У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4
розглянув в рамках кримінального провадження № 40005157 матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.06.2020 року, якою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костянтинівка Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 .

обвинуваченого за ч.2 ст. 121 КК України

- продовжено строк тримання під вартою до 02.08.2020 р. включно
Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

Захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Ухвалою суду продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , який обвинувачується за ч.2 ст. 121 КК України до 02.08.2020 р. включно.
_______________________________________________________________________________________
провадження № 11-кп/812/678/20 головуючий у 1 інстанції : ОСОБА_8
категорія:пр. строків тримання під вартою доповідач у апеляц. інстанції : ОСОБА_1 .
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Апелянт вважає, що ухвала суду є незаконною та прийнятою з істотним порушенням вимог КПК України.
Не погоджується з висновками суду відносно наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Зазначає, що суд прийшов до помилкового висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Також, стверджує, що суддею порушені вимоги п.1 ч.1 ст. 372 КПК України, оскільки не зазначені данні обвинуваченого.
Окрім того, в резолютивній частині суд відмовляє захиснику у задоволенні його клопотання, а за клопотанням прокурора не приймає жодного рішення.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

В провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження № 40005157.
Прокурором подано клопотання про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, в зв`язку з наявністю існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Суд першої інстанції, прийшовши до висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення тим, що дотепер наявні ризики наведені в клопотанні прокурора та інші запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам, а розгляд кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не завершено.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд прийшов до наступного.

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у статті 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідно до ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.
Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_6 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у скороченому порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.
Суд першої інстанції дійшов висновку про неможливість завершення судового розгляду з ухвалення судового рішення по суті у вказаному кримінальному провадженні до закінчення строку дії обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто до 12.06.2020 р.
Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, визначені при застосуванні ОСОБА_6 даного запобіжного заходу, не зменшились.
Так, як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, стійких соціальних зв`язків не має, не має родини та утриманців, офіційно не працює, стабільного джерела доходу не має.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 втік з місця вчинення злочину, окрім того, він був вже засуджений 11.07.2017 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва по ч.1 ст. 121 КК України, з іспитовим строком 2 роки, новий аналогічний злочин проти життя та здоров`я особи вчинив в період іспитового строку, що свідчить про схильність обвинувачення до вчинення злочинів, а отже існує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.
Наведені обставини дають можливість припускати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду, вчиняти інші злочини та свідчать про наявність та не зменшення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зважаючи на наведене, є безпідставними доводи апелянта відносно того, що судом мав бути застосований альтернативний вид запобіжного заходу, так як ризики наведені в клопотанні не наявні.
Враховуючи тяжкість злочину, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком cуду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 для забезпечення виконання процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Беручи до уваги доведеність обґрунтованості підозри, ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у вчиненні злочину, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 з тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний захід.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Твердження захисника, що судом не зазначено в ухвалі данні обвинуваченого ( дата народження, місце народження, адреса проживання), а також в резолютивній частині не вказано, яке рішення прийнято за клопотанням прокурора, відповідає дійсності, але на думку колегії, це не є безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали, так як дані обвинуваченого зазначались в ухвалі від 09.02.2019р. при обранні йому запобіжного заходу, а в мотивувальній частині ухвали зазначено щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а від так, і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 7,376, 405, 406,407, 418, 419, 424, 532 КПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.06.2020 року, якою відносно ОСОБА_6 , продовжено строк тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: