КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 01 червня 2020 року, апеляційну скаргу з доповненням прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Термез Сурхандар`їнської області Республіка Узбекистан, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 Кримінального кодексу України (в редакції Закону від 07.04.2011), ч. 1 ст. 28, ст. 340 КК України (в редакції Закону України №2341-14 від 05.04.2001), ч. 1 ст. 366 КК України,

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого першого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у межах строку досудового розслідування, а саме до 17 червня 2020 року, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, невмотивованою та необґрунтованою, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Зокрема, слідчим суддею не дотримано вимог ст. 370 та п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України, не надано оцінку доказам сторони обвинувачення щодо наявності обставин для застосування запобіжного заходу, який зазначено у клопотанні.
Окрім того, не взято до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 за місцем реєстрації не проживає, має паспорт для виїзду за кордон та неодноразово виїжджав за межі території України.
Через загрозу притягнення до кримінальної відповідальності і призначення покарання зможе виїхати на постійне місце проживання до іншої країни, або переховуватися від слідства в Україні, що унеможливить проведення за його участю слідчих дій та перешкоджатиме всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин кримінального провадження.
Окрім того, на думку апелянта, ОСОБА_6 матиме можливість незаконно впливати на свідків, з метою зміни показань, перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з іншими особами, які визнані свідками у провадженні, перешкоджатиме кримінальному провадженню.
Відтак, застосування до підозрюваного біль м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Центральним апаратом Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні,відомості про яке 17 квітня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № 0000372, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ст. 340, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України.

17 квітня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у:
- незаконному перешкоджанню проведенню зборів, мітингів службовою особою, вчиненому групою осіб без попередньої змови, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ст.. 340 КК України ( в редакції Закону України № 2341-14 від 05.04.2001 р. );

- перевищенні влади та своїх службових повноважень, тобто в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу, дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалося насильством, болісним і таким, що ображають особисту гідність потерпілого діями, за відсутності ознак катування, що спричинили тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам, вчиненого групою осіб без попередньої змови, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України ( в редакції Закону від 07.04.2011 р. )

- складання та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України ( в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011 р.)

Постановою прокурора від 17 квітня 2020 року матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 за № 0000372 виділено з кримінального провадження №0001029 від 25 листопада 2013 року.

22 квітня 2020 року слідчий першого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. а адресою: АДРЕСА_2 , строком на 2 місяця.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року відмовлено в задоволенні вказаного клопотання та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у межах строку досудового розслідування, а саме до 17 червня 2020 року, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту перевірялись при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного ОСОБА_6 , заслухано думку прокурора та захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, характеризуючі дані про його особу, в їх сукупності.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, колегія суддів, рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти долученого Королівства», де зазначено, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а відтак є підстави вважати, що застосування підозрюваному такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання, зможе запобігти вказаним ризикам та виконання покладених процесуальних обов`язків.

Доводи прокурора, які зазначені в апеляційній скарзі, про те що прийняте слідчим суддею рішення є незаконним, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Безпідставними колегія суддів вважає посилання в апеляційній скарзі на те, що слідчим суддею не враховано наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний може виїхати на постійне місце проживання до іншої країни, або переховуватися від слідства в Україні, незаконно впливати на свідків, з метою зміни ними показів, перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з іншими особами, які визнані свідками у провадженні, перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Оскаржуваною ухвалою покладено на підозрюваного ОСОБА_6 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні, зокрема із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_12 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Окрім того, прокурором не надано доказів на підтвердження того, що вказані обов`язки підозрюваним ОСОБА_6 не дотримано, відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 даних про його особу, застосував запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого першого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у межах строку досудового розслідування, а саме до 17 червня 2020 року, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України,- залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_13 ОСОБА_2 ОСОБА_14

Справа № 11сс/824/2650/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_15
Категорія ст.183 КПК Доповідач ОСОБА_13