Справа № 138/283/20
Провадження №:1-в/138/23/20

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2020 року м.Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Могилів-Подільської ВК-114 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду, в режимі відеоконференцїї з Державною установою «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)», клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Перепільченці Шаргородськго району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, до засудження не працюючого, вперше засудженого 05.05.2014 Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.125, ст.75, ст.76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, вироком Апеляційного суду Вінницької області від 14.07.2014 скасовано іспи-товий строк і ухвалено вважати засудженим за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі

ВСТАНОВИВ:
31.01.2020 засуджений ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді виправних робіт, посилаючись на те, що він став на шлях виправлення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив замінити невідбуту частину покарання більш м`яким у виді виправних робіт. Зазначив, що він став на шлях виправлення, оскільки працює і має бажання працювати надалі, має 5 заохочень та жодного стягнення.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що заміна покарання на виправні роботи є занадто м`якою мірою покарання для засудженого.
Представник ВК №114 заперечував проти задоволення клопотання засудженого, зазначивши, що останній стає, але ще не став на шлях виправлення та не довів його.
Дослідивши зміст клопотання з доданими та витребуваними матеріалами, в тому числі матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку останнього, прокурора і представника установи виконання покарань, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Частина 1 статті 57 КК України передбачає, що покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.
ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.121 КК України, який є умисним тяжким злочином, до 5 років позбавлення волі, відбуває покарання з 23.07.2017 і станом на 21.02.2020 відбув більше ніж 1/2 строку: 2 роки 6 місяців 28 днів, до відбуття залишилось 2 роки 5 місяців 2 дні.

За місцем відбування покарання ОСОБА_5 характеризується посередньо, однак вка-зана характеристика не в повній мірі відповідає матеріалам особової справи даного засудженого. Так, в матеріалах особової справи відсутні документи, які б підтверджували викладене в характеристиці те, що ОСОБА_5 не завжди має охайний зовнішній вигляд, не завжди приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Представник установи в судовому засіданні теж не зміг підтвердити вказані обставини. Разом з тим в характеристиці зазначено і це підтверджено матеріалами особової справи засудженого, що за час відбування покарання стягнення відносно нього жодного разу не застосовувалися, натомість він 5 разів заохочувався правами начальника установи за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки: двічі в 2018 році, двічі в 2019 році та один раз в 2020 році, що свідчить про системність в прагненні ОСОБА_5 до виправлення. В установі він працевлаштований в майстерні робітником стрічкової пилорами, до праці відноситься добре, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу, підтримує соціально-корисні зв`язки з дружиною, братом, донькою та сином, на профілактичних обліках в установі не перебуває.

Згідно наданих суду документів, перевірених органом пробації за місцем знаходження СФГ «ДАР» с.Плебанівка Шаргородського району Вінницької області, дане господарство зобов`язу-ється прийняти ОСОБА_5 на посаду підсобного робітника із місячною заробітною платою не нижче мінімальної встановленої законодавством України.

Усе вказане дає суду підстави вважати, що засуджений став на шлях виправлення і заслуговує на заміну не відбутої частини основного покарання більш м`яким у виді виправних робіт з відрахуванням із суми заробітку засудженого 20 % (двадцяти відсотків) в доход держави.

Керуючись ст.57, 82 КК України, ст.537 ч.1 п.3, ст.539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Замінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 невідбуту частину покарання згідно вироків Шаргородського районного суду Вінницької області від 05.05.2014 та Апеляційного суду Вінницької області від 14.07.2014 у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді виправних робіт на строк 2 (два) роки з відрахуванням із суми заробітку засудженого 20 % (двадцяти відсотків) в доход держави.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1