Провадження по справі № 1-кс/522/9943/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2020 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора прокуратури Одеської області - старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000660, яка полягає у неналежному розгляді клопотання про закриття кримінального провадження, в порядку, визначеному ст. 220 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси зіскаргою на бездіяльність прокурора прокуратури Одеської області - старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000660, яка полягає у не розгляді клопотання про закриття кримінального провадження в порядку, визначеному ст. 220 КПК України.
В подальшому, після винесення прокурором постанови від 16.06.2020 про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження та направлення її адвокату, захисник подала до суду доповнення та зміни до скарги, у якій просить: визнати неправомірною бездіяльність прокурора відділу прокуратури Одеської області - старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000660 ОСОБА_3 , яка полягає в незадоволенні заявленого захистом клопотання від 15.06.2020 про закриття вказаного кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 за наявності відповідних підстав; скасувати постанову прокурора від 16.06.2020 про відмову у задоволенні клопотання прок закриття кримінального провадження та зобов`язати прокурора прокуратури Одеської області - старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000660 - клопотання адвоката АО «ЮФ «Астерс» ОСОБА_4 від 15.06.2020 року про закриття кримінального провадження розглянути в порядку вимог ст. 220 КПК України та закрити кримінальне провадження №0000660 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 191 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності в його діянні складу кримінального правопорушення, про що винести постанову.
В судовому засіданні 07.07.2020 захисник ОСОБА_4 підтримала скаргу та доповнення і зміни до неї у повному обсязі, просила її задовольнити з наступних підстав.
У провадженні слідчих СУ ГУ НП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 13.11.2019 року за №0000660 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України.
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокуратурою Одеської області.
18.02.2020 року у кримінальному провадженні №0000660 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 191 КК України.
Проте, як стверджує захисник, при здійсненні захисту інтересів ОСОБА_6 були встановлені обставини, які, на її думку, свідчать про необхідність закриття кримінального провадження №0000660 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.
15.06.2020 року адвокатом ОСОБА_4 прокурору прокуратури Одеської області у даному кримінальному провадженні в інтересах ОСОБА_6 було заявлене клопотання про закриття кримінального провадження №0000660 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 191 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності в його діяннях складу злочину.
Станом на 23.06.2020 року відповіді щодо результатів розгляду даного клопотання адвокат не отримала, тому звернулася до слідчого судді із вказаною скаргою в порядку ст. 303 та ст. 220 КПК України.
30.06.2020 адвокат отримала постанову прокурора від 16.06.2020 про відмову у закритті кримінального провадження, однак вказана постанова, на думку адвоката ОСОБА_4 , не відповідає вимогам КПК України, не обґрунтована, не містить жодних посилань на доводи, викладені у клопотанні, та не має обґрунтувань їх не прийняття чи спростування, що на думку скаржника свідчить про бездіяльність прокурора, яка виразилася у невиконанні ним обов`язків, передбачених чинним КПК України. У зв`язку з цим адвокат доповнила подану слідчому судді скаргу, не змінюючи її суті та обґрунтування.
В обґрунтування своїх вимог у судовому засіданні 07.07.2020 адвокат ОСОБА_4 зазначила, що клопотання прокурором розглянуто формально, без дотримання приписів ст. 220 КПК України та без спростування доказів сторони захисту. Фактично прокурор у своїй постанові копіює текст підозри, а в кінці зазначає, що клопотання сторони захисту не підлягає задоволенню в зв`язку з тим, що під час досудового розслідування причетність ОСОБА_6 до інкримінованих злочинів доведена в повному обсязі і підтверджується зібраними доказами у їх сукупності.
Однак, як зазначила ОСОБА_4 , клопотання про закриття кримінального провадження частково обґрунтоване і тими доказами, які наявні у матеріалах кримінального провадження, та додатковими доказами, а саме експертними висновками, яких не було у розпорядженні слідчого та прокурора. На її думку, обґрунтуванням поданого клопотання вина ОСОБА_6 та його причетність до інкримінованих злочинів повністю спростовується.
При цьому прокурор, виносячи постанову, фактично не розглянув клопотання по суті. Адвокат звертає увагу, що прокурор навіть фізично не міг цього зробити у такий короткий термін, оскільки постанова винесена 16.06.2020, а клопотання з обґрунтуваннями подано 15.06.2020 і викладено на 32 сторінках та містить додатки у вигляді висновків економічної експертизи на 178 сторінках, висновків правової експертизи та інших документів, які необхідно було проаналізувати та надати правову оцінку для того, щоб винести законне та обґрунтоване рішення за результатами розгляду клопотання про закриття кримінального провадження.
Доповнення до скарги, подані додатково у зв`язку з пізнім отриманням постанови прокурора про відмову у задоволенні клопотання, за твердженням адвоката не є окремою скаргою, а лише доповнюють обґрунтування та додатково вказують на бездіяльність прокурора у зв`язку з невиконанням нимпри розгляді клопотання про закриття кримінального провадження приписів ст. 110 КПК України, згідно з якими постанова повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, а також невиконанням вимог ст. 220 КПК України про те, що клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
На думку адвоката, бездіяльність прокурора полягає в тому, що він не надав належної оцінки викладеним у клопотанні адвоката доводам та не врахував додаткових доказів, долучених до клопотання - зокрема, висновків експертів, якими, на думку адвоката, підтверджується непричетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих злочинів, та інших доводів. У разі врахування прокурором вищевказаних доводів та доказів, а також позиції апеляційного суду про необґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_6 , який не є суб`єктом інкримінованих йому злочинів, то законним і правильним рішенням прокурора відповідно до вимог ст. 220 КПК України, за ствердженнями адвоката, мала бути постанова про закриття кримінального провадження.

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор прокуратури Одеської області ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення слідчим суддею вимог скарги, вважав що підстав для задоволення скарги немає, так як постанова про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту винесена з дотриманням норм КПК України.
Адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали подану скаргу та просили задовольнити її з наведених в ній підстав.
Слідчий суддя, заслухавши обґрунтування захисника, вивчивши та дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, заперечення прокурора, вважає необхідним задовольнити скаргу частково, виходячи з наступного.

Мотиви суду.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчих СУ ГУ НП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 13.11.2019 року за №0000660 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України.
Захисник ОСОБА_4 , не погоджуючись із рішенням про повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4,5 ст. 191 КК України, 15.06.2020 подала прокурору клопотання про закриття кримінального провадження з підстав відсутності належних та допустимих доказів причетності та винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих злочинів.
Постановою від 16.06.2020 прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні клопотання адвоката про закриття кримінального провадження.
Як встановлено слідчим суддею, своє клопотання захисник мотивувала, зокрема, тим, що колегія суддів Одеського апеляційного суду, розглядаючи скаргу на ухвалу про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , прийшла до висновку, що вказані стороною обвинувачення обґрунтування не передбачають наявність фактів чи свідчень, здатних переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, а саме ОСОБА_6 , могла вчинити будь яке, описане у підозрі, кримінальне правопорушення. Тобто, апеляційний суд визнав факт відсутності обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні, фактично погодившись із тим, що ОСОБА_6 не є суб`єктом інкримінованого йому злочину. Однак, прокурор не зважив на доводи скаржника та висновки колегії суддів Одеського апеляційного суду, ніяким чином не спростував наведених обставин і не навів в оскарженій постанові переконливих доказів зворотного.
Не вдаючись до дослідження та аналізу доказів кримінального провадження, керуючись загальними правовими поняттями та аналізуючи матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що для виконанняоб`єктивної сторони передбаченого ст. 191 КК України злочину, тобто для заволодіння чужим майном шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем основною вимогою до суб`єкта злочину є не лише наявність чи відсутність у винного певної правомочності щодо майна, яке є предметом злочину, - а використання для заволодіння чужим майном офіційно наданих йому за посадою службових повноважень. Однак, із тексту постанови прокурора про відмову у закритті кримінального провадження не вбачається об`єктивно підтверджуючих даних, які б свідчили про те, яким чином ОСОБА_6 , будучи службовою особою ТОВ «Нафтотрейд Ресурс», зловживав своїм службовим становищем та здійснював вплив чи надавав вказівки службовим особам інших комунальних чи державних підприємств щодо укладання ними додаткових угод на збільшення ціни паливних матеріалів, які у жодний спосіб йому не були підпорядковані і по відношенню до яких ОСОБА_6 не мав владних повноважень надавати їм будь-які вказівки щодо розпорядження майном зазначених підприємств.

При вирішенні клопотання захисника прокурором не взято до уваги, що для службового зловживання службова особа має використовувати надані їй законом повноваження незаконно, всупереч інтересам служби, тоді як у постанові прокурора від 16.06.2002р. відсутні посилання на докази зловживання службової особи ТОВ «Нафтотрейд Ресурс» ОСОБА_6 своїм службовим становищем стосовно майна вищезазначених комунальних та державних підприємств.

Крім того, до скарги, як і до клопотання про закриття кримінального провадження, адвокатом було додано висновок експерта судово-економічної експертизи №10/2020 від 22 травня 2020, яким документально підтверджується обґрунтованість змін ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі», внесених на підставі додаткових угод до Договорів укладених з ТОВ «Нафтотрейд Ресурс», та документально не підтверджується спричинення матеріальних збитків у результаті виконання цивільно-правових угод, які стали предметом кримінального розслідування у даному провадженні. Отже, з доданих документів вбачається, що експертним висновком доводиться факт вчинення цивільно-правових угод, які не потягли за собою спричинення шкоди. Вказані обставини прокурором при прийнятті рішення про відмову у задоволенні клопотання захисника до уваги не прийняті.

