Житомирський апеляційний суд
Справа №296/944/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 03 лютого 2020 року,
за участю: прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою змінити обраний судом запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 на заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 42040 грн.
Звертає увагу на те, що слідчий суддя, визначаючи максимальний розмір застави, не врахувавши ряд обставин, зокрема, що його підзахисний вперше притягується до кримінальної відповідальності, вже майже п`ять років перебуває у шлюбі, має постійне місце проживання, страждає на ряд захворювань.

З урахуванням цього вважає, що слідчий суддя безпідставно визначив максимальну суму застави.

Зазначає, що на час затримання його підзахисного ОСОБА_7 даних про те, що останній може якимось чином завадити проведенню розслідування, вчиняти злочинні дії (тиск) стосовно свідків чи інших учасників кримінального провадження, буде намагатися іншим чином уникнути кримінальної відповідальності, досудовим слідством здобуто не було, тобто суспільної небезпеки він не становить.

Згідно оскарженої ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 03 лютого 2020 року клопотання старшого слідчого спеціальної поліції слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_10 у кримінальному провадженні 0000306 від 30.08.2019 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , - задоволено. Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 01 квітня 2020 року до 10 год. 10 хв. Визначено розмір застави, 80 вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 168160 гривень.

Встановлено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави до 01 квітня 2020 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника та підозрюваного на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Виходячи з вимог ст.370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.
Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.
Норми ст.177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, дотримався вимог ст.ст. 132, 176-178, 183, 194 КПК України.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим управлінням ГУНП в Житомирській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306 30.08.2019, за підозрою ОСОБА_11 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

Згідно змісту клопотання органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин, 02.03.2015 військовослужбовець військової служби за контрактом старший технік штабу 10 мобільного прикордонного загону старший сержант ОСОБА_7 , проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, всупереч вимогам ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України, які зобов`язують військовослужбовця неухильно дотримуватись вимог військових статутів та наказів командирів, діючи з прямим умислом, бажаючи ухилитись від виконання обов`язків військової служби, без поважних причин, не з`явився з відпустки на військову службу у вказану військову частину та переховувався на території Російської Федерації. У зв`язку з цим, Дарницьким УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, та оголошено у розшук.

За вищевказаних обставин, перебуваючи у невстановленому слідством місці на території Російської Федерації, у невстановлений слідством час та день липня-серпня 2019 року, у ОСОБА_12 та його дружини ОСОБА_11 виник спільний злочинний умисел, направлений на підбурювання певної особи до надання службовій особі Державної міграційної служби України неправомірної вигоди, з метою виготовлення паспорта громадянина України із вигаданими анкетними даними з фотокарткою ОСОБА_7 , з можливістю подальшого виготовлення документів для виїзду за кордон ОСОБА_7 під вигаданими анкетними даними.

Реалізуючи свій спільний з ОСОБА_7 злочинний умисел, 15.08.2019 близько 16 год. ОСОБА_11 , перебуваючи в приміщенні кафе «Пивас», яке знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Чуднівська, 96, зустрілась з ОСОБА_13 (особа за зміненими анкетними даними, відповідно до ст.ст. 15,20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») далі - особа зі зміненими анкетними даними) та в ході розмови попросила його сприяння у виготовленні паспорта громадянина України з вигаданими анкетними даними з фотокарткою її чоловіка ОСОБА_7 .

У подальшому, 16.08.2019 у невстановлений слідством час, ОСОБА_11 , продовжуючи свій спільний з ОСОБА_7 злочинний умисел, направлений на підбурювання ОСОБА_13 (особа зі зміненими анкетними даними) шляхом умовляння та підкупу, в ході телефонної розмови запропонувала останньому надання 300 доларів США, з метою подальшої передачі їх службовій особі Державної міграційної служби України для виготовлення паспорта громадянина України із вигаданими анкетними даними з фотографією ОСОБА_7 .

У свою чергу, ОСОБА_7 , діючи в межах спільного злочинного умислу зі ОСОБА_11 , 16.08.2019 у достовірно невстановлений слідством час, перебуваючи на території Російської Федерації, засобами електронного зв`язку надіслав на електронну поштову адресу, яка використовується ОСОБА_13 (особа зі зміненими анкетними даними) свій фотознімок, з метою подальшого його розміщення на паспорті громадянина України з вигаданими анкетними даними.

Продовжуючи діяти в межах спільного злочинного умислу з ОСОБА_7 , 27.09.2019 за невстановлених слідством обставин ОСОБА_11 , у зв`язку із перебування поза межами України, домовилась із ОСОБА_14 , який не був обізнаний про злочинні наміри групи, про надання ОСОБА_13 (особа зі зміненими анкетними даними) грошових коштів в сумі 7 250 грн., що еквівалентно 300 доларам США.

