Справа №583/2632/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/271/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Шахрайство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Сумського апеляційного суду перебуває кримінальне проведення за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_6 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 листопада 2019 року, відносно ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

До початку апеляційного розгляду від представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить обвинуваченій ОСОБА_9 , а саме двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення цивільного позову в розмірі 350 000 грн.

Своє клопотання представник потерпілої мотивував тим, що обвинувачена ОСОБА_9 , на даний час, намагається відчужити належну їй квартиру за вказаною адресою, у зв`язку з чим вона звернулася до суду з позовом про скасування заборони та припинення обтяження на нерухоме майно.

Належним чином повідомлені про час та місце розгляд клопотання обвинувачена ОСОБА_9 та її захисник адвокат ОСОБА_10 не з`явилися, не з`явились також і представник потерпілої адвокат ОСОБА_11 та прокурор, які подали до суду клопотання про вирішення питання щодо накладення арешту на майно, без їх участі. Таким чином, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання проведено без участі всіх учасників кримінального провадження.

Тому вивчивши матеріали кримінального провадження в межах клопотання про накладення арешту на майно, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілою ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов, в якому просила стягнути з обвинуваченої ОСОБА_9 в рахунок відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок злочинних дій 652 000 грн. (т. 1, а.п.7-8).

Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 листопада 2019 року, ОСОБА_9 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, та призначено їй покарання за цим законом у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_9 на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 350 000 грн.

Учасники кримінального провадження не погодились із зазначеним вироком та оскаржили його і 24 грудня 2019 року було відкрите апеляційне провадження, однак до теперішнього часу 22.06.2020 року кримінальне провадження в апеляційному суді не розглянуте в зв?язку з клопотаннями обвинуваченої.

Разом з тим, як вбачається з клопотання представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 , та з наданих ним до апеляційного суду витягів з державного реєстру речових прав на нерухому майно та інформації з сайту «Судова влада» обвинувачена ОСОБА_9 намагається відчужити належну їй квартиру, оскільки звернулася до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою про скасування заборони та припинення обтяження на нерухоме майно. Провадження за цим позовом судом було відкрито і справи призначена до розгляду.

Згідно ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 131 КПК України також передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч. 6 ст. 170 КПК України).

У відповідності до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Встановлено, що ОСОБА_9 на праві приватної власності належить двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 47,9 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м.

Враховуючи те, що існує реальна можливість подальшої реалізації квартири обвинуваченою третім особам, що в свою чергу можу утруднити виконання рішення суду, в разі вступу його в законну силу, в частині стягнення з обвинуваченої завданої майнової шкоди, колегія суддів прийшла до висновку, що є підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а клопотання представника потерпілої підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів вважає, що достатнім для забезпечення прав потерпілої буде вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді заборони ОСОБА_9 вчиняти дії по відчуженню належної їй на праві власності квартири.

Такий вид забезпечення кримінального провадження є співмірним з заявленими позовними вимогами та не порушуватиме прав як власника так і осіб в користуванні яких дане майно на даний час перебуває.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 372 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Клопотання представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: на двокімнатну квартиру загальною площею 47.9 кв.м, житловою площею 28.2 кв.м, розташовану на 3 поверсі 9 поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності на підставі договору дарування належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом заборони ОСОБА_9 вчиняти дії по відчуженню зазначеної квартири.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора, який підтримував публічне обвинувачення в суді першої інстанції прокурора Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_12 .

Копії даної ухвали направити всім учасникам кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4