Крім того, при винесенні постанови про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження прокурором не надана оцінка та не врахований долучений захисником висновок науково-правової експертизи, виконаної Інститутом держави і права ім. В.М. Корецького НАН України щодо доктринального тлумачення та застосування окремих норм і положень господарського (підприємницького) права. Згідно з цим висновком, основним спрямуванням і метою підприємницької діяльності в Україні, у тому числі й при здійсненні господарських відносин між підприємствами приватної форми власності та державними, комерційними підприємствами, є отримання прибутку. Ціна товарів (нафтопродуктів), які підприємство приватної форми власності реалізує в Україні, у тому числі й контрагенту - державному підприємству, визначається на підставі двосторонньої домовленості сторін. В залежності від наявності коливання ціни товару на ринку чи то в меншу, чи то в більшу сторону, сторони протягом дії договору про закупівлю могли неодноразово змінювати ціну за одиницю товару.

Зазначеним вище обставинам оцінка прокурором також не надана, що свідчить про те, що клопотання захисника було розглянуте неповно і однобічно.

Слідчим суддею встановлено, що в постанові прокурора від 16.06.2020р. не надано оцінки та не спростовано докази захисту, які вказують на недоведеність факту заподіяння збитків, як невід`ємної ознаки складу передбаченого ст. 191 КК України кримінального правопорушення, діями саме ОСОБА_6 .

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова прокурора складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частини. При цьому мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Отже, при аналізі скарги захисника та доповнень до неї, доданих до скарги матеріалів та постанови прокурора про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що вказана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 110, 220 КПК України, оскільки прийняте прокурором процесуальне рішення належним чином не вмотивоване, а його зміст не відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами кримінального провадження. Зокрема, в постанові прокурора за результатами вирішення клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження має бути викладено суть клопотання особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та законних інтересів, та оцінка наведених у клопотанні доводів, які обумовлюють необхідність її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу, або вказують на наявність беззаперечних доказів винуватості особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Як встановлено слідчим суддею, постанова прокурора від 16.06.2020р. є невмотивованою і не містить жодних доводів та обґрунтувань для відхилення клопотання захисника. У зв`язку з цим постанова прокурора про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження слідчим суддею визнається такою, що не відповідає вимогам ст.ст. 110, 220 КПК України, а тому дана постанова підлягає скасуванню.
Відповідно до норм КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.
У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
В той же час, положеннями ч. 1 ст. 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Частиною 2 статті 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх прав та виконання процесуальних обов`язків.
Слідчим суддею, з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження і з`ясування всіх обставин кримінального провадження та розгляду скарги, надавалась процесуальна можливість прокурору надати слідчому судді свої заперечення та відповідні документи (докази) обґрунтованості винесеної постанови, у тому числі матеріалів вказаного кримінального провадження, для вивчення та дослідження під час розгляду скарги.
При цьому відповідно до положень ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Статтею 2 КПК України закріплено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на стадії досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; зобов`язання вчинити певну дію.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи за основу гарантовані принципи диспозитивності, змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з урахуванням доводів захисника, слідчий суддя приходить до висновку, прокурором була допущена протиправна бездіяльність щодо розгляду вказаного клопотання захисника про закриття кримінального провадження та прийняття постанови про відмову у задоволенні клопотання без належного правового обґрунтування, вмотивованості, у зв`язку з чим постанова прокурора від 16.06.2020р. є такою, яка винесена всупереч вимогам КПК України, що призвело до порушення прав, свобод та законних інтересів підозрюваного ОСОБА_6 .
У зв`язку з вищевикладеним постанова прокурора відділу прокуратури Одеської області - старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000660 ОСОБА_3 від 16.06.2020 про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 15.06.2020 підлягає скасуванню із зобов`язанням уповноваженого прокурора розглянути клопотання адвоката ОСОБА_4 від 15.06.2020 та задовольнити його за наявності відповідних підстав відповідно до вимог ст. 220 КПК України.
В решті вимог сторони захисту скаргу слід залишити без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 220, 303, 303-30, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу захисника ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора прокуратури Одеської області, яка полягає у неналежному розгляді клопотання про закриття кримінального провадження, в порядку, визначеному ст. 220 КПК України, - задовольнити частково.
Постанову прокурора відділу прокуратури Одеської області - старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000660 ОСОБА_3 від 16.06.2020 про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 15.06.2020 скасувати.
Зобов`язати уповноваженого прокурора прокуратури Одеської області у кримінальному провадженні №0000660 від 13.11.2019 року повторно розглянути клопотання захисника ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_4 , від 15.06.2020 про закриття кримінального провадження №0000660 відповідно до вимог ст. 220 КПК України.
В задоволенні інших вимог відмовити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Приморського районного
суду м.Одеси ОСОБА_1

Приморський районний суд міста Одеси
м. Одеса , вул. Балківська, 33; інд. 65029, тел. 753-18-53;
________________________________________________________________________________
від 13.07.2020 року
С-07

Прокуратура Одеської області
м. Одеса, вул. Пушкінська, 3

Приморський районний суд міста Одеси направляє Вам ухвалу слідчого судді від 13.07.2020 року з розгляду скарги захисника ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Одеської області, для відома та виконання.

Додаток:
- копія ухвали слідчого судді від 13.07.2020 року;

Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси: ОСОБА_1
13.07.2020