Єдиний унікальний номер 314/409/20
Справа № 1-кп/322/29/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5

ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу,

в с т а н о в и в:

В Новомиколаївському районному суді Запорізької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водяне, Кам`янсько Дніпровського району Запорізької області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04 серпня 2016 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 3 роки,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що він 10 лютого 2017 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у провулку між вулицею Гагаріна та вулицею Центральною у с. Богатирівка Вільнянського району Запорізької області, в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_8 , маючи умисел, направлений на заподіяння останньому тілесних ушкоджень, стоячи обличчям до ОСОБА_8 , на відстані близько 0,5 м., наніс останньому один удар кулаком правої руки в область обличчя, від якого потерпілий ОСОБА_8 втратив рівновагу та впав на землю. Після чого, ОСОБА_7 , не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи свій злочинний умисел, схилився над ОСОБА_8 , який у цей час із положення сидячі намагався підійнятися на ноги, та наніс йому не менше п`яти почергових ударів кулаками обох рук та обутими ногами в область голови, тулуба та верхніх кінцівок, в результаті чого спричинив ОСОБА_8 комплекс тілесних ушкоджень, серед яких, відповідно до висновку експерта № 678 від 13 березня 2017 року, мала місце закрита внутрішньочерепна травма з крововиливом під тверду і м`яку мозкові оболонки головного мозку з великоосередковими крововиливами у корі головного мозку, ділянками ішемічного некрозу, зі "свіжими" вторинними осередками ішемічного некрозу, геморагічним компонентом, який обумовив розвиток набряку головного мозку, при явищах приєднаної двосторонньої фібринозно-гнійної пневмонії, та від якої ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпілий ОСОБА_8 помер у лікарні. Зазначена закрита внутрішньочерепна травма має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

В підготовчому судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , в обґрунтування якого прокурор посилався на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, 17 лютого 2017 року батьку ОСОБА_7 ОСОБА_9 було вручено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, 20 лютого 2017 року, в порядку ст. 281 КПК України, ОСОБА_7 було оголошено у розшук, 06 квітня 2017 року, в порядку ст. 281 КПК України, ОСОБА_7 було оголошено у міждержавний розшук, 26 червня 2017 року ухвалою Вільнянського районного суду відносно ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, 20 листопада 2019 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, 21 листопада 2019 року ОСОБА_7 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, 21 листопада 2019 року на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області, до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 18 січня 2020 року, ухвалою слідчого судді від 13 січня 2020 року строк дії запобіжного заходу ОСОБА_7 було продовжено до 18 лютого 2020 року. Обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 на цей час спливає. Разом з тим, ризики, враховані слідчим суддею при обранні відносно нього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати. Враховуючи, що у вказаному кримінальному провадженні остаточне рішення не ухвалено, виникла необхідність у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор також зазначав, що ОСОБА_7 не може бути обраний інший запобіжний захід, оскільки він, будучи раніше засудженим за вчинення умисного злочину, і не відбувши призначене судом покарання, скоїв умисний тяжкий злочин, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність наступних ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення. На підставі вищезазначеного, відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від суду. Зокрема, вищевказаний ризик підтверджуються тим, що, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, та невідворотності покарання за його вчинення, обвинувачений ОСОБА_7 переховувався від органів досудового розслідування, а саме 17 лютого 2017 року, о 22 годині 22 хвилини, перетнув кордон України та переховувався на території Російської Федерації, у зв`язку з чим 20 лютого 2017 був оголошений у розшук, та був затриманий лише силами Інтерполу на території Російської Федерації та екстрадований до України. Таким чином, існує беззаперечний ризик того, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, буде і в подальшому переховуватись від суду, чим перешкоджатиме встановленню істини у справі. При обрані запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, необхідно взяти до уваги те, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотність покарання, зможе вплинути на обставини, які згідно зі ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме, шляхом незаконного впливу на потерпілу та свідків, які являються мешканцями одного села, шляхом погроз, вмовляння, тощо, може схилити останніх давати неправдиві показання щодо обставин злочину, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог про явку до суду, а також перешкоджання ним кримінальному провадженню іншим чином, наприклад впливати на швидкість проведення судового розгляду (затягувати його проведення), мотивуючи неможливістю своєї явки будь-яким чином, що являється ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Окрім того, ОСОБА_7 вчинив дане кримінальне правопорушення, перебуваючи на обліку в органах пробації, як особа звільнена з випробуванням, оскільки вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2016 останнього засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України до 5 років позбавлення волі, з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 3 роки, що являється ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_4 клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 підтримав з підстав, викладених у клопотанні прокурора.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також обвинувачений ОСОБА_7 , посилаючись на не доведеність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, просили у задоволенні клопотання відмовити і обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, а також вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, суд дійшов до висновку про задоволення клопотання у зв`язку з наступним.
ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 листопада 2019 року було задоволено клопотання слідчого Вільнянського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 18 січня 2020 року.
Ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 січня 2020 року було задоволено клопотання слідчого Вільнянського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 18 лютого 2020 року.
Статтею 331 КПК України встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 3 ст. 197, ст. 199 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжено в межах строку досудового розслідування за клопотанням прокурора чи слідчого погодженого з прокурором поданим до суду не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою з зазначенням в ньому обставин про наявність ризиків, які виправдовують подальше тримання особи під вартою та обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.
Під час обрання 21 листопада 2019 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування, зокрема, вказаний ризик підтверджуються тим, що усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, та невідворотності покарання за його вчинення, підозрюваний ОСОБА_7 переховувався від органів досудового розслідування, а саме 17 лютого 2017 року, о 22 годині 22 хвилини, перетнув кордон України та переховувався на території Російської Федерації, у зв`язку з чим 20 лютого 2017 року був оголошений у розшук, таким чином існує беззаперечний ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, буде і в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини у справі. Крім того ОСОБА_7 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотність покарання, зможе вплинути на обставини, які згідно зі ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме, шляхом незаконного впливу на потерпілу та свідків, які являються мешканцями одного села, шляхом погроз, вмовляння тощо, може схилити останніх давати неправдиві показання щодо обставин злочину, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. До того ж ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог слідчого про явку до органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджання ним кримінальному провадженню іншим чином, наприклад впливати на швидкість проведення досудового розслідування (затягувати його проведення) мотивуючи неможливістю своєї явки будь-яким чином, що являється ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Окрім того ОСОБА_7 вчинив дане кримінальне правопорушення, перебуваючи на обліку в органах пробації, як особа звільнена з випробуванням, оскільки вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2016 року останнього засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі, з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 3 роки, що являється ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Під час розгляду клопотання було доведено, що вищевказані ризики не зменшилися.
З метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, запобігання переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілу та свідків, суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , в межах строку, встановленого ст. 331 КПК України, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
У зв`язку із тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні злочину, який спричинив загибель людини, суд, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає не можливим визначення розміру застави.

Керуючись ст. 177 178, 183, 193 194, 196 197, 199, 331 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водяне Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, до 16 квітня 2020 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1