Справа № 740/6458/19
Провадження № 1-кп/740/179/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора- ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ніжині Чернігівської області кримінальне провадження по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гадяч Полтавської області, громадянина України, раніше не судимого в порядку ст.89 КК України, який не працює, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Куйбишев Російської Федерації, громадянина України, раніше не судимого в порядку ст.89 КК України, який не працює, знятий з реєстраційного обліку, проживає по АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.11.2019 близько 09.30 год ОСОБА_4 разом зі ОСОБА_5 перебували в приміщенні кафе «Глорія» за адресою: Чернігівська область, м.Ніжин, вул.Вокзальна, 2, де розпивали спиртні напої спільно з потерпілим ОСОБА_8 .
У зв`язку з відмовою ОСОБА_8 придбати ще спиртних напоїв ОСОБА_5 вступив у злочинну змову з ОСОБА_4 , після чого наніс один удар в область голови потерпілому ОСОБА_8 , який не спричинив тілесних ушкоджень і від якого він впав на підлогу, а в подальшому ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, відкрито викрали з кишені ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 6A» вартістю 1 840 грн та гаманець з грошима в сумі 180 грн, а саме: ОСОБА_5 витягнув з кишені вищевказане майно потерпілого та передав його ОСОБА_4 .
Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_4 залишили приміщення кафе «Глорія» з викраденим майном та зникли з місця вчинення кримінально правопорушення, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 2 020 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю і показав, що познайомився зі ОСОБА_5 ввечері 23.11.2019 в м.Києві, а по проїзді до м.Ніжина по ул.Вокзальній вкафе «Глорія» спільно розпивали спиртні напої з потерпілим ОСОБА_8 , який відмовився придбавати спиртні напої, після чого ОСОБА_5 наніс йому удар в область голови, а коли потерпілий упав, то витягнув з його кишені мобільний телефон та гаманець з грошима, які передав йому. Цього ж дня його було затримано працівниками поліції. Потерпілому він відшкодував матеріальну та моральну шкоду, в скоєному щиро кається.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю і показав, що 23.11.2019 вкафе «Глорія» в м.Ніжиніпід час спільного розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_4 до них приєднався раніше незнайомий їм ОСОБА_8 , який відмовився придбавати спиртні напої, після чого він ударив його один раз кулаком в область голови, від чого потерпілий упав, а він витягнув з його кишені мобільний телефон та гаманець з грошима, які передав ОСОБА_4 . Потерпілому він відшкодував матеріальну та моральну шкоду, в скоєному щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив показання обвинувачених відносно фактичних обставин справи під час спільного розпивання спиртних напоїв в кафе «Глорія» 24.11.2019, нанесення йому удару ОСОБА_5 та заволодіння його мобільним телефоном і грошима. Шкода йому повністю відшкодована обвинуваченими і він просив їх не карати.
Крім визнання вини обвинуваченими, їх вина підтверджується також іншими доказами, які суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним досліджувати стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачені та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доказана повністю і їх дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

При вирішенні питання щодо обрання обвинуваченим покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким, особу винного, який раніше не судимий в порядку ст.89 КК України, обставини, які пом`якшують покарання, - щире каяття, добровільне відшкодування збитків, наявність непрацездатної матері, яка є інвалідом 2 групи, обставини, які обтяжують покарання, - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у межах санкції ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким, особу винного, який раніше не судимий в порядку ст.89 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, добровільне відшкодування збитків, наявність матері інваліда 2 групи, обставини, які обтяжують покарання, - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, а також думку потерпілого, досудову доповідь органу пробації про те, що його виправлення без позбавлення або обмеження волі можливе, яка не є вирішальною для суду, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у межах санкції ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі.

Суд наділений правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбуття, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів.
Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані в сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
З урахуванням вищевикладених даних щодо особиобвинуваченого ОСОБА_4 , його пасивної ролі у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення- те, що він не наносив удари потерпілому і не витягував з його кишені мобільний телефон та гаманець з грошима, досудову доповідь органу пробації про можливість його виправлення без позбавлення або обмеження волі, наявність міцних соціальних зв*язків, надання захисником письмового зобов*язання фізичної особи-підприємця про працевлаштування ОСОБА_4 , а також з урахуванням думки потерпілого, позиції сторони обвинувачення, висловлену прокурором, про застосування відносно ОСОБА_4 ст.75 КК України при призначенні покарання, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання, тому на підставі ст.75 КК України його необхідно звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та визначенням іспитового строку, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов*язки.
Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винних і попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.
Згідно ч.2 ст.124 КПК України витрати на залучення експертів в сумі 471 грн 03 коп. підлягають стягненню солідарно з обвинувачених на користь держави.

Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три ) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов*язки:

періодично з*являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 змінити з тримання під вартою на домашній арешт та заборонити йому залишати місце свого проживання по АДРЕСА_3 у нічний час доби з 22-00 години до 06-00 години та негайно звільнити його з- під варти в залі судового засідання.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох ) років позбавлення волі.
У строк відбування покарання зарахувати строк затримання та перебування під вартою і початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 24 листопада 2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судові витрати за проведення експертизи у сумі 471 (чотириста сімдесят одну) грн 03 коп. на користь держави.
Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 6A», гаманець, які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Ніжинського ВП ГУНП, - повернути потерпілому ОСОБА_8 за належністю та зняти з них арешт;
біометричний паспорт ОСОБА_8 , дві банківські картки «ПриватБанк», картка від стартового пакету «ВФ Україна», передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , -залишити у нього за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою,- з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Головуюча суддя ОСОБА_1