В И Р О К
Іменем України

10 червня 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003222 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Левків, Житомирського району, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 та визнане судом доведеним
Четвертого серпня 2018 року близько 20 год. на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 між обвинуваченим ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та його співмешканкою ОСОБА_6 виникла сварка з приводу вживання останньою алкогольних напоїв разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , під час якої ОСОБА_4 вирішив спричинити потерпілій тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 умисно вдарив ОСОБА_6 рукою по голові, від чого остання впала на асфальтобетонне покриття, вдарившись головою, тулубом і верхніми кінцівками, а коли потерпіла підвелась і сіла, обвинувачений взяв її за волосся та умисно декілька разів вдарив головою об асфальтобетонне покриття, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця на фоні набряку м`яких тканини в тім`яно-потиличній ділянці справа, садна на рівні оточуючої шкіри в правій скроневій ділянці, садна на рівні верхнього краю правої вушної раковини, синця по зовнішній поверхні лівої вушної раковини у верхній частині, садна біля завитка вушної раковини, крововиливів на м`яких покривах голови з їх внутрішньої поверхні в тім`яно-скронево-потиличній ділянці справа, крововиливів під м`які мозкові оболонки в тім`яно-скронево-потиличній ділянці справа, які складають закриту черепно-мозкову травму та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких ОСОБА_6 у подальшому померла.

Крім цього, обвинувачений заподіяв ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження у вигляді саден на тулубі, ліктьових суглобах та передпліччях.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть ОСОБА_6 .

Пояснення учасників кримінального провадження
Обвинувачений ОСОБА_4 частково визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочині, проте відмовився надавати будь-які покази.

За показаннями свідка ОСОБА_10 потерпіла ОСОБА_11 жалілася їй на обвинуваченого, який неодноразово бив її через вживання алкоголю. 04.08.2018 ОСОБА_11 зателефонувала їй і запропонувала випити горілки, на що вона погодилася. Вони з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_7 біля річки розпивали горілку, а коли почався дощ, вона пішла додому, а ОСОБА_11 пішла з ОСОБА_13 та ОСОБА_7 додому до останнього. При цьому потерпіла повідомила, що боїться йди до себе додому, бо обвинувачений знову буде її бити. В ніч з 04 на 05 серпня 2018 року до неї приходив ОСОБА_4 з двома чоловіками та розпитував де потерпіла, на що вона повідомила, що ОСОБА_11 пішла з ОСОБА_7 та ОСОБА_14 . Наступного дня обвинувачений розповів їй, що знайшов ОСОБА_15 вдома у ОСОБА_16 та залишив її там, бо потерпіла була п`яна. 05.08.2018 вона дізналася, що труп ОСОБА_17 виявили під мостом.

За свідченнями ОСОБА_7 04.08.2018 ввечері він разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 вживали самогонку в с. Левків біля річки. В цей час почався дощ і вони втрьох пішли допивати алкогольні напої до нього додому, де він заснув у своїй кімнаті, а потерпіла із ОСОБА_13 залишилися на дивані у веранді. Згодом він прокинувся від того, що хтось стукав та розбив скло у вікні веранди. Коли він вийшов у веранду, то побачив обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_18 та невідомого йому чоловіка. Відкривши двері у веранду, ОСОБА_19 вдарив його в обличчя, а обвинувачений за волосся витягнув ОСОБА_15 на подвір`я. В цей час ОСОБА_20 втік з будинку. Вийшовши на подвір`я, він побачив як обвинувачений, тримаючи ОСОБА_6 за волосся, бив її головою об бетон та близько 4 разів наносив їй удари ногами по голові та тулубу. Після цього, обвинувачений з ОСОБА_21 та невідомим чоловіком перемістили ОСОБА_15 на диван у веранді та ОСОБА_4 сказав йому, що забере потерпілу вранці. Наступного дня, вранці близько 06 год. його сестра ОСОБА_22 прийшла до нього та розбудила ОСОБА_15 , яка прокинулась із набряками на обличчі і була у "загальмованому" стані. ОСОБА_11 вийшла з веранди та спитала у нього в яку стороні потрібно йти додому, він показав їй дорогу та вона повільно пішла, похитуючись при цьому.

Свідок ОСОБА_22 повідомила, що вранці 05.08.2018 вона прийшла до брата ОСОБА_7 , який сидів на сходинах на подвір`ї і останній повідомив, що чекає хлопців, які мають забрати з його будинку ОСОБА_15 , що спала у веранді. Вони з братом розбудили ОСОБА_15 , яка була не в собі, допомогли їй вийти з подвір`я і вона повільно, похитуючись пішла по дорозі. ОСОБА_7 повідомив, що напередодні хлопці приходили до його подвір`я і хтось із них витягнув ОСОБА_15 за волосся на двір та побив.

ОСОБА_8 розповів, що 04.08.2018 йому зателефонувала ОСОБА_11 і попросила принести горілку аби похмелитися. Він купив пляшку горілки, яку вони разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_23 та ОСОБА_7 розпивали біля річки, а згодом він із ОСОБА_12 пішли додому до ОСОБА_16 , де продовжили пити горілку. Пізніше до ОСОБА_16 хтось постукав у двері і останній пішов у веранду, щоб подивитися хто прийшов. Коли через 5 хвилин ОСОБА_24 не повернувся, він залишив ОСОБА_15 у будинку та пішов на подвір`я, де побачив обвинуваченого, ОСОБА_25 та ОСОБА_18 , які сварилися з ОСОБА_7 , поводили себе агресивно та між ними відбулася штовханина. Після цього він із ОСОБА_21 зайшли до будинку, де вживали горілку, але ОСОБА_17 у будинку вже не було. Коли він вийшов на подвір`я, то побачив як ОСОБА_11 лежала на бетонному покриті, а над нею стояли обвинувачений і ОСОБА_26 та просили дати їй води. Побачивши це, він пішов звідти, а тому не знає що далі трапилося із ОСОБА_27 . Про виявлення трупу потерпілої йому повідомив родич 05.08.2018.

ОСОБА_26 розповів, що 04.08.2018 ввечері він разом із ОСОБА_21 та обвинуваченим перебували у с. Левків, а потім пішли до кума обвинуваченого ОСОБА_28 , щоб випити горілки. Співмешканка ОСОБА_29 повідомила, що вони з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_7 вживали горілку біля річки, а потім останні поїхали до ОСОБА_16 додому. Він разом із ОСОБА_21 та обвинуваченим поїхали до ОСОБА_16 , щоб забрати звідти ОСОБА_30 . Зайшовши на подвір`я будинку, вони почули голос ОСОБА_17 , а тому обвинувачений почав стукати у двері, але йому ніхто не відчиняв, тому він вибив шибку вікна і лише після цього ОСОБА_24 відчинив двері. Обвинувачений штовхнув ОСОБА_16 і той впав на диван та вони залишилися у веранді. Коли він зайшов в одну з кімнат, то побачив там ОСОБА_31 , а в іншій кімнаті нетверезу потерпілу. Він сказав потерпілій, що приїхав ОСОБА_32 щоб забрати її додому, а потім за руку вивів її на подвір`я, де обвинувачений розмовляв із ОСОБА_33 . Він повернувся у будинок, де разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_21 пили горілку і не бачив, що відбувалося на вулиці. Коли він, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 вийшли на подвір`я, то побачили як потерпіла на сходах курила, а обвинувачений дав їй за це ляпас по обличчю, але більше удари обвинувачений потерпілій не наносив. Від ляпасу потерпіла впала зі сходин на землю та її знудило. Він намагався привести ОСОБА_6 до тями і коли їй стало краще всі почали розходитися звідти. Наступного дня йому зателефонував брат ОСОБА_4 і розповів, що ОСОБА_11 лежить під мостом, а коли він приїхав туди, побачив роздягнену потерпілу без свідомості, одяг якої лежав поруч.

ОСОБА_34 зазначив, що 04.08.2018 коли він разом з обвинуваченим та ОСОБА_35 перебували біля ставка до них підійшла ОСОБА_23 та повідомила, що потерпіла з ОСОБА_13 перебувають у будинку ОСОБА_16 , а тому він з ОСОБА_4 і ОСОБА_35 поїхали забирати потерпілу звідти. Зайшовши у будинок, вони побачили у кімнаті ОСОБА_31 та нетверезу потерпілу, яку ОСОБА_4 просив піти додому. Він почав сваритися із ОСОБА_13 з приводу того, що він розпивав горілку із ОСОБА_12 , а потім він із ОСОБА_13 пили горілку у кімнаті будинку, а обвинувачений, потерпіла та ОСОБА_24 були у веранді. Коли він вийшов на подвір`я, то побачив як ОСОБА_11 сиділа на порозі і просила ОСОБА_16 залишити їй цигарку, а потім їй стало зле, тому ОСОБА_26 вмивав її залишками горілки, бо води у будинку не було. Коли потерпілій стало легше вона сіла на диван у веранді, а вони всі порозходилися по своїх будинках.

ОСОБА_36 повідомила, що в день, коли виявили труп ОСОБА_17 близько 07 год. 40 хв., їдучи на роботу у центр села Левків, перед мостом вона бачила як ОСОБА_11 йшла по дорозі в сторону села.

Докази, які підтверджують висунуте ОСОБА_4 обвинувачення
Як убачається із протоколу огляду місяця події від 05.08.2018 із фототаблицями, на земельній ділянці біля річки Тетерів в с. Левків, Житомирського району, праворуч від сходів на відстані 20 м від них було виявлено тіло оголеної жінки без свідомості, яка дихала та без слідів боротьби, тобто синців, подряпин чи саден не виявлено, а біля неї жіночий одяг, а саме труси та штани, а також резинові тапки. У подальшому працівники швидкої допомоги забрали ОСОБА_15 без свідомості до Житомирської районної лікарні, звідки останню з ознаками нейротравми доставлено до Житомирської обласної клінічної лікарні, що доводиться рапортом працівника поліції від 07.08.2018, карткою виклику швидкої допомоги та листом головного лікаря від 16.10.2018 №1620 (а.к.п. 95, 102-104, 145-146, 148).

За фактом отримання потерпілою тілесних ушкоджень у Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження №0003222, що доводиться відповідним витягом (а.к.п. 94)

Відповідно до протоколу огляду місяця події від 07.08.2018 з фототаблицями, а також протоколу огляду трупа був оглянутий труп ОСОБА_6 із марлевими пов`язками на голові та операційними швами у лобно-скроневій ділянці, на тілі якої виявлені садна у скроневій ділянці, в ділянці правої вушної раковини, на задній поверхні тулуба, в проекції обох ліктьових суглобів, а також синці у правій тім`яно-потиличній ділянці, в області лівої вушної раковини та в проекції правого плечового поясу (а.к.п. 96-99, 105-107)

Наявні у потерпілої тілесні ушкодженні деталізовані у висновках експертів №2173/331 від 22.10.2018 та №172 від 23.11.2018, згідно із якими на тілі ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на м`яких покровах голови з їх внутрішньої поверхні в тім`яно-скронево-потиличній ділянці справа; залишків субдуральної гематоми в тім`яно-скронево-потиличній ділянці справа з розповсюдженням на основу головного мозку в межах передньої, середньої та задньої черепних ямок у вигляді спаяних з твердою мозковою оболонкою темно-червоних згортків крові; темно-червоних крововиливів під м`які мозкові оболонки в тім`яно-скронево-потиличній ділянці справа. Дані тілесні ушкодження утворились за життя потерпілої, не менше ніж за 2-3 доби до настання смерті від дії тупого твердого предмету, не залишивши в них яких-небудь характерних та специфічних ознак дозволяючих, ідентифікувати їх слідоутворюючі частини, з достатньою для їх утворення силою прикладання, можливо при падінні на такі, в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілої.

Решта виявлених тілесних ушкоджень у вигляді саден на тулубі, ліктях, на передпліччі та синець в проекції правого плечового поясу є легкими тілесними ушкодженнями, які не знаходяться у причинному зв`язку зі смертю потерпілої.

Смерть ОСОБА_6 настала від набряку-набухання головного мозку з крововиливами під оболонки головного мозку в результаті закритої черепно-мозкової травми, виникнення якої не виключається 05.08.2018.

ОСОБА_6 було спричинено не менше трьох травматичних впливів в ділянку голови, не менше двох травматичних впливів в ділянку тулуба та не менше чотирьох травматичних впливів в ділянку обох рук.

Поза потерпілої ОСОБА_6 та взаєморозташування останньої і травмуючого фактору могли бути будь-якими, при яких місця локалізації тілесних ушкоджень були доступні для їх спричинення.

Протягом певного проміжку часу (хвилини, години) ОСОБА_6 могла здійснювати активні дії (пересуватись, розмовляти, тощо).

Утворення виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень за обставин падіння з асфальтобетонних сходинок не виключається.

