ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/705/19 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/234/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 12 квітня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, з середньо-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 , не судимого,-
визнано винним та засуджено за ч.3 ст.185 КК України 3 років позбавлення волі.
Згідно вироку, ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він 13 березня 2019 року, близько 15 год. 00 хв., проходив по вул. Лісній в с. Тимченки Зміївського району Харківської області де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою реалізації якого, в цей же день та час, скориставшись тим, що його дії помічені не будуть, шляхом відчинення воріт, зайшов на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , через незачинене вікно проник до приміщення господарської будівлі, звідки таємно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, вчинив крадіжку металошукача ТМ «Fisher F44», що належить ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №831/19 від 14.03.2019 року у розмірі 4910 грн. 40 коп. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити вирок та призначити йому більш м`яке покарання із застосуванням ст.75 КК України. В обґрунтування посилається на те, що він вину визнав у повному обсязі; щиро розкаявся; сприяв розкриттю злочину; вкрадене майно повернуто потерпілому.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.
Висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.
Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України, а саме.

Врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, який скоїв тяжкий злочин, раніше не судимий, не працює, не одружений, щиро розкаявся.
Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом враховано обставини, що пом`якшують покарання щире каяття обвинуваченого у скоєному і активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, щодо суворості призначеного покарання, колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 скоїв тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання від 3 до 6 років позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, тобто лише при позбавленні волі, а призначення більш м`якого виду покарання - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення.

Такий вид і міра покарання, на думку колегії суддів, буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, апеляційні вимоги обвинуваченого про можливість призначення йому більш м`якого покарання із застосування ст.75 КК України є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 12 квітня 2019 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: