Справа № 642/5123/14
Провадження №2/642/59/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження №0004170 від 21.11.2016р. стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 19.12.2005 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.187, 69 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільнений 21.04.2009 р. за відбуттям строку покарання,
2) 14.10.2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі,
3) 27.12.2016 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, ч.1 ст.296 КК України до чотирьох років 52 днів позбавлення волі,
який обвинувачується у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2016 року близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_5 , знаходився у домоволодінні АДРЕСА_2 , де спільно з власниками домоволодіння ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вживав спиртні напої. Після вживання спиртних напоїв, ОСОБА_5 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливі цілі, діючи повторно, скориставшись нагодою, що його дії не будуть помічені власниками будинку, таємно викрав мобільний телефон «Samsung GT3322HKAVHC», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 13834/13838 від 22.12.2016, становить 450,00 грн., який в подальшому виніс з території домоволодіння, розпорядившись таким чином викраденим нам свій розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 450,00 грн.

Крім того, 20.11.2016 р. близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прибув до домоволодіння АДРЕСА_2 , де через паркан проник на його територію та через не зачинені на замикаючі пристрої вхідні двері, зайшов до житлового будинку, куди також запросив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Знаходячись у житловому будинку, ОСОБА_10 , запевнивши ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у тому, що має при собі розписку, нібито написану ОСОБА_6 , про отримання грошових коштів у борг останнім від ОСОБА_5 , та пояснивши, що ОСОБА_6 дозволив у рахунок боргу забрати телевізор, усвідомлюючи, що його дії очевидні для мешканки будинку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помилково вважаючи, що має право розпоряджатися майном власника, яке йому не належить, без дозволу потерпілого, забрав його майно в рахунок наявності боргових зобов`язань та без законних на те підстав, діючи всупереч встановленому законом порядку володіння, користування та розпорядження власністю, реалізовуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що його дії носять самовільний характер, взяв майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме : ноутбук «ACER 5715Z/5315 Series», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 13834/13838 від 22.12.2016, складає 2250,00 грн., телевізор «Samsung LE40S7», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 13834/13838 від 22.12.2016, складає 6250,00 грн., після чого, незаконно заволодівши вказаним майном залишив територію домоволодіння, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, а саме неправомірно його відчужив :
- телефон через ПТ Ломбард «Свіжа копійка», шляхом його закладу,
- телевізор через Ломбард ПТ «ЕВ.РО.Фінанси ЛТД», шляхом його закладу, а отримані від здійснення правочину грошові кошти використав на власні потреби, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 8500,00 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у інкримінованих злочинах не визнав, не погодився з кваліфікацією вчиненого ним злочину та показав, що обвинувачення відносно нього за ч.2 ст.185 КК України потрібно закрити за недоведеністю вини, а його дії за ч.3 ст.186 КК України можна перекваліфікувати на ст.356 КК України.
При цьому в своїх показаннях зазначив, що того дня він постукав у двері, йому відчинив ОСОБА_11 , який тоді розпивав алкоголь. ОСОБА_5 випив з ним і нагадав йому про борг, але ОСОБА_12 сказав, що є лише три телефони, які запропонував взяти та закласти в ломбард. При цьому потерпіла була присутня при розмові, проте ніяк не реагувала на це. ОСОБА_5 повідомив, що один телефон він закладав від імені знайомого, адже у нього не було документа. Наступного дня він прийшов до позичальника, однак той був напідпитку. Запропонував йому, що він може забрати техніку, закласти її в ломбард, а отриману в ломбарді суму відрахує від залишку боргу. Позичальник погодився на це. Потерпіла заперечувала, щоб він забирав техніку. Наступного дня прийшов із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки припускав, що ОСОБА_12 не віддасть гроші, що необхідно буде забирати техніку велику за габаритами та необхідно було, щоб хтось допоміг у цьому.

За словами ОСОБА_5 , вони зайшли через калитку, собака потерпілої вибігла. Вони постукали в двері, їм відчинила дружина, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, ледве стояла на ногах. ОСОБА_5 сам пішов до чоловіка потерпілої, який лежав на дивані і сказав, що у нього не має грошей, що ОСОБА_5 може забирати техніку. Тоді ОСОБА_5 покликав інших з вулиці. Зазначив, що ніхто не штовхав потерпілу, він лише допомагав їй втриматись на ногах, адже вона була дуже п`яною. Він взяв плазмовий телевізор, ОСОБА_9 взяв ноутбук. Потім вони приїхали у ломбард, намагались закласти телевізор, однак його не прийняли одразу, оскільки не вистачало кабелів, тоді їм довелось повернутись, а потім знову в ломбард. Телевізор вони заклали у ломбард, а отримані за нього гроші розділили між собою. ОСОБА_5 зазначив також, що він написав розписку про те, що не має претензій до позичальника, що в якості повернення боргу був наданий телевізор.

За словами ОСОБА_5 , окрім телевізора та ноутбука він нічого не забирав.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 , пояснила, що це було 19 листопада, субота, приблизно о 16.00 год.

Вона зазначила, що спочатку ОСОБА_5 йшов вулицею, вона відкрила ворота, адже до неї повинен був прийти якийсь чоловік, ОСОБА_5 тоді йшов в сторону круга, привів собаку, зайшов у двір ОСОБА_7 та стояв біля порогу. Вони розмовляли, а потім ОСОБА_6 запросив ОСОБА_5 до них випити, оскільки у них була пляшка горілки. ОСОБА_7 зазначила, що вона із чоловіком запросили ОСОБА_5 до них випити за день народження її чоловіка, який був 17 листопада.

Вказала, що у них не було світла, замкнуло проводку, у зв`язку із чим одразу, що зникли телефони не помітили. ОСОБА_7 не бачила, як ОСОБА_5 їх забирав.

Однак вона разом з її чоловіком не викликали поліцію, оскільки їм було нізвідки зателефонувати, тому вони вирішили дочекатись ранку, оскільки до них точно приїде син, адже він не зможе додзвонитись до батьків через те, що телефони зникли.

Наступного дня, приблизно об 11 год. ранку, ОСОБА_7 сказала, що було три чоловіки, низенький чоловік переліз через паркан, відкрив калитку, куди зайшли ОСОБА_5 та ще один. Двох інших чоловіків ОСОБА_7 не знала та раніше ніколи не бачила.

Вона стояла на порозі свого домоволодіння. ОСОБА_5 сказав, що у нього є розписка, що чоловік потерпілої винен йому дванадцять тисяч гривень. На прохання ОСОБА_7 надати їй розписку, ОСОБА_5 зазначив, що розписка у нього, проте він її не показав. За словами ОСОБА_7 , чоловіки відсунули її рукою та зайшли у будинок, чоловік її лежав, напідпитку, бачив, що виносили з їхнього будинку речі, проте не чинив опір.

ОСОБА_5 витаскував дроти, штовхнув потерпілу на диван, що стояв поруч із комп`ютером, і сказав їй сидіти. Потерпіла зазначила, що ОСОБА_5 від`єднував дроти від ноутбука.

За її словами, вони ще взяли DVD, який стояв внизу біля телевізора, на тумбочці. Хто від`єднував дроти від DVD, ОСОБА_7 не бачила.

А третій повний за фігурою чоловік стояв біля телевізора та запитав у ОСОБА_5 , чи будуть вони забирати телевізор. ОСОБА_5 , сказав, що будуть, якщо донесуть.

ОСОБА_7 сиділа і думала, що нехай беруть все що завгодно, адже вона все одно буде звертатись до суду.

За словами потерпілої, вони від`єднали телевізор від дротів і забрали його. ОСОБА_7 зазначила, що, коли чоловіки забирали речі вони не сказали, що це за рахунок розписки. ОСОБА_5 не давав ОСОБА_7 жодної розписки про те забрав техніку.

Свідок ОСОБА_6 під час свого допиту в суді повідомив, що він разом із ОСОБА_7 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . В той день до їх будинку прийшов обвинувачений за для ремонту освітлення. Вони у трьох вживали алкогольні напої. Після чого свідок пішов відпочивати, а обвинувачений пішов з їх подвір`я. Про те що з будинку потерпілої ОСОБА_5 з двома невідомими чоловіками виніс речі свідку стало відомо від потерпілої. З обвинуваченим він знайомий не тривалий час та що у нього не було будь-яких фінансових зобов`язань перед ОСОБА_5 та жодної розписку він не надавав.
Свідок ОСОБА_13 , який під час допиту у суді повідомив, що його батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 мешкають у будинку АДРЕСА_2 . 20.11.2016 коли свідок не зміг додзвонитися до своїх батьків по жодному із телефонів то він почав хвилюватися та вирішив поїхав к ним до дому. У вечорі 20.11.2016 коли свідок приїхав до своїх батьків то потерпіла ОСОБА_7 розповіла, що чоловік на ім`я ОСОБА_14 вкрав усі мобільні телефони та після чого прийшов з двома невідомими чоловіками та вкрали із будинку телевізор, ноутбук, ДВД-плеер з домашнім кінотеатром, зарядний пристрій та ключі від автомобіля.
Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні надав пояснення, що у нього були дві папки ОСОБА_5 , в яких були документи, була копія паспорта та якась розписка. Колись ОСОБА_5 прийшов до ОСОБА_15 зі сваркою, влаштував скандал, оскільки був обурений, що ОСОБА_15 віддав якийсь документ без дозволу ОСОБА_5 . Йому відомо, що якийсь чоловік брав у ОСОБА_5 в борг велику суму грошей. Це ОСОБА_15 знає від сусіда. Він думає, що розписка, яка тоді була у документах має відношення до цієї ситуації. Більше ОСОБА_15 нічого не було відомо.

Свідок ОСОБА_16 , у судовому засіданні надав пояснення, що зустрів ОСОБА_5 , який сказав ОСОБА_16 , що йому не вистачає грошей, щоб доїхати додому, що він із дівчиною, що у нього паспорта не має. Тоді ОСОБА_5 сказав, щоб ОСОБА_16 заклав телефон, який останньому дав ОСОБА_5 у ломбард, а обвинувачений через три чотири дні віддасть та викупить з ломбарду телефон. ОСОБА_16 зазначив, що у нього тоді було водійське посвідчення при собі, паспорт, він у ломбарді «Скарбниця» і заклав кнопковий телефон, за який йому дали приблизно 100-150 грн. Гроші потім забрав ОСОБА_5 , а квитанція залишилась у ОСОБА_16 . ОСОБА_16 не цікавився у ОСОБА_5 , звідки цей телефон.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що йому зателефонував ОСОБА_17 і сказав, що його знайомому винні гроші, приблизно дванадцять тис. грн., що потрібна допомога. Вони домовились про зустріч. Коли вони зустрілись, ОСОБА_8 був з ОСОБА_5 , якому власне і винен був гроші якийсь чоловік. Однак через те, що гроші не віддавав, він повинен був віддати телевізор та комп`ютер. ОСОБА_9 зазначив, що ОСОБА_5 тоді він бачив вперше, а з ОСОБА_8 був знайомий раніше.

Вони пішли до цього чоловіка, шлях до якого показував ОСОБА_5 , проте калитка була закрита, тоді ОСОБА_5 переліз через паркан, відкрив калитку, випустив собаку, а чоловіки зайшли у двір.

ОСОБА_9 повідомив, що ОСОБА_5 зазначив, що на підтвердження того, що чоловік йому винен гроші, у нього була розписка, однак він її не показував. Потерпіла ж кричала, що жодних розписок та боргу у її чоловіка не було.

За словами ОСОБА_9 , ОСОБА_5 розпочав писати якусь розписку. Потім вони втрьох зайшли у дім. ОСОБА_9 зазначив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 штовхнули жінку на диван, а потім вони стали забирати телевізор. ОСОБА_8 та ОСОБА_5 забрали телевізор, а ОСОБА_9 ноутбук. Інших речей вони не забирали. Окрім жінки, у кімнаті знаходився ще чоловік, який спав на дивані. Цей чоловік, за словами ОСОБА_9 , не просинався, поки у будинку були ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 та забирали телевізор та ноутбук.

Також свідок ОСОБА_9 доповнив, що коли знаходилися на подвір`ї потерпілої, ОСОБА_5 писав розписку, зміст розписки він не знає. Потерпілій розписку ОСОБА_5 не віддавав, писав її на столі, папір йому дав ОСОБА_18 . Коли зайшли до будинку, забрали телевізор і ноутбук, вийшли з будинку, то ніяких документів потерпілій ОСОБА_5 не надавав.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні надав пояснення, що із ОСОБА_5 малознайомий. При зустрічі із ОСОБА_5 на Південному вокзалі, попросив про допомогу, та пояснив, що йому чоловік винен гроші, мається розписка, але борг не віддав, та ОСОБА_5 просить поїхати за місцем мешкання боржника, та забрати речі в частину погашення боргу. Зустрівшись вони на трамвайній зупинці, де був ОСОБА_9 . Під`їхали до будинку де жив ОСОБА_6 . Спочатку ОСОБА_5 переліз через паркан, та відкрив хвіртку, потім свідок та ОСОБА_9 зайшли в двір. ОСОБА_5 потерпілій пояснив, що її чоловік винен гроші, та він не віддає борг. На своєї копії паспорта ОСОБА_5 написав розписку, які речі він забрав. Коли вони зайшли в будинок ОСОБА_6 спав. Потерпіла не заперечувала, що ОСОБА_5 забирає телевізор. Після чого, винесли телевізор, та поїхали на таксі до ломбарду. Але потрібен був пульт та шнур від нього. ОСОБА_9 залишився з телевізором, а ОСОБА_5 зі свідком поїхали назад до ОСОБА_6 .. ОСОБА_5 зайшов до будинку к ОСОБА_6 , пояснив, що йому потрібен ще пульт та шнур від телевізора, потерпіла не заперечувала, та віддала, і вони повернулись до ОСОБА_9 . На ім`я свідка здали до ломбарду телевізор.
Винуватість ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 підтвердилась сукупністю доказів, встановлених під час судового розгляду.
Крім того, дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням до житла, що вчинене повторно.

Однак, суд не може погодитись з такою кваліфікацією дій обвинуваченого і це спростовується показами потерпілої, свідків, які сприймались безпосередньо під час судового розгляду.

Мотивуючи винуватість ОСОБА_5 , суд виходить з наявності відповідних документів, а саме розписки та досліджених у судовому засіданні доказів, які надані стороною обвинувачення :
- заява ОСОБА_13 про кримінальне правопорушення від 21.11.2016 року, згідно з якою останній просив прийняти міри до невідомих, які за адресою АДРЕСА_2 , заволоділи майном його батька ОСОБА_6 та матері ОСОБА_7 , шляхом відкритого заволодіння майном. (т.2 а.с. 37);
- протокол огляду місця події від 21.11.2016 року з фото таблицею, в ході якого потерпіла ОСОБА_7 вказала домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , тобто місце вчинення відносно неї кримінального правопорушення. (т.2 а.с.38-40,41-44);
- заява ОСОБА_7 про залучення її до провадження як потерпілого, згідно якої 20.11.2016 року близько 14 год. невідомий чоловік відкрито заволодів її майном в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 . (т.2 а.с.45)
- протокол пред`явлення особи для впізнання від 21.11.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_7 , з ілюстративним матеріалом, а також двох понятих. Під час проведення даної слідчої дії, потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що, вона зможе впізнати особу, яка вчинила відносно неї злочин, а саме 20.11.2016 року заволоділа її майном за адресою мешкання. Потерпіла серед осіб, які були представлені їй, вказала на особу під №2, а саме ОСОБА_19 (т.2 а.с. 47-49,50).
- протокол пред`явлення особи для впізнання від 21.11.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_7 , з ілюстративним матеріалом, а також двох понятих. Під час проведення даної слідчої дії, потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що, вона зможе впізнати особу, яка була разом з ОСОБА_5 та вчинила відносно неї злочин, а саме за статурою, рисами обличчя. Потерпіла серед осіб, які були представлені їй, вказала на особу під №2, а саме ОСОБА_8 (т.2 а.с. 56-58,59).
- протокол пред`явлення особи для впізнання від 21.11.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_7 , з ілюстративним матеріалом, а також двох понятих. Під час проведення даної слідчої дії, потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що, вона зможе впізнати особу, на ім`я ОСОБА_14 , який вранці 20.11.2016 заходив до неї додому, а саме за статурою, за рисами обличчя. Потерпіла серед осіб, які були представлені їй, вказала на особу під №4, а саме ОСОБА_5 (т.2 а.с. 60-62,63).
- оригінал специфікації № 1 до договору фінансового кредиту (прийняття закладу) у гр. ОСОБА_8 від 20.11.2016 року та договір страхування майна - телевізора LCD/LED. (т.2 а.с.64, 65);
- протоколу огляду місця події від 21.11.2016 року, в ході якого ОСОБА_8 надав специфікацію до договору фінансового кредиту та договір закладу майна № 518164088-ID 58470 від 20.11.2016 року (т.2 а.с.66-67);
- протокол огляду місця події від 21.11.2016 року, в ході якого ОСОБА_9 добровільно видав ноутбук Acer Acpire 5315-1А1G12 МІ з розпискою, до нього (т.2 а.с.68);
- постанова про визнання речових доказів від 21.11.2016 року, відповідно до якого ноутбук «Acer 5715 Z/5315 Series», та специфікація №1 до договору фінансового кредиту та договору закладу майна «518164088 від 20.11.2016 року та договір страхування майна, що знаходиться в заставі № С 518164088 від 20 листопада 2016 року визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження. (т.2 а.с.70);
- розписка ОСОБА_20 про отримання на зберігання ноутбука, гарантійним талоном до нього та посібник користувача (т.2 а.с.71,72-73);
- протокол пред`явлення особи для впізнання від 24.11.2016 року з ілюстративним матеріалом, за участю свідка ОСОБА_16 , а також двох понятих. Під час проведення даної слідчої дії, свідок ОСОБА_16 пояснив, що, він зможе впізнати чоловіка, за проханням якого він здав два мобільних телефони до ломбарду «ПТ ЕВ.РО.Ломбард. «ЕВ.РО.Фінанси ЛТД» в м. Харкові, а саме за рисами обличчя. Свідок серед осіб, які були представлені йому, вказав на особу під №2, а саме ОСОБА_5 (т.2 а.с.78- 80,81);
- договор № 732-16037909 від 19.11.2016 року, відповідно до якого, ломбард «Свіжа копійка» (№49) отримав від гр. ОСОБА_16 мобільний телефон Samsung С3322 Duos (т.2 а.с.83);
- висновок судово-товарознавчої експертизи № 13834/13838 від 22.12.2016 року, відповідно до якого, загальна ринкова вартість майна, вказаного в постанові про призначення експертизи, у урахуванням зниження якості від зносу, на дату оцінки, складала: 11485,00 грн. (т.2 а.с. 86-89).
- постанова про відмову в інкримінуванні частини викраденого майна від 26.12.2016 року, відповідно до якої, відмовлено в інкримінуванні ОСОБА_5 , крадіжки мобільного телефону «Nokia Lumia 800», мобільного телефону «Nokia Е 6», мобільного телефону Samsung S5250, бездротового модему «Peoplenet», ДВД-плеєра з домашнього кінотеатру «Panasonic SC-HT895» по кримінальному провадженню №0004170 від 21 листопада 2016 року. (т.2 а.с.91-92)
- розписка обвинуваченого ОСОБА_5 від 20.11.2016 року, що він забирає у ОСОБА_6 в рахунок боргу телевізор, оскільки той ухиляється від виконання боргових зобов`язань в сумі 12 тисяч грн. (т.2 а.с.97)
В обґрунтування неспроможності доводів сторони захисту про не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України і вичерпанням можливості їх отримати та закриття кримінального провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, суд приходить висновку, оцінивши всі вищенаведені докази у їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України доказана повністю.
Вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, і не викликають у суду сумнівів, тому суд кладе їх в основу вироку.
Верховний Суд колегією Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 20 березня 2018 року в справі № 753/11828/13-к указав, що у змагальному процесі повинні розглядатися не лише докази, які безпосередньо стосуються фактів справи, а й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти останніх.
В свою чергу, згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
Не зважаючи на не невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) за ч.2 ст.185 КК України, його вина повністю доводиться показаннями свідків, які є послідовними, логічними, не викликають у суду жодних сумнівів з точки зору їх достовірності та узгоджуються з іншими доказами у справі.
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 надані ним в суді, в яких він не визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), є непослідовними, не узгоджуються між собою, мають істотні розбіжності, а тому на думку суду є неправдивими.
Суд вважає заперечення обвинуваченим своєї вини способом захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення (злочин).
Так, по епізоду крадіжки тобто таємного викрадення чужого майна, що вчинене повторно, у вказаній частині суд відкидає показання обвинуваченого, оскільки вони суперечать зібраним доказам, зокрема свідок ОСОБА_16 у своїх показаннях, підтвердив, що на прохання ОСОБА_5 заклав телефон Samsung С3322 Duos у ломбард, який отримав від нього.
Суд приділив особливу увагу дослідженню, як доказу сторони обвинувачення, у судовому засіданні Договору № 732-16037909 від 19.11.2016 року, відповідно до якого, ломбард «Свіжа копійка» (№49) отримав від гр. ОСОБА_16 мобільний телефон Samsung С3322 Duos, об 19:58:35 год., що є в ньому зафіксованим, та переданий йому ОСОБА_5 (Специфікація).
Суд критично ставиться до показань обвинуваченого, оскільки вони спростовуються не тільки показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка виявила відсутність вказаної моделі телефону, тому як не бачила, що ОСОБА_5 його забирав, а помітила зникнення цього мобільного, тільки після того, коли останній залишив їх домоволодіння, зокрема, також показаннями свідка ОСОБА_16 про отримання кредиту від Заставодержателя.

Показання обвинуваченого в цій частині, суд розцінює як лінію захисту обвинуваченого, так як його доводи спростовані в суді усієї сукупністю вищезазначених доказів.
Таким чином, доводи обвинуваченого є необґрунтованими та висновків суду про доведеність його вини за ч.2 ст.185 КК України не спростовують.
За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05 квітня 2018 року в справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.
За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.
Таким чином, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення за ч.3 ст.186 КК України не знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, а в ході судового розгляду з`ясовано, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст.356 КК України, тобто самоправство, самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинені будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, обставини справи, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що його виправлення можливо, тому обирає передбачене санкцією статті закону, який передбачає відповідальність за вчинений злочин, покарання у виді арешту, та враховуючи, що на час розгляду справи минули строки, передбачені ст.49 ч.1 п.1 КК України, а обставини, передбачені ст.49 ч.2,3 КК України, відсутні, на підставі ст.74 ч.5 КК України від вказаного покарання звільняє.
Не зважаючи на те, що потерпілою обвинувачення було підтримано в раніше пред`явленому обсязі, виходячи із заяви ОСОБА_7 від 29.03.2017 року (т.1 а.с.76), яка просила судовий розгляд вказаного кримінального провадження проводити без її участі, в зв`язку з похилим віком та поганим станом здоров`я.
В подальшому у своїй заяві ОСОБА_7 від 17.05.2017 року, що є потерпілою по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, яка нею викладена власноруч, просить проводити судові засідання за її відсутності, у зв`язку із станом здоров`я та похилим віком, а під час вирішення питання щодо міри покарання, призначити її у виді позбавлення волі. (т.1 а.с.109)
Проте, суд, проаналізувавши всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, які є допустимими, належними та достовірними, в своїй сукупності достатніми та взаємопов`язаними, поза розумним сумнівом доводять причетність обвинуваченого до вчинення злочинних дій, дійшов висновку про винуватість ОСОБА_5 в інкримінованому йому прокурором злочині за ч.2 ст.185 КК України та з врахуванням вищевказаного аналізу доказів, суд вважає позицію потерпілої, якою підтримано обвинувачення в раніше пред`явленому обсязі за ч.3 ст.186 КК України, недоведеною, дослідженими під час судового розгляду доказами.

З вивчення даних про особу ОСОБА_5 вбачається, що він раніше судимий, працює не офіційно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не одружений, має неповнолітнього сина на утриманні, мати якого була позбавлена батьківських прав, за місцем проживання характеризується задовільно.
Разом з цим, суд враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який є злочином середньої тяжкості, дані про його особу та відсутність обставин, які визнані судом такими, що пом`якшують його покарання, а також те, що ОСОБА_5 засуджується за скоєння злочину, який він вчинив до постановлення вироку Ленінським районним судом м. Харкова від 27.12.2016 року, вважає за можливе до остаточно призначеного покарання за сукупністю злочинів застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_7 заявлений цивільний позов на суму 16000 грн., яка незважаючи на її неодноразові виклики, до суду не з`явилася, за даними адресно-довідкового відділу ГУДМС УДМС України в Харківській області зареєстрованою не значиться, за адресою: АДРЕСА_2 орендувала житло разом з чоловіком ОСОБА_6 , що був свідком, який помер у вересні 2017 року. З жовтня 2017 року ОСОБА_7 проживає в м.Черкаси.
Враховуючи, що потерпіла до суду не з`явилася і не повідомила суду про нове місце проживання відповідно до ч.1 ст. 326 КПК України суд залишає позов ОСОБА_7 без розгляду, що не позбавляє її права звернутися до суду з позовною заявою в порядку цивільного судочинства.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,373,374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ст.356 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки,
- за ст.356 КК України у виді арешту на строк три місяці, від якого на підставі ст.74 ч.5 КК України звільнити в зв`язку з закінченням визначених ст.49 ч.1 п.1 КК України строків давності.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання, визначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2016 року за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, зарахувавши до нього повністю відбуте покарання за вищевказаним вироком суду.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 від відбуття призначеного йому за вироком покарання звільнити з іспитовим строком 2 (два) роки.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Цивільний позов ОСОБА_7 на суму 16000 грн. матеріальної шкоди залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №13834/13838 від 22.12.2016 року виконаної ХНДІСЕ ім.проф.М.С.Бокаріуса в сумі 704 грн. 80 коп.
Речовий доказ: ноутбук марки «Acer 5715 Z/5315 Series», після набрання вироком законної сили вважати повернутим потерпілій.
Копію вироку вручити прокурору і засудженому негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Суддя: