У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу заявниці ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 червня 2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу слідчого судді, скасувати постанову слідчого СВ Вітовського ВП ГУ НП в Миколаївській області, зобов`язати слідчого призначити повторну судово-медичну експертизу, на дослідження якої направити фотографію, на якій зафіксовано наявні в неї на той час тілесні ушкодження.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

Заявниця ОСОБА_4 вважає ухвалу слідчого судді необ`єктивною, неправдивою, необґрунтованою та незаконною, такою, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що не погоджується з висновком слідчого судді про те, що її показання, свідка ОСОБА_5 , пояснення ОСОБА_6 не підтверджують викладені в її заяві відомості про нанесення їй тілесних ушкоджень, оскільки свідок ОСОБА_5 пояснив, що він не був присутнім під час конфлікту в кабінеті Голови СВТ, проте бачив у неї тілесні ушкодження в момент, коли вона вийшла з кабінету Голови СВТ. ОСОБА_6 підтвердив факт спричинення їй тілесних ушкоджень.
Показання, викладені нею в заяві, та показання, надані під час допиту, як потерпілої, співпадають повністю. Якщо вони не співпадають, то суд повинен був зазначити, в чому полягає неспівпадіння відомостей, викладених в заяві та наданих нею показаннях під час допиту, як потерпілої. Проте цього в ухвалі слідчого судді не зазначено.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Заявницею ОСОБА_4 оскаржено постанову слідчого Вітовського ВП Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 06.03.2020 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000105, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки слідчим було відмовлено в отриманні фотографії зі слідами тілесних ушкоджень, тому зазначені відомості не були предметом дослідження судово-медичної експертизи, разом з цим, ОСОБА_8 підтвердив факт нанесення ударів.
Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні скарги, виходив з наступного.
Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Врахувавши, що слідчим допитаний свідок ОСОБА_5 , відібрано пояснення у ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_4 , згідно з висновком експерта № 118 від 30.01.2020 р., у ОСОБА_4 будь-яких тілесних ушкоджень немає, здобуті докази не підтверджують викладене у заяві ОСОБА_4 повідомлення стосовно нанесення тілесних ушкоджень, слідчий суддя дійшов висновку про те, що постанова про закриття кримінального провадження є вмотивованою і відповідає вимогам процесуального закону.

Враховуючи, що заявниця повідомила про неможливість прибути у судове засідання у зв`язку з перебуванням у лікарні, але про відкладення розгляду справи не заявляла, прокурором подано клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні, апеляційний суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 406 КПК України, ухвалює рішення за результатами письмового провадження. Вивчивши матеріали, надані судом, та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Положеннями ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК України).
Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначаються у ст. 91 КПК України.
В ст. 284 КПК України, визначені підстави та порядок закриття кримінального провадження, а також оскарження такого рішення.
Як вбачається з аналізу норм кримінального процесуального закону, під час досудового розслідування обов`язково повинні бути дотримані принципи повноти та об`єктивності, що є оціночними поняттями. Надаючи складові оцінки доказів у провадженні, законодавець, між тим, залишає за слідчим (прокурором або суддею) можливість прийняття (або неприйняття) рішення про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

З матеріалів провадження вбачається, що СВ Вітовського ВП Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000105, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Частина 1 ст. 125 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відомості до ЄРДР за вказаним номером внесені 30.01.2020 р. за заявою ОСОБА_4 про те, що 14.12.2019 р. в адміністративному приміщенні СВТ «Металург» в с. Галіцинове Вітовського району Миколаївської області голова правління СВТ ОСОБА_6 , знаходячись у своєму службовому кабінеті з ОСОБА_4 під час словесного конфлікту спричинив тілесні ушкодження заявниці.
Протягом досудового розслідування призначено та проведено судово-медичну експертизу, за результатами якої у ОСОБА_4 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено, допитано потерпілу ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Оцінивши зібрані докази, слідчий дійшов висновку про відсутність прямого умислу на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень або заподіяння удару, побоїв та вчинення інших насильницьких дій.
Отже, як слідчим при прийняті рішення про закриття даного кримінального провадження, так і слідчим суддею, при ухваленні рішення про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого, досліджені всі обставини кримінального провадження, оцінені кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття зазначених процесуальних рішень, з такими висновками погоджується і апеляційний суд.

З огляду на наведене, оскільки слідчим СВ Вітовського ВП Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області вжито всіх можливих заходів для проведення всебічного, повного та неупередженого розслідування, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 , з чим погоджується і апеляційний суд, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 404, 406, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 червня 2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження залишити без змін, апеляційну скаргу заявниці ОСОБА_4 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
____________________ _____________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3