Справа № 991/1923/20
Провадження1-кс/991/1966/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представників особи, що звернулася із клопотанням, адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , детективів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «АБС Технолоджи», про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000903,
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «АБС Технолоджи» (далі ТОВ «АБС Технолоджи»), про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000903 від 01.11.2016, в якому просить:
повністю скасувати арешт з нерухомого майна, а саме з земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0402, площею 13, 6632 га, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, житловий масив «Улянівка», масив «Радужний», що накладено відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01 березня 2019 року та від 05 квітня 2019 року, зі всіма його складовими, та в тому числі щодо:
- способу накладення арешту (у вигляді заборони для власника майна ТОВ «АБС Технолоджи» розпорядження та відчуження земельної ділянки);
- порядку зберігання речових доказів шляхом передачі у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», в управління майно, на яке ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.03.2019 накладено арешт;
- зобов`язання Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочині (далі АРМА) в та уповноважених ним осіб забезпечити реєстрацію прав на управління та інших речових прав, що виникатимуть на підставі ухвали слідчого судді про передачу Національному агентству в управління майна, на яке накладено арешт. Реєстрацію здійснити у суб`єкта державної реєстрації прав на нерухоме майно;
- надання права державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти реєстраційні та нотаріальні дії щодо вказаного майна лише за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () та уповноважених ним осіб.
Клопотання мотивовано тим, що арешт на вказану земельну ділянку накладено необґрунтовано та безпідставно, з порушенням норм Кримінального процесуального кодексу України, що призвело до порушення прав власників майна.
В судовому засіданні адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 доводи клопотання підтримали, просили задовольнити із викладених у ньому підстав.
Детективи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду пояснили, що норми Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», на підставі яких було накладено арешт на вказане майно, суперечать нормам Кримінального процесуального кодексу України, якими повинен керуватися слідчий суддя при здійснені контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Вказали, що арешт було накладено незаконно, а тому він підлягає скасуванню.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000903 від 01.11.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 369 КК України.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 01.03.2019 накладено арешт на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Одеська область, овідіопольський район, с. Мізікевича, житловий масив «Улянівка», масив «Радужний», кадастровий № :01:001:0402.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 05.04.2019 задоволено клопотання слідчого та змінено спосіб накладення арешту, визначений попередньою ухвалою слідчого судді, а саме, заборонено ТОВ «АБС Технолоджи» розпоряджатися та відчужувати вказане майне, визначено порядок зберігання речових доказів шляхом передачі у порядку та на умовах, визначених статтями 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», в управління АРМА земельну ділянку з кадастровим № :01:001:0402.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформаційна довідка № 203508004 від 10.03.2020), власником земельної ділянки за кадастровим № :01:001:0402 є ТОВ «АБС Технолоджи».
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду із вказаним клопотанням.
Так, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» (далі Закон), активи - кошти, майно, майнові та інші права, на які може бути накладено або накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковані за рішенням суду у кримінальному провадженні чи стягнені за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону, управління активами - діяльність із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та їх економічної вартості або реалізація таких активів чи передача їх в управління відповідно до цього Закону, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні чи стягнених за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.
Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону, Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, а також у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави із встановленням заборони користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.
За ч. 1 ст. 21 Закону, Управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління.
Відповідно до ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України, ід час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Пунктами 1-4 ч. 6 ст. 100 КПК України, передбачено вичерпний перелік дій, які можливо вчинити при визначенні порядку зберігання речових доказів, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню.
Згідноя із абз. 7 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
Як вбачається із аналізу змісту абз. 7 ч. 6 ст. 100 КПК України, передача відповідних речових доказів АРМА для здійснення заходів з управління ними або для їх реалізації відбувається на підставі різних процесуальних рішень (ухвал) слідчого судді.
При цьому, Кримінальний процесуальний кодекс України не містить визначення термінів «управління» та «реалізація», але, виходячи зі змісту вказаних правових норм, слідчий суддя дійшов висновку, що їх значення є різним. Так, поняття «управління» не охоплює поняття «реалізація». Оскільки, реалізація майна не є формою управління ним, то управління майном не може здійснюватися шляхом його реалізації.
Таким чином, між нормами вказаних нормативно-правових актів існують суперечності щодо значення термінів «управління» та «реалізація»; відсутності/наявності дискреційних повноважень у АРМА щодо реалізації майна на підставі ухвали слідчого судді про передачу АРМА речових доказів для здійснення заходів з управління ними; переліку та вартості майна, що може передаватись АРМА для здійснення заходів щодо управління ним.
За такого, норми Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», що стосуються управління та реалізації речових доказів у кримінальному провадженні, суперечать нормам Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 КПК України, закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.
Таким чином, при вирішенні питання про накладення арешту слідчий суддя повинен керуватися нормами Кримінального процесуального кодексу України.
Арешт на земельну ділянку з кадастровим № :01:001:0402 було накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до висновку експерта № 19-5716/6062 найбільш ймовірна ринкова вартість вказаної земельної ділянки станом на 13.06.2019 року становить 72 572 086, 80 грн. ± 10 %, яка перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на дату постановлення ухвали про накладення арешту складав 1 921, 00 грн.
Клопотання підлягає частковому задоволенню, враховуючи позицію сторони обвинувчення, що на даний час відпала потреба в арешті майна та враховуючи, що його накладено необгрунтовано в частині зберігання вказаних земельних ділянок шляхом передачі їх у порядку та на умовах, визначених ст. ст.19, 21 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активам, одержаними від корупційних та інших злочинів" в управління зазначеному в законі агентству.
Що стосується вимог заявника про скасування арешту майна в частині зобов`язання АРМА забезпечити реєстрацію прав на управління та інших речових прав та надання права державним реєстраторам, нотаріусам вчинити реєстраційні та нотаріальні дії щодо вказаного майна, то вказане стосується організації виконання ухвали слідчого судді від 05.04.2019 року про передачу АРМА майна, на яке накладено арешт, а не порядку його зберігання. За такого, в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.
Таким чином, клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах ТОВ «АБС Технолоджи», про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000903 підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 9, 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Скасувати в кримінальному провадженні № 0000903 арешт, накладений на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0402, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, житловий масив «Улянівка», масив «Радужний», в тому числі скасувати:
- спосіб накладання арешту у виді заборони ТОВ "АБС ТЕХНОЛОДЖИ" розпоряджатись та відчужувати вказану земельну ділянку;
- порядок зберігання вказаної земельної ділянки, який визначений шляхом передачі у порядку та на умовах, визначених ст. ст.19, 21 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активам, одержаними від корупційних та інших злочинів" в управління зазначеному в законі агентству вказаної земельної ділянки.
В задоволені решти клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7