ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2020 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження №0003119 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянин України, із середньою освітою, судимого вироком Московського районного суду м.Харкова від 05.02.2019р. за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
в скоєні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

встановив:
23 липня 2018 року, близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул.. Чкалова у м.Харкові навпроти будівлі НАУ «ХАІ» за адресою:м.Харків, вул.. Чкалова 17, зайшов в автобус маршрутного таксі №55, яке прямувало в напрямку ТРЦ «Караван», при цьому знаходячись в середині салону маршрутного таксі, ОСОБА_5 помітив раніше не знайомого йому громадянина королівства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також зайшов на вказаній зупинці громадського транспорту разом із ним.

Після чого ОСОБА_5 звернув увагу на те, що у зовнішньому передньому правому кармані джинсових штанів Шаріба Самі Мар, знаходиться мобільний телефон, у зв`язку з чим, в час коли автобус маршрутного таксі під`їжджав до зупинки громадського транспорту по вул. Героїв Праці навпроти ТРЦ «Караван» за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 9, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення належного ОСОБА_7 мобільного телефону, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та скориставшись тим, що у автобусі знаходилось велика кількість пасажирів, які собою утворювали в салоні давку, завдяки чому злочинні дії ОСОБА_5 були непоміченими, останній таємно, із правого переднього карману джинсових штанів Шаріба Самі Мар викрав мобільний телефон ТМ Samsung Galaxy J3 (J330) Gold, вартістю відповідно до судово-товарознавчої експертизи №3001 від 09.08.2018 року 4049,10 гривень. Після чого, на зупинці громадського транспорту, розташованій по вул. Героїв Праці, 9 вийшов із автобусу та місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 4049,10 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений винуватим себе у скоєні злочину визнав, підтвердив факти та обставини вчинення злочину, викладені вище, їх не оспорював, у скоєному розкаявся.

Враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у вчинені злочину, йому роз`яснені наслідки вимог ч.3 ст. 349 КПК України, інші учасники судового провадження не оспорюють обставини даного кримінального провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчинені злочину та вірну кваліфікацію його дій ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Як особа ОСОБА_5 : працездатний, однак ніде не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, неодружений, судимий: вироком Московського районного суду м.Харкова від 05.02.2019р. за вчинення 30.10.2017р. злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки.
Посилання обвинуваченого на наявність у нього дружини та дитини, судом не приймається, оскільки суду не надано доказів підтверджуючих вказані обставини (свідоцтво або актовий запис). За положеннями ст.ст. 91, 92, 93 КПК України, в повноваження суду збирання документів, які характеризують обвинуваченого, не входить.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини за яким вчинений злочин, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції встановленої ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за цим вироком та за вироком Московського районного суду м.Харкова від 05.02.2019р., шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 , остаточне покарання у вигляді позбавлення волі, яке буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Зазначене призначення покарання, узгоджується із правовою позицією викладеної у постанові ВС від 23.09.2019 по справі № 199/1496/17, де об`єднана палата виходила із того, що самостійне виконання вироків порушує приписи ч. 4 ст. 70 КК, які не визначають відмінних варіантів призначення покарання залежно від того, чи застосовано при призначенні покарання звільнення від його відбування з випробуванням.

При цьому враховуючи тяжкість злочинів та особу винного, підстав для застосування ст. 75 КК України, суд не вбачає, оскільки це не бути сприяти меті покарання виправлення засудженого і попередження вчинення нових злочинів.

При призначенні покарання, суд не враховує вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 24.12.2019р., ухвалений у відношенні ОСОБА_4 за вчинення злочинів передбачених ч.1, ч.2 ст. 185 КК України, оскільки вирок не набрав законної сили, на теперішній час розглядаються апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого в Харківському апеляційному суді.

За положеннями ст. 62 КУ та ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили.
Враховуючи, що вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 24.12.2019р., не набрав законної сили, ОСОБА_5 на теперішній час є невинуватим у вчинені злочинів передбачених ч.1, ч.2 ст. 185 КК України.
Застосування покарань при наявності кількох вироків, які набрали законної сили, підлягає вирішенню в порядку п.11 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадження не обирався .
Строк покарання, суд вважає за необхідне обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370,371 КПК України, суд,-

ухвалив :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 роки 1 місяць позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, за цим вироком та за вироком Московського районного суду м. Харкова від 05.02.2019р., шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки 1 місяць.

Строк покарання обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подано апеляцію до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Київський районний суд м.Харкова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1