Справа № 603/95/20
Провадження № 1-кп/603/51/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" березня 2020 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар судового засідання : ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 15 січня 2020 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, не судимого
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України,-
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

Протягом 1992 - 2012 років, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, на земельній ділянці площею 0,04 га без кадастрового номера, яка належить до земель сільськогосподарського призначення, комунальної форми власності, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в межах населеного пункту АДРЕСА_1 , обвинуваченим ОСОБА_3 було зайнято для облаштування штучної водойми, а також знято ґрунтовий покрив земельної ділянки без спеціального дозволу, що призвело до виведення вказаної ділянки із сільськогосподарського обороту.

Відповідно до довідки виданої Коропецькою селищною радою №28 від 27.01.2020 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 використовує земельну ділянку/землі комунальної форми власності загальною площею 0,90 га без кадастрового номера, а саме:

- земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в межах населеного пункту АДРЕСА_1 , із земель житлової та громадської забудови;

- земельну ділянку площею 0,65 га - для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля).

Відповідно до записів земельно - кадастрової книги Вербківської сільської ради вищевказані земельні ділянки належать ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.2 ст.168 Земельного кодексу України власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення грунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Разом з тим, нехтуючи вищевказаними вимогами земельного законодавства, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно та проявляючи безгосподарність при використанні земельної ділянки площею 0,65 га без кадастрового номера, яка належить до земель сільськогосподарського призначення, комунальної форми власності, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (рілля), яка розташована в межах населеного пункту АДРЕСА_1 , вирішив без зміни її цільового призначення та переведення в землі водного фонду, облаштувати на частині вищевказаної земельної ділянки штучну водойму площею 0,04 га для власних потреб.

Не ініціюючи питання зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,65 га без кадастрового номера, перед Вербківською сільською радою Монастириського району, Тернопільської області, та не маючи в наявності готового та затверджено проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, обвинувачений ОСОБА_3 літом 1992-2012 року власноручно проводив виїмку (зняття) ґрунтового покриву, внаслідок чого незаконно облаштував штучну водойму (ставок), загальною площею 0,04 га.

Внаслідок облаштування ОСОБА_3 , штучної водойми (ставка), без зміни цільового призначення земельної ділянки, виділеної для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), без кадастрового номера, частина земельної ділянки площею 0,04 га безпідставно була виведена з земель сільськогосподарського обороту.

Внаслідок зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу ОСОБА_3 заподіяно шкоду 1108,61 грн., та за самовільне зайняття земельної ділянки - 58,85 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні клопотання обвинуваченого підтримав, вважає, що обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Суд, заслухавши обвинуваченого, прокурора та дослідивши матеріали кримінального провадження вважає, що обвинуваченого ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули відповідні строки, зокрема три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.254 КК України. У відповідності до ст.12 КК України, вказаний злочин відносяться до злочинів невеликої тяжкості.
Підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що зупиняють їх перебіг.
Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, згідно обвинувального акту, кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 були вчинені протягом 1992 2012 років.
Таким чином, судом встановлено, що з дня вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 та який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, минуло більше трьох років, крім того у даному кримінальному провадженню відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності.
Відповідно до ч.2 ст.284, ч.3 ст.288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи наведене, обвинуваченого ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності, на підставі 49 КК України та кримінальне провадження стосовно нього закрити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, 285, ч.1 ст.286, п.3 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 15 січня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.254 КК України - закрити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1