперечив проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить суд врахувати його пояснення та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, у вигляді домашнього арешту.
Законий представник неповнолітного ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засідані показала, що ОСОБА_11 інколи підпадає під негативний вплив старших осіб з негативною поведінкою, а саме ОСОБА_8 , тому якщо убезпечити ОСОБА_11 від спілкування з останнім, то можливе виправлення поведінки ОСОБА_11 на краще і домашній арешт зможе це забезпечити.
Захисник неповнолітнього підозрюваного адвокат ОСОБА_6 підтримала позицію свого підзахисного та також просить застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту в нічний час з 20 год. 00 хв по 07 год. 00 хв.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, слідчий суддя встановив наступне.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
Так у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до ч. 2 ст. 492 КПК України затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи за клопотанням слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування неповнолітній ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненному за попередньою змовою группою осіб.

За даним фактом 01.04.2020 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

01 квітня 2020 року о 12 год. 40 хв. неповнолітній ОСОБА_4 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

01 квітня 2020 року у вказаному кримінальному провадженні неповнолітньому ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України, у вчиненні якого підозрюється неповнолітній ОСОБА_4 є тяжким злочином, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Причетність неповнолітнього ОСОБА_4 до оголошеної підозри, підтверджується слідуючими матеріалами: протоколом огляду місця події від 01.04.2020 року, проведеного на території двору багатоквартирного житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події проведеного на ділянці місцевості біля будівлі Компаніївського відділення поліції за адресою вул. Паркова 4 а смт. Компаніївка Кіровоградської області; протоколом огляду місця події проведеного на ділянці місцевості біля промислової зони за адресою вул. Лугова, 143 смт. Компаніївка Кіровоградської області; протоколом допиту підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_4 , від 01.04.2020 року; протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_4 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 01.04.2020 року; протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 ..

Але прокурором під час обґрунтування клопотання не доведено, що належну процесуальну поведінку підозрюваного забезпечить лише такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою.
Немає у провадженні переконливих даних про те, що домашній арешт неповнолітнього підозрюваного не зможе запобігти ризикам, на які посилається прокурор. Також ним не доведено обставин того, що неповнолітній підозрюваний, який раніше не судимий, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню.

Крім того, прокурором необґрунтовано неможливість застосування до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, щодо даних про його особу, в їх сукупності.
Клопотання органу досудового розслідування про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою фактично обґрунтовано лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого злочину, який є тяжким злочином та тим, що неповнолітньому 01.04.2020 року повідомлено про підозру у вчинені іншого злочину.

Доводи клопотання в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,2, 3, 5 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені, тобто, за таких обставин, у суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання слідчого про обрання неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_4 найжорсткішого виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід.
Надані до клопотання матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, про тещо неповнолітній ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 289 КК України.
Встановлено, що необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про застосування до неповнолітнього підозрюваного запобіжного заходу у відповідності до ст.178 КПК України слідчим суддею враховується наявні в клопотанні докази на підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні неповнолітнім ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та тяжкість можливого покарання, враховується неповнолітній вік підозрюваного та те, що він раніше не судимий, враховує стан здоров`я, а саме те, що ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом спеціалізований розлад поведінки на фоні когнітивної недостатності те, що він не має постійного джерела прибутку також те, що неповнолітній ОСОБА_4 , навчається у 8-му класі КЗ «Компаніївське НВО», має посередню характеристику, виховується у повній прийомній сім`ї та має постійне місце проживання і міцні соціальні зв`язки.
З урахуванням встановлених обставин слідчий суддя вважає, що до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час в період з 20 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. та вважає недоцільним застосування інших видів запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, так як особисте зобов`язання не може бути застосоване зважаючи на тяжкість скоєного злочину, особиста порука не може бути застосована, так як не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, як-то домашній арешт в нічний час, який забезпечить виконання підозрюваним обов`язків з`являтися до слідчого та суду та унеможливить перешкоджанню досудового розслідування.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.
За вказаних обставин слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно неповнолітнього підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час з 20 год. 00 хв. до 07 год.00 хв., що є співмірним з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, у тому числі забезпечить право неповнолітнього підозрюваного на свободу, та повністю буде запобігати ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, в тому числі забезпечить явку до слідчого та суду.

Згідно п.2 ч.1 ст.219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Таким чином, обрахунок строку досудового розслідування по означеному кримінальному провадженню починається з моменту повідомлення про підозру, тобто з 01.04.2020 року.

Оскільки строк дії запобіжного заходу не повинен перевищувати періоду досудового розслідування, тому дія застосованого запобіжного заходу визначена слідчим суддею до 01.06.2020 року.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176-179, 181, 184, 193-194, 196, 198, 492 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділення Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час в межах строку досудового розслідування до 01 червня 2020 року в період часу з 20 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв., та покласти на неповнолітнього підозрюваного наступні обов`язки, передбачні ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
3) не залишати приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20 год.00 хв по 07 год. 00 хв.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Органу Національної поліції негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.
Початок дії цієї ухвали обчислювати з моменту її оголошення.
Строк дії ухвали слідчого судді до 01 червня 2020 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1