Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/638/19
Провадження № 1-кп/506/4/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.01.2020смт Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 та клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.08.2019 року за № 0000162, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гірмашли, Шамкірського району, Азербайджан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, інваліда 2 групи, одруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,
-обвинувачуваного у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Красноокнянського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.08.2019 року за № 0000162, відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 121 КК України.
17.01.2020 року, в ході судового розгляду, прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області заявлено клопотання про продовження строку дії обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, яке мотивоване тим, що, як встановлено у ході досудового розслідування, 26 серпня 2019 року близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_4 перебував на вул. Грушевського біля господарства № 22 в с. Антонівка, Окнянського району, Одеської області, де між ним та мешканцями цього ж села ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка і, в цей же час, у ОСОБА_4 виник умисел нанести ножем тілесні ушкодження невизначеного обсягу ОСОБА_8 . Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , в цей же день та час, ОСОБА_4 , перебуваючи біля свого автомобіля «Opel Vivaro» д/н НОМЕР_1 , який знаходився на вулиці біля господарства, розташованого за адресою: Одеська область, Окнянський район, с. Антонівка, вул. Грушевського, буд. 22, взяв з салону вказаного автомобіля ніж, після цього, діючи цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з метою нанесення потерпілому тілесних ушкоджень невизначеного обсягу, з мотивів особистої неприязні, перемістившись до відкритих дверей багажного відділення вищезазначеного автомобілю, тримаючи в правій руці ніж, умисно наніс один удар вказаним предметом ОСОБА_8 в область черевної порожнини з лівого боку, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді сліпого проникаючого колото-різаного ушкодження передньої черевної стінки зліва з наскрізним пораненням лівої нирки, воріт селезінки та наскрізне поранення ділянки товстого кишечнику з послідовним внутрішньо-черевним крововиливом. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер в Окнянський ЦРЛ. Крім того, продовжуючи свою протиправну діяльність, 26.08.2019 р. близько 19 години 01 хвилини, ОСОБА_4 , перебував на вул. Грушевського біля господарства № 22 с. Антонівка, Окнянського району, Одеської області, де між ним та мешканцем цього ж села ОСОБА_7 продовжувалась сварка, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, та, в цей час, у ОСОБА_4 виник умисел нанести ножем тілесні ушкодження даній особі Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , в цей же день та час, ОСОБА_4 , перебуваючи біля свого автомобіля «Ореl Vіvаrо» д/н НОМЕР_1 , який знаходився на вулиці біля господарства, розташованого за адресою: Одеська область, Окнянський район, с. Антонівка, вул. Грушевського, 22, діючи цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з метою нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень невизначеного обсягу, з мотивів особистої неприязні, біля відкритих дверей багажного відділення вказаного автомобілю, тримаючи в правій руці ніж, який раніше взяв з салону вищезазначеного автомобіля, умисно наніс один удар вказаним предметом ОСОБА_7 , в область черевної порожнини з лівого боку, чим заподіяв останньому тілесне ушкодження у вигляді сліпого проникаючого в черевну порожнину колото-різаного пошкодження лівої поверхні черевної порожнини, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Обґрунтованість, пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.
Прокурор зазначив, що з урахуванням того, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжких кримінальних правопорушень, існує ризик того, що він може переховуватись від суду, перетнути державний кордон України з невизнаною ПМР, з якою в України відсутні будь-які міжнародні договори, і який розташований поблизу. Крім того, майновий стан обвинуваченого не є сталим, він офіційно не працює, за місцем реєстрації не проживає і може, у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, перешкоджати судовому розгляду, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків, які можуть бути покладені на нього. Заявлені ризики обвинуваченого не зменшились і підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу немає.
17.01.2020 року до суду надійшло клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, яке мотивоване тим, що сама по собі тяжкість злочину не визначається підставою для застосування будь-якого виду запобіжного заходу. Разом з тим, стороною обвинувачення, на думку захисту, не підтверджено наявність ризиків, які б передбачали застосування до ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу. Крім того, на даному етапі судового розгляду, ризики значно зменшилися, оскільки по справі допитані потерпілий, свідки, досліджені письмові докази Також обов"язково повинно враховано тяжкий стан здоров"я обвинуваченого, який є інвалідом 2 групи та, перебуваючи під вартою, не отримує належного лікування і харчування. Крім того, ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки: є громадянином України, має місце реєстрації, одружений, позитивно характеризується за місцем проживання, також на його утриманні є малолітній син. Окрім того, родичами обвинуваченого оплачено лікування потерпілим та повністю відшкодовано збиток.
У ході судового засідання прокурор ОСОБА_9 наполягав на задоволенні клопотання про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на мотиви, зазначені у клопотанні. У задоволенні клопотання сторони захисту просив відмовити.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечував щодо обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.
Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, підтримавши позицію захисника.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підчас судового засідання змінила резолютивну частину свого клопотання, просивши застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою місця проживання дружини у с. Антонівка, Одеської області, оскільки, як пояснив останній, підчас допиту у судовому засіданні, будинок за місцем його реєстрації у с. Кучургани не придатний до проживання у зимову пору. У задоволенні клопотання прокурора просила відмовити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, розглянувши надані матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд, своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з матеріалів справи строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 закінчується 24.01.2020 р.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 , строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Так, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, по якому передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, тому будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, він може здійснити спроби втекти від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому злочини.

Суд критично оцінює позицію потерпілого, який не наполягав на триманні обвинуваченого під вартою, оскільки, як було встановлено раніше, з пояснень захисника підчас підготовчого судового засідання, ані дружина обвинуваченого, ані її родичі не мають ніякого доходу, окрім грошей, які заробляв обвинувачений, таким чином, фактично потерпілий та свідки перебувають у матеріальній залежності від ОСОБА_4 , що також має відповідний вплив.

Міцність соціальних зв`язків також не може бути прийнята до уваги, оскільки обставини та характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 не дають достатніх підстав вважати, що ці соціальні фактори можуть мати стримуючу дію.

Крім того, як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 вчинив насильницькі злочини небезпечні для життя в момент заподіяння відносно близьких родичів своєї дружини, що свідчить, на думку суду, про неможливість застосування домашнього арешту, саме за місцем проживання дружини у с. Антонівка, більш того, підчас допиту в якості свідка у судовому засіданні, остання пояснила, що незважаючи на те, що обвинувачений гарний батько и дуже опікується їх спільним сином, вона ще не визначилася для себе чи будуть вони проживати спільно однією сім`єю в подальшому. Більш того, стороною захисту не надано відомостей про дійсного власника будинку у с. Антонівка, що також виключає можливість встановлення цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого за вищевказаною адресою без відповідної згоди.

З урахуванням характеру, ступеню тяжкості та наслідків інкримінованого ОСОБА_4 злочину, покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винним, віку та стану здоров`я обвинуваченого, суд вважає, що необхідним і достатнім для запобігання доведеним ризикам є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Суд також вбачає наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, а тому вважає за можливе та необхідне продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням положень п.1, 2 ч.4 ст.183 КПК України та враховуючи, що вчинений ОСОБА_4 злочин спричинив загибель людини, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Суд також вважає необхідним, з урахуванням того, що наданими матеріалами дійсно підтверджується тяжкий стан здоров`я обвинуваченого, який хворіє на цукровий діабет 2-го типу та має розповсюджений остеохондроз хребту із вираженим больовим синдромом, повторно, звернути увагу керівництва УВП-21 на необхідність вжиття заходів медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_4 та надання медичної допомоги у разі потреби в умовах закладу охорони здоров`я.
Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 199, 331, 371, 372, 392, 395 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити строк дії обраного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 березня 2020 року.
У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт обвинуваченому ОСОБА_4 відмовити.
Звернути увагу керівництва УВП-21 на необхідність вжиття заходів медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_4 та надання медичної допомоги у разі потреби в умовах закладу охорони здоров`я.
Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення, та надіслати начальнику Державної установи «Одеська установа виконання покарань (№ 21)», та прокурору Котовської місцевої прокуратури - для відому.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали проголошено 21.01.2020 року о 09:00 годині в залі судових засідань Красноокнянського районного суду Одеської області.
СуддяОСОБА_1