печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9716/20-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого третього слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого третього слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , погоджене прокурором четвертого відділу процессуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчиненні у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обґрунтовуючи подане клопотання, слідчий зазначає, що cлідчій групі третього слідчого відділу (Відділу з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках) Третього управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування військових злочинів) Державного бюро розслідувань доручено подальше здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000089 від 22.01.2014 за фактами викрадення в ніч з 20 на 21 січня 2014 року з приміщення Олександрівської клінічної лікарні м. Києва учасників акцій протесту «Євромайдану» ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , їх катування та умисного вбивства останнього, а також за фактами створення злочинної організації, вчинення окремими групами громадян тяжких та особливо тяжких злочинів викрадення і катування протестувальників, замахів на їх вбивства і вбивств у період грудня 2013 року лютого 2014 року та ряду інших насильницьких злочинів, скоєних під час проведення акцій протесту, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 255, 340, п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 7, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 194, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 171, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 191 та іншими статтями КК України, а також за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на виконання вказівок ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_5 та інші особи, у тому числі невстановлені слідством, виконуючи розроблений ОСОБА_10 злочинний план та реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій із застосуванням фізичного насильства шляхом позбавлення волі активних учасників вказаних акцій, їх катування, та, за необхідності, подальшого фізичного усунення (вбивства) окремих з них, діючи у складі злочинної організації, скориставшись можливістю вільного доступу, після 3 год. 50 хв. 21.01.2014 зайшли до приміщення офтальмологічного відділення Олександрівської клінічної лікарні м. Києва, розташованої по вул. Шовковичній, 39/1 в м. Києві, де відшукали ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , застосували відносно них фізичне насильство, яке виразилося у нанесені ударів руками в різні частини тіла та погрози застосування такого насильства, схопили останніх за руки і ноги, всупереч їх волі, насильно винесли з приміщення офтальмологічного відділення Олександрівської клінічної лікарні м. Києва та заштовхали в салон мікроавтобуса марки «TOYOTA НІ АСЕ», державний номерний знак НОМЕР_1 , який ОСОБА_20 , згідно із розробленим злочинним планом, припаркував перед входом у вказане приміщення, тобто вчинили їх викрадення.

Слідчий взазначив, що ОСОБА_20 , на мікроавтобусі марки «TOYOTA НІ АСЕ», державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому знаходились ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , потерпілі ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та інші невстановлені особи, а також ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_5 та інші невстановлені особи, які знаходились в інших невстановлених автомобілях, виконуючи вказівку ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що діяли за дорученням ОСОБА_10 , спільно та погоджено з ним, виїхали з території лікарні.

У подальшому, 21.01.2014 невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи погоджено з ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , маючи єдиний злочинний умисел з останніми, спрямований на вбивство ОСОБА_9 , діючи у складі злочинної організації, відносно викраденої людини, участь у викраденні якої приймав у т.ч. ОСОБА_5 , допускали і бажали настання смерті ОСОБА_9 , після вчинення відносно останнього тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості, сильного фізичного болю, фізичних та моральних страждань, шляхом нанесення ОСОБА_9 численних ударів по кінцівках, тулубу і голові, розуміючи, що він, знаходячись у безлюдній місцевості, на відстані близько 500 метрів вглиб лісу від автошляху до с. Гнідин Бориспільського району Київської області, без верхнього одягу, у темну пору доби, при низькій температурі повітря, оскільки згідно із даними спостережень метеостанції 21.01.2014 з 12 год. 12 хв. та на протязі дня 22.01.2014 випадав сніг, температура повітря знижувалася до -10.2°С, загине внаслідок вищевказаних факторів, залишили його без свідомості, в результаті чого потерпілий ОСОБА_9 помер.

28.02.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України.

Слідчий в обґрунтування клопотання вказав, що доказами, які обґрунтовують підозру ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та дають підставу підозрювати його у вчиненні цих злочинів є те, що після 3 год. 17 хв. 21.01.2014 він висувається в район Олександрівської клінічної лікарні м. Києва (місця викрадення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ), куди приїжджає не пізніше 3 год. 56 хв. (його мобільний телефон фіксується базовою станцією мобільного оператора за адресою: м. Київ, від вул. Шовковична у напрямку до вул. Л. Первомайського, азимут 170). У цей момент, о 3 год. 56 хв., він отримує вхідний дзвінок від іншого підозрюваного у вчиненні наведених кримінальних правопорушень ОСОБА_15 , який знаходиться біля лікарні щонайменше з 3 год. 39 хв.

Про входження ОСОБА_5 до складу злочинної організації свідчить вилучений в ході обшуку 14.05.2014 за місцем реєстрації ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_1 , аркуш паперу із відомостями щодо видачі 28.01.2014 грошей, в якому вказано про отримання ОСОБА_5 8 000 грн.

Аналогічно на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/10847/14-к від 05.05.2014 проведено 15.05.2014 обшук у житлі за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві власності належить ОСОБА_11 , у ході якого виявлено та вилучено так звані «зарплатні списки», інші чорнові записи про отримання, зокрема, ОСОБА_5 грошових коштів у сумі 8000 тис., 4800 грн.

Водночас, з листа Державної податкової служби України від 07.02.2020 №1305/5/99-00-02-02-02-05 вбачається, що у 2014 році жодних офіційних доходів ОСОБА_5 у 2014 році не отримував.

Слідчий також вказав, що повідомлена ОСОБА_5 підозра обґрунтовується наступними доказами: протоколом прийняття у ОСОБА_21 заяви про викрадення ОСОБА_8 від 21.01.2014; протоколом огляду місця події від 21.01.2014 у приміщенні Олександрівської клінічної лікарні м. Києва; протоколом огляду місця події від 22.01.2014, в ході якого оглянуто місцевість, де виявлено труп ОСОБА_9 ; висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 ; показаннями свідка ОСОБА_22 ; показаннями свідка ОСОБА_23 ; показаннями потерпілого ОСОБА_8 ; показаннями свідка ОСОБА_24 ; протоколом огляду відеозапису з відеореєстратора ОСОБА_24 ; протоколом вилучення автомобіля «TOYOTA HI ACE», 2011 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 ; протоколом пред`явлення автомобілів для впізнання.

Слідчий вказав, що письмове повідомлення про підозру в день його складення особисто ОСОБА_5 вручене не було, оскільки за викликами на 25.02.2020 та 28.02.2020 останній не прибув, у зв`язку з чим останнє скеровано поштою за місцем реєстрації ОСОБА_5 : АДРЕСА_3 .

Повістку про виклик ОСОБА_5 на 25.02.2020 доручено вручити ГУБКОЗ СБУ, однак виконати його не виявилось можливим у зв`язку з відсутністю ОСОБА_5 за вказаним місцем реєстрації та останнім відомим місцем проживання, та відмовою його матері під відеофіксацію отримати цю повістку.

19.02.2020 повістку про виклик ОСОБА_5 на 28.02.2020 об 09:00 год. скеровано рекомендованим листом за місцем реєстрації та останнім відомим його місцем проживання: АДРЕСА_3 , однак за цією повісткою ОСОБА_5 не прибув, причини неприбуття не повідомив.

28.02.2020 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.02.2020 року по справі № 757/9716/16-к задоволено клопотання органу досудового розслідування та надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

12.03.2020 року о 07:10 год. ОСОБА_5 , в порядку ст. 191 КПК України, затримано в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_4 .

Слідчий зазначив, що на даний час виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий, обгрутовуючи клопотання вказав, що без застосування найсуворішого запобіжного заходу ОСОБА_5 буде:

1)продовжувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

2)знищувати, приховувати та спотворювати будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зазначив, що вказані ризики підтверджуються такими фактами.

Підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працює, немає законних джерел доходів, з 2014 по 2019 рік отримував дохід лише тричі та тільки в 2019 році від КНП Київської обласної ради «Київський обласний центр служби крові».

ОСОБА_5 09.11.2018 об 10:49 год. виїжджав за межі України та повернувся назад 17.11.2018 об 00:53 год., документований одразу двома паспортами громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 , виданим 15.09.2011, та серії НОМЕР_5 , виданим 25.06.2018, тобто має реальну змогу виїхати за кордон з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також вказав, що ОСОБА_5 зареєстрований як власник:

-мисливського нарізного карабіна Mannlicher, № НОМЕР_6 ;

-мисливської гладкоствольної рушниці Mossberg 930, № НОМЕР_7 ;

-пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, ВИЙ № НОМЕР_8 .

З урахуванням насильницького характеру злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , останній може використовувати вказані одиниці зброї для погроз або насильства відносно потерпілих, свідків, інших підозрюваних.

Крім того, наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 у разі застосування відносно нього менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, як і інші підозрювані у вчиненні викрадення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які оголошені в розшук, зокрема: ОСОБА_10 , ОСОБА_25 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_26 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 .

В обґрунтування клопотання вказав, що з метою безперешкодного завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та звернення до суду з обвинувальним актом у найкоротший строк, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема своєчасної явки за викликом до слідчого, прокурора і суду, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, використовуючи для цього сформовані зв`язки в правоохоронних органах та кримінальному середовищі, є необхідність застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Також зазначив, що без застосування вказаного запобіжного заходу запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливо. При цьому, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою застосувати неможливо, оскільки:

1)особисте зобов`язання занадто м`який запобіжний захід, який не можна застосувати враховуючи особу підозрюваного, наявні ризики, тяжкість та особливу тяжкість вчинених кримінальних правопорушень;

2)особиста порука неможливо застосувати, оскільки жодна особа не звернулась до органу досудового розслідування з метою поручитись за підозрюваного та такого прохання від нього самого не надходило;

3)застава не можна застосувати, оскільки ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, останній ніде не працює;

4)домашній арешт неможливо застосувати, оскільки він не проживає за місцем реєстрації та фактичне місце проживання останнього не підтверджено документально, та органу досудового розслідування достеменно невідоме.

В судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримала, просила його задовольнити, зазначила, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, пославшись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, просив в задоволенні клопотання відмовити.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника та просив в задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що cлідчій групі третього слідчого відділу (Відділу з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках) Третього управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування військових злочинів) Державного бюро розслідувань доручено подальше здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000089 від 22.01.2014 за фактами викрадення в ніч з 20 на 21 січня 2014 року з приміщення Олександрівської клінічної лікарні м. Києва учасників акцій протесту «Євромайдану» ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , їх катування та умисного вбивства останнього, а також за фактами створення злочинної організації, вчинення окремими групами громадян тяжких та особливо тяжких злочинів викрадення і катування протестувальників, замахів на їх вбивства і вбивств у період грудня 2013 року лютого 2014 року та ряду інших насильницьких злочинів, скоєних під час проведення акцій протесту, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 255, 340, п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 7, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 194, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 171, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 191 та іншими статтями КК України, а також за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України.

12.03.2020 року о 07:10 год. ОСОБА_5 , в порядку ст. 191 КПК України, затримано в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_4 .

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати стороннього спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до клопотання копій матеріалів кримінального провадження.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за кримінальні правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України, особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я , спосіб та характер вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, що не виключає ризик того, що останній, при обранні відносно нього іншого менш суворого запобіжного заходу, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи насильницький характер кримінальних правопорушень, інкримінованих підозрюваному та керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
Клопотання слідчого третього слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фастівка, Білоцерківського району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, до 10 травня 2020 року, 07 год. 10 хв. включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1