Найбільш достовірним механізмом утворення виявленої у ОСОБА_17 закритої черепно-мозкової травми було нанесення удару в ліву вушну ділянку рукою, ногою тощо з послідуючим падінням та ударом правою частиною голови до твердого тупого предмету, чим могло бути асфальтобетонне покриття. При цьому утворення у ОСОБА_17 закритої черепно-мозкової травми в результаті нанесення ударів головою до твердих предметів, чим могло бути асфальтобетонне покриття, при утриманні потерпілої за волосся вкрай малоймовірно (а.к.п. 125-129, 172-175)

У ході слідчого експерименту від 08.08.2018 свідок ОСОБА_7 відтворив обставини подій 04.08.2018, що відповідають його показанням у суді. Зокрема, свідок детально описав як непритомну ОСОБА_6 , що лежала на подвір`ї його будинку, ОСОБА_32 із значною силою бив ногами по тулубу та по голові, а також, утримуючи потерпілу за волосся, близько 3 разів вдарив лобом об асфальтобетонне покриття, що зафіксовано у протоколі та за допомогою відеозапису (а.к.п. 111-115)

Під час слідчого експерименту від 22.09.2018 ОСОБА_26 показав будинок ОСОБА_16 , звідки він без примусу за руку вивів ОСОБА_15 на подвір`я, де обвинувачений двічі вдарив її рукою по щокам, від чого вона двічі падала на землю. Свідок вказав на місце у подвір`ї будинку, де він побачив непритомну ОСОБА_15 , яку він почав вмивати, від чого вона отямилася, що відображено у протоколі з фототаблицями (а.к.п. 130-143)

Згідно із висновком експерта №2824/532 від 23.10.2018 відтворені ОСОБА_7 та ОСОБА_37 під час слідчих експериментів за участю останніх обставини подій не суперечать даним, отриманим під час судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 в частині локалізації тілесних ушкоджень (а.к.п. 150-152).

Під час слідчого експерименту від 24.11.2018, зафіксованого у протоколі та на відеозаписі, ОСОБА_32 показав подвір`я будинку ОСОБА_16 , куди він прийшов з ОСОБА_21 та ОСОБА_35 після вживання із ними горілки. Обвинувачений відтворив як він, ображаючи потерпілу нецензурними словами, дав їй ляпас долонею по обличчю, в область щоки та вуха, від чого вона впала боком на асфальтобетонне покриття, але згодом встала. ОСОБА_4 показав як він ще раз вдарив потерпілу рукою по обличчю в область вуха, від чого вона знову впала та як ОСОБА_26 вмивав її горілкою. Вказав на диван у веранді, куди він з ОСОБА_38 занесли потерпілу щоб вона лягла спати та протверезіла (а.к.п. 180-185).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 08.08.2018 з фототаблицями у помешканні свідка ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , на підлозі у веранді будинку виявлені сліди бурого кольору (а.к.п. 116-123).

Згідно із протоколом слідчого експерименту від 10.11.2018 з фототаблицями свідок ОСОБА_36 показала напрямок дороги по вул. Гринцевича в с. Левків, де вона 05.08.2018 близько 07 год. 50 хв. бачила ОСОБА_15 , яка йшла по дорозі (а.к.п. 163-169).

Як вбачається із акту спеціальної медичної комісії з проведення медичних оглядів та висновку експерта №8-2019 від 08.01.2019 ОСОБА_4 потребує лікування від вживання алкоголю, проте обвинувачений як на час вчинення інкримінованого йому злочину, так і на теперішній час може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру (а.к.п. 187, 189-190)

Суд не бере до уваги як доказ вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині протокол тимчасового доступу до речей і документів від 28.12.2018, опис речей і документів, диск із роздруківками та довідку-аналіз роздруківок абонентських номерів, які не доводять та не спростовують вини обвинуваченого у нанесенні потерпілій тілесних ушкоджень, а лише підтверджують перебування ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 04.08.2018 з 13 години по 23 годину на території с. Левків, Житомирського району, про що останні не заперечували (а.к.п. 158-162).

Висновки суду щодо доведеності вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України
З огляду на судову практику, що викладена у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій, а саме при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.
Отже, на підставі досліджених доказів судом достовірно було встановлено, що обвинувачений, будучи розлюченим через перебування ОСОБА_6 у нетверезому стані у будинку ОСОБА_16 разом з ОСОБА_13 , умисно наносив ОСОБА_6 удари руками по обличчю, а коли вона впала на асфальтобетонне покриття, продовжував бити її ногами та руками по голові і тулубу, утримуючи її за волосся, бив об асфальтобетонне покриття та при цьому обвинувачений усвідомлював, що завдані ним удари та падіння потерпілої на асфальтобетонне покриття можуть спричинити останній тяжкі тілесні ушкодження, проте ОСОБА_4 необережно поставився до наслідків своїх дій.

При цьому покази безпосереднього очевидця подій ОСОБА_16 , надані ним у суді та відтворені ним у ході слідчого експерименту про те, що ОСОБА_4 ногами бив потерпілу ОСОБА_6 по голові і тулубі, а також дані слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 , під час якого останній показав як він давав потерпілій ляпаси по обличчю в частину вуха, від чого вона падала на асфальтобетонне покриття боком, узгоджується із висновками медичних експертиз №2173/331, №172, згідно із якими найбільш достовірним механізмом утворення виявленої у ОСОБА_17 закритої черепно-мозкової травми було нанесення удару в ліву вушну ділянку рукою, ногою тощо з послідуючим падінням та ударом правою частиною голови до твердого тупого предмету, чим могло бути асфальтобетонне покриття.
При цьому у суду немає підстав вважати про наявність у свідка ОСОБА_7 причин для обмовляння обвинуваченого.
Разом з цим, покази свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_39 та ОСОБА_40 про те, як вони бачили потерпілу вранці 05.08.2018 яка йшла по дорозі, будь-яким чином не спростовують нанесення обвинуваченим напередодні ввечері потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала смерть ОСОБА_6 , оскільки у відповідності до згаданих медичних експертиз протягом певного проміжку часу (хвилини, години) після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 могла здійснювати активні дії (пересуватись, розмовляти, тощо).
Суд вважає, що доводи обвинуваченого про його невинуватість у вчиненні інкримінованого йому злочині є намаганням останнього уникнути відповідальності за скоєне.

Водночас, суд критично ставиться до показань свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_41 про те, що ОСОБА_4 , окрім ляпасів, не наносив потерпілій будь-яких інших тілесних ушкоджень, оскільки вказані свідки перебувають у дружніх відносинах із обвинуваченим та, на думку суду, є зацікавленими особами. Покази свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_41 різняться між собою у деталях та не узгоджуються із показами безпосереднього очевидця подій ОСОБА_16 , а також не відповідають відтвореним обвинуваченим обставинам під час слідчого експерименту.
Так, ОСОБА_42 зазначив, що він вивів ОСОБА_6 з будинку в той час як обвинувачений перебував із ОСОБА_7 на подвір`ї, а ОСОБА_19 стверджував, що до будинку вони зайшли втрьох він, обвинувачений та ОСОБА_43 .
До того ж, під час слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що після того як він дав потерпілій ляпаса, ОСОБА_20 залишив територію домоволодіння ОСОБА_44 . Аналогічну версію подій відтворював свідок ОСОБА_24 щодо втечі ОСОБА_31 з місця події одразу після приходу обвинуваченого з товаришами. Проте, свідки ОСОБА_26 та ОСОБА_19 стверджували, що вони розпивали горілку з ОСОБА_13 всередині будинку, коли обвинувачений із потерпілою були на подвір`ї.
Про неправдивість показань свідка ОСОБА_18 свідчать покази свідка ОСОБА_16 як у суді, так і під час слідчого експерименті про те, що ОСОБА_19 був присутнім під час нанесення обвинуваченим ОСОБА_6 ударів ногами по голові і тулубу, а відтак ОСОБА_19 був очевидцем цього, проте у суді стверджував про нанесення ОСОБА_4 потерпілій лише ляпасів.

Оцінивши всі докази в сукупності, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд, поза розумним сумнівом, дійшов висновку, що ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 вищезгадані тяжкі тілесні ушкодження, від яких остання померла.
На підставі викладеного, дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 121 КК України, як заподіяння потерпілій ОСОБА_6 умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило її смерть.
Мотиви призначення покарання, а також мотиви прийняття рішення щодо цивільного позову, речових доказів
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, а також відсутність пом`якшуючих і сукупність обтяжуючих покарання обставин.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи, з якою він перебував у сімейних відносинах.

Суд також бере до уваги відсутність в обвинуваченого критичної оцінки скоєного ним злочину, а також те, що наслідком вчиненого злочину стало позбавлення людини життя, яке за Конституцією України визнається найвищою соціальною цінністю.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, адже, на переконання суду, саме призначення ОСОБА_45 реального покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов прокурора про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 1006 грн. 16 коп. витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_6 , суд задовольняє в повному обсязі, оскільки дані вимоги повністю підтверджуються довідкою про вартість перебування останньої на стаціонарному лікуванні та були визнані обвинуваченим.

Зважаючи на належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 та відсутність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, суд не обирає останньому до набрання вироком законної сили будь-який запобіжний захід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов прокурора задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації 1006 (одну тисячу шість) грн. 16 коп. витрат за стаціонарне лікування ОСОБА_6 .

Речові докази, а саме: жіночі труси, штани сірого кольору, тапки резинові фіолетового кольору, які зберігаються в камері зберігання Житомирського РВ ЖВП ГУНП в Житомирській області знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Потерпілому, який не був присутній у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: