Справа № 570/5536/19
номер провадження 1-кп/570/105/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0001414 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Клевань Рівненського району Рівненської області, громадянина України, який має базову загальну середню освіту, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , який є раніше судимим:
- 03 липня 2019 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 28 жовтня 2019 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, перебуваючи у громадському місці, на території магазину «Смак», під літнім накриттям, що знаходиться за адресою: вул. Євгенії Наумець 2А, с. Дерев`яне Рівненського району Рівненської області, маючи раптово виниклий умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, усвідомлюючи, що за його протиправними діями спостерігають потерпілий та сторонні особи, з лівої кишені куртки ОСОБА_6 , відкрито викрав належний останньому мобільний телефон марки «Doogee X100», вартістю 1382 гривні 12 копійок, після чого із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, тим самим заподіяв потерпілому майнову шкоду на вищевказану суму.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України не визнав, проявивши каяття лише в останньому слові. В судовому засіданні зазначив, що злочину не вчиняв. Від дачі показань відмовився із надуманих причин (тому, що не виспався). Однак в ході судового розгляду повідомив, що мобільний телефон «Doogee X100» йому віддав потерпілий за борги свого брата.
Захисник в судових дебатах без будь-якої мотивації просила при призначенні покарання її підзахисному застосувати положення ст. 69 КК України, послалася лише на те, що не готувалася до судових дебатів.
В ході судового слідства був допитаний потерпілий та свідки події, які дали наступні показання.
Потерпілий ОСОБА_6 суду повідомив, що 28 жовтня 2019 року близько обіду мав зустріч із обвинуваченим ОСОБА_4 , та знайомими дівчатами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В якийсь момент ОСОБА_4 попросив дівчат залишити їх наодинці. Коли вони із ОСОБА_4 залишилися одні в бесідці магазину, ОСОБА_4 забрав зі столу його мобільний телефон «Doogee X100». Дозволу ОСОБА_4 забирати мобільний телефон він не надавав, просив повернути. Однак, ОСОБА_9 із телефону вийняв сім карту, яку кинув на стіл, та пішов у невідомому напрямку, при цьому погрожував завдати йому тілесних ушкоджень у разі повідомлення правоохоронним органам. Телефон «Doogee X100» за місяць до події йому купила рідна бабця, як подарунок на день народження. На запитання суду щодо знайомства та сосунків із обвинуваченим потерпілий зазначив про дружні відносини із ОСОБА_4 та відсутність претензій матеріального характеру, однак вказав, що телефон йому не повернуто, та кошти за нього не відшкодовано.
Показання потерпілого в частині відкритого викрадення мобільного телефону зі столу ОСОБА_4 спростовуються слідчим експериментом із потерпілим (під час якого останній вказує на викрадення мобільного телефону із карману його куртки) та безпосередніми показаннями очевидців події ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (які також підтвердили факт викрадення телефону із куртки потерпілого ОСОБА_10 ).
Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були очевидцями даної події. Суду дали наступні пояснення. ОСОБА_7 розповіла, що 28 жовтня 2019 року близько обіду із ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_11 вони прогулювалися по смт. Клевань Рівненського району. До них під`їхав обвинувачений ОСОБА_4 , якого вона раніше декілька раз бачили у селі. Спочатку вони розмовляли усі разом, а потім обвинувачений ОСОБА_4 попросив її та ОСОБА_8 відійти, бо мав розмову із потерпілим ОСОБА_6 наодинці. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 залишилися у бесідці магазину, а вони відійшли та стали за рогом магазину, приблизно на відстань 10 кроків. Із-за цікавості стали спостерігати за хлопцями. Саму розмову чути не було, однак точно бачили, що ОСОБА_4 спочатку розмовляли, потім обвинувачений відійшов від потерпілого ОСОБА_6 на декілька кроків, тоді через мить повернувся назад та із карману куртки останнього викрав мобільний телефон, який був у ОСОБА_6 , після чого сів на маршрутку та поїхав у невідомому напрямку. Коли дівчата підійшли до ОСОБА_6 то він був розстроєний, розказував, що обвинувачений під якимось видуманим приводом забрав його мобільний телефон, який йому подарувала його рідня бабуся. Аналогічні показання суду надала свідок ОСОБА_8 .
Також в судовому засідання був допитаний свідок ОСОБА_12 . Суду розповів, що він є братом ОСОБА_6 . Дійсно має боргові зобов`язання перед ОСОБА_4 , яких не виконав - не сплатив йому 1 000 гривень, однак домовленості про повернення коштів його братом ОСОБА_6 обвинуваченому ОСОБА_4 у нього не було, робити це свого двоюрідного брата ОСОБА_6 він не просив. Таким чином показання свідка ОСОБА_13 спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що мобільний телефон йому було надано за борги потерпілим ОСОБА_6 .
Також свідок ОСОБА_14 , яка є рідною бабусею потерпілого, повідомила, що подарувала своєму онуку мобільний телефон «Doogee X100» на передодні його дня народження, який купувала новим. Зазначила, що 28 жовтня 2019 року до неї із невідомого телефону подзвонив онук ОСОБА_6 та повідомив, що мобільний у нього викрав ОСОБА_4 . Також зазначила, що після звернення до правоохоронних органів за вказаним фактом до неї неодноразово телефонував обвинувачений ОСОБА_4 , який повідомляв, що якщо не заберуть заяву з поліції, то спалить хату. У викраденні телефону підозрює ОСОБА_15 .
Вказані обставини вчинення грабежу ОСОБА_4 та його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується також дослідженими в судовому засіданні доказами.
Заява потерпілого від 04.11.2019 (а.с. 10) про відкрите викрадення його мобільного телефонну саме ОСОБА_4 , яку він подав слідчому із зазначенням, що викрадення відбулося із кишені куртки потерпілого.
Слідчий експеримент із потерпілим (а.с.16-23), на якому останній відтворив обставини викрадення телефону обвинуваченим ОСОБА_4 28.10.19. Підтверджується, що викрадення відбулося у його присутності, та із кишені куртки. Він бачив, як обвинувачений викрадає його телефон «Doogee X100».
Протоколи огляду речей - коробки та чеку до мобільного (а.с. 24-30), які надані добровільно потерпілим, свідчать, що саме цей телефон «Doogee X100» було викрадено, а також потерпілий предоставив сім-карту (а.с. 45-47) від оператора «Київстар» (яку після викрадення телефону ОСОБА_4 вийняв та кинув на стіл). Вказаний огляд узгоджується із показаннями свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 про те, що саме обвинувачений ОСОБА_4 забрав телефон «Doogee X100» і вийняв сім-карту із нього, кинувши її на стіл.
Висновок судової товарознавчої експертизи № 3.2-1050/19 від 11.11.2019 (а.с. 34-39) вказує на вартість викраденого майна - телефону «Doogee X100», яка відповідає сумі збитку, зазначеного у обвинувальному акті.
Відповідь із ломбарду (а.с. 49) вказує на те, що 28.10.2019 о 16 годині 11 хвилин ОСОБА_4 на своє ім`я здав мобільний телефон «Doogee X100», імеі якого відповідає імеі коробки наданій потерпілим ОСОБА_6 слідчому, що належить по матеріалах справи потерпілому. Факт здавання мобільного телефону обвинуваченим у ломбард та подальше неповернення цього телефону обвинуваченому свідчить про небажання відшкодування заподіяної шкоди потерпілому.
Вирок Рівненського районного суду від 03.07.2019, яким останнього засуджено за ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК звільнено із іспитовим строком вказує на те, що злочин обвинувачений вчинив повторно, під час іспитового строку.
Дані, які характеризують ОСОБА_4 вказують на те, що обвинувачений характеризується негативно, має незняту та непогашену судимості.
Суд погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_4 , які полягали у повторному відкритому викраденні чужого майна, за ч.2 ст. 186 КК України.
В своєму виступі в судових дебатах обвинувачений частково визнав свою вину, а під час останнього слова повністю визнав себе винним та підтвердив фактичні обставини у справі.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, врахувавши показання свідків, дослідивши докази, а також беручи до уваги матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлені. Слід зазначити, що щире каяття характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Під активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги у встановленні невідомих їм обставин справи. ОСОБА_4 під час судового розгляду своє вини у вчиненому злочині не визнавав, будь-якого розкаяння у вчиненому не висловлював, вибачення за скоєне у потерпілого не попросив, завданих збитків не відшкодував. Обтяжуючих покарання обставин прокурором не заявлено, а судом не встановлено.
Суд критично відноситься до прохання захисника призначити обвинуваченому покарання відповідно до положень ст. 69 КК України, нижче нижчої межі, оскільки судом не встановлено жодної пом`якшуючої покарання обставини. Також суд вважає, що підставою для застосування положень ст. 69 КК України не може бути наявність складних сімейних обставин, зокрема відсутність місця проживання ( як заявила захисник).
За положеннями ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочином.
Виходячи з наведених негативних характеристик обвинуваченого, зважаючи на те, що він вказаний злочин вчинив повторно під час іспитового строку суд погоджується з пропозицією прокурора щодо призначення покарання та приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства. Враховуючи думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити покарання, наближене до нижньої межі санкції.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Рівненського районного суду Рівненської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України від 03 липня 2019 року. Остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді позбавлення волі строком на чотири роки один місяць.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, але на строк не більше двох місяців, залишити попередній у виді тримання під вартою.
В строк відбутого покарання засудженому ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 11 лютого 2020 року.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 11 лютого 2020 року.
Речові докази по справі картонну коробку чорного кольору з наявним маркуванням «Doogee X100» з гарантійним талоном, заяву приєднання та два аркуші інструкції, сім-картку мобільного оператора «Київстар» залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1