У свою чергу, ОСОБА_14 , не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , 27.09.2019, перебуваючи у невстановленому слідством місці, перерахував на банківський рахунок ОСОБА_13 (особа зі зміненими анкетними даними) об 11 год. 38 хв. 5200 грн., о 18 год. 27 хв. 1000 грн. та о 19 год. 18 хв. 1050 грн., всього на загальну суму 7250 грн.

У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_11 , починаючи з 19 січня 2020 року, перебуваючи в м. Житомирі шляхом умовляння в ході особистого спілкування, підбурювала ОСОБА_13 (особа зі зміненими анкетними даними) до надання неправомірної вигоди в сумі 7250 грн. службовій особі Державної міграційної служби України, з метою виготовлення паспорта громадянина України із вигаданими анкетними даними з фотографією ОСОБА_7 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_7 з відома та згоди ОСОБА_11 , розуміючи про надання ОСОБА_13 (особа зі зміненими анкетними даними) неправомірної вигоди службовій особі Державної міграційної служби з метою виготовлення паспорта громадянина України із вигаданими анкетними даними з фотографією ОСОБА_7 , 01.02.2020 близько 10 год. 10 хв. прибув до Корольовського РВ м. Житомира УДМС України в Житомирській області за адресою: м. Житомир, пров. Львівський, 5, де звернувся до головного спеціаліста зазначеного РВ УДМС ОСОБА_15 , який залучений до конфіденційного співробітництва з правоохоронними органами, від якого отримав паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з фотокарткою ОСОБА_7

01.02.2020 о 10 год. 10 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 369 КК України, у порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_7 було затримано.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_13 від 04.09.2019; протоколами допитів свідка ОСОБА_13 від 04.09.2019; протоколом огляду предмету від 04.09.2019; протоколом огляду від 30.09.2019; роздруківкою про рух коштів по картці AT «Універсал БАНК»; протоколом огляду, помічення та вручення ОСОБА_15 , для використання в ході контролю за вчиненням злочину, несправжнього (імітаційного) засобу - паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з фотокарткою ОСОБА_7 ; інформацією з Інтернет-сайту МВС України про перебування у розшуку ОСОБА_7 ; витягом з ЄРДР за №0000044 від 03.04.2015, відповідно до якого ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 01.02.2020; протоколом проведення НСРД - аудіо-, відеоконтролю ОСОБА_11 ; протоколом освідування особи від 01.02.2020.

Прийняте рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя правильно мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, на початковій стадії досудового розслідування, не встановлено всіх доказів у провадженні, обставини вчинення інкримінованого злочину, з використанням методів конспірації, а також те, що підозрюваний ОСОБА_7 фактично переховувався на території Російської Федерації, останній також є підозрюваним у іншому кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 408 КК України, в межах якого ухвалою слідчого судді від 28.05.2019 надавався дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою приводу для розгляду клопотання про тримання під вартою.

Взято до уваги, дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який є учасником бойових дій, одружений, однак постійного місяця проживання не має, офіційно не працює, раніше під час несення військової служби нагороджувався грамотами Державної прикордонної служби, однак з урахуванням встановлених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України у сукупності з обставинами вчинення та тяжкістю злочину у вчиненні якого ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.
Рішення слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.
Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що, за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).
Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).
При перевірці обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, що заперечується в апеляційній скарзі захисником, апеляційний суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Так, підставами взяття під варту виступають, спочатку докази, що викривають особу у вчиненні злочину, достатні для пред`явлення звинувачення, а у виняткових випадках запобіжний захід може бути застосований при недостатності доказів для пред`явлення звинувачення, але за умови даних, які вказують на причетність особи до вчиненого злочину.
Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, на думку апеляційного суду, виключає можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування, по даній конкретній справі, з урахуванням особи підозрюваного ОСОБА_7 та тяжкості можливого покарання, яке загрожує у разі доведеності вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за вироком суду, наявності ризику, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та захисником в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо застосування щодо підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, визначивши необхідний її розмір - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а тому апеляційні вимоги сторони захисту в цій частині є безпідставними.
При цьому, всі викладені захисником апеляційні доводи були об`єктом дослідження при обранні підозрюваному запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги на зміну запобіжного заходу не встановлено.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 03 лютого 2020 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01 квітня 2020 року до 10 год. 10 хв., з визначенням застави в розмірі 168160 грн. (80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб), - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :