Справа № 615/245/19
Провадження № 1-кп/615/166/19
У Х В А Л А

24 грудня 2019 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001316 за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у Валківському районному суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.

В обвинувальному акті зазначено, ОСОБА_4 в ніч з 27.11.2016 року на 28.11.2016 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, керував технічно справним автомобілем «NISSAN X-TRAIL», державний номер: НОМЕР_1 , на якому рухався по вул. Перекопській в м. Валки Харківської області з боку вул. Ломоносова в напрямку села Перекіп Валківського району Харківської області зі швидкістю, приблизно 60 км/год. Під час руху по вказаній вулиці, в районі розташування будинку №60, автомобілем «NISSAN X-TRAIL», державний номер: НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка у цей час знаходилася на проїжджій частині дороги, у вертикальному положенні спиною до автомобіля, внаслідок чого, остання впала за межі проїжджої частини. Однак, ОСОБА_4 , в порушення вимог п.п. 2.10 а), б), в), г), ґ) д), е) Правил дорожнього руху України та достовірно знаючи, що такими своїми діями він поставив потерпілу ОСОБА_7 у небезпечний для життя стан, маючи правовий обов`язок і реальну можливість надати первинну медичну допомогу, не виконав свого громадського обов`язку, що покладав на нього закон і загальновизнані норми моралі: на місці дорожньо-транспортної пригоди не залишився, не переконався чи потребує потерпілий медичної допомоги, не викликав працівників медичної допомоги, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу, хоча повинен був і мав об`єктивну можливість це зробити, а умисно залишив у небезпеці та з місця події зник.

Такі дії ОСОБА_4 , згідно обвинувального акту, кваліфіковані за ч. 1 ст. 135 КК України завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів для самозбереження внаслідок безпорадного стану якщо той, хто залишив без допомоги сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 була відсутня, проте направила до суду заяву про відмову від приватного обвинувачення.

Крім того, ОСОБА_6 , який зазначений в обвинувальному акті в якості потерпілого надав заяву про відмову від приватного обвинувачення.

Як вбачається з ч. 6 ст. 55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб. Після того, як особа, яка перебувала у стані, що унеможливлював подання нею відповідної заяви, набуде здатності користуватися процесуальними правами, вона може подати заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КПК України, якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник.

В судовому засіданні ОСОБА_6 на запитання головуючого пояснив, що він не перебував із загиблою ОСОБА_7 в офіційному шлюбі, але вони мешкали разом та мають спільну дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку із чим, судом на обговорення поставлено питання про визнання потерпілим саме неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_6 вважати законним представником неповнолітнього потерпілого.

Учасники в судовому засіданні не заперечили проти цього.

В судовому засіданні учасниками не надано будь-яких даних про те, що ОСОБА_6 є чоловіком загиблої або на час смерті ОСОБА_7 мешкав з нею однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Отже, підстав вважати, що ОСОБА_6 відповідає критеріям ч. 1 ст. 55 КПК України, - не має.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне визнати неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 потерпілим, а ОСОБА_6 вважати законним представником неповнолітнього потерпілого.

Крім того, після дослідження фотокопії паспорту загиблої ОСОБА_7 встановлено, що в графі "Особливі відмітки", окрім доньки ОСОБА_10 та неповнолітнього сина ОСОБА_11 вказані інші діти, а саме: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В судовому засіданні учасники провадження пояснили, що зазначені діти не були визнанні по кримінальному провадженню - потерпілими.

Згідно з ч. 7 ст. 55 КПК України, якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 КПК України, під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право: 1) бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; 2) брати участь у судовому провадженні; 3) брати участь у безпосередній перевірці доказів; 4) підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення; 5) висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому, а також висловлювати свою думку при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) знайомитися з судовими рішеннями, журналом судового засідання і технічним записом кримінального провадження в суді; 7) оскаржувати судові рішення в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З метою визначення необхідності залучення інших осіб в якості потерпілих, а саме дітей загиблої ОСОБА_7 - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи.

На підставі викладеного, керуючись ч. ч. 6, 7 ст. 55, ст. ст. 56, 369-372, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Визнати потерпілим неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вважати ОСОБА_6 законним представником неповнолітнього потерпілого.

Відкласти судове засідання для визначення необхідності залучення інших осіб в якості потерпілих, а саме ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , для чого відкласти розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 03 січня 2020 року об 11 год. 00 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1