Справа № 369/2974/20
Провадження №1-кс/369/646/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотанняслідчого СВ Києво - Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0001219 від 01.03.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Києво-Святошинського відділення поліції ГУ Національної поліції в Київській області за погодженням із прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Слідчий свої вимоги мотивує тим, щоДосудовим розслідуванням встановлено, що 01 березня 2020 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: Київська область Києво-Святошинський район с. Софіївська Борщагівка, вул. Жилянська, в будинку №25 маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, взяв у ОСОБА_7 за місцем проживання ключі від автомобіля марки «Фольцваген ЛТ-35» 2001 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , після чого відчинив автомобіль, сів за кермо, за допомогою ключа до замка запалення, який мав при собі, привів у дію двигун та рушив з місця, в результаті чого незаконно заволодів автомобілем марки «Фольцваген ЛТ-35» 2001 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , підтверджується записом у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , після чого поїхав на ньому в напрямку м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області, однак по на автодорозі з с. Святопетрівське в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області дорозі був затриманий працівниками ГРПП.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди.
Вказаний факт 01.03.2020 слідчим Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001219 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
ОСОБА_4 01.03.2020 о 18 год. 30 хв. затриманий відповідно до вимог ст. 208 КПК України.
02.03.2020 в зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не судимий раніше, та автомобіль повернуто власникові змінено кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.2 ст.289 КК України на ч.1 ст.289 КК України.
Слідчим за погодженням з прокурором 02.03.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом.
Підозрюваним у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Біла Церква Київської області, українець, громадянин України, не одружений, офіційно не працює, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого.
Підозра ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину обґрунтована зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:
?протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 від 01.03.2020;
?протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 01.03.2020;
?протоколом огляду місця події від від 01.03.2020;
?протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 01.03.2020;
?протокол затримання в порядку ст.208 КПК України;
?іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності;
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є злочином середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
- незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є злочином середньої тяжкості, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявок до органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).
Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:
- підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків на території України;
- підозрюваний не має постійного місця роботи.
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілого, свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.
Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі не застосування до нього запобіжного заходу, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.
Обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти усім вищевказаним ризикам.
Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Наявність вищевказаних ризиків свідчить про неможливість їх запобігання шляхом не застосування запобіжного заходу, а тому слідчий просив судклопотання задовольнити та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді захід у вигляді особистого зобов`язання.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 на строк два місяці:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо неї;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо неї, про зміну свого місця проживання;
- не впливати на свідків.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі.
У судовому засіданні підозрюваний не заперечувала проти задоволення клопотання, зазначивши, що він свою вину у вчиненні злочину визнає, розкаюється, зобов`язується з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.
Суд, вивчивши клопотання, додані до нього документи, матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, приходить до висновку що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, має постійне місце проживання, зі слів не працює, тому, врахувавши підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, суд приходить до переконання про необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Києво - Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0001219 від 01.03.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього строком на два місяці, а саме до 03 травня 2020 року, наступних обов`язків:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього, про зміну свого місця проживання;
-не відлучатися з м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

Роз`яснити підозрюваному, що у випадку невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід або грошове стягнення.

Виконання ухвали покласти на Києво-Святошинський відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області.
Строк дії ухвали визначити до 03 травня 2020 року (включно).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 03 березня 2020 року о 13-20 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1