Справа № 761/699/20
Провадження № 1-кс/761/1227/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна

в с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

На обґрунтування доводів клопотання заявник зазначає, що СУ ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000908 від 29.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, в рамках якого ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.11.2019 накладено арешт на автомобіль марки «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_1 , що був вилучений 29.10.2019 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та який належить ОСОБА_3 .

Заявник вважає, у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба, оскільки на разі у кримінальному провадженні №0000908 з автомобілем проведені всі необхідні експертизи, а також те, що ОСОБА_3 не є підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні, а арешт належного йому майна порушує Конституційні права останнього.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином та завчасно, причини неявки суду не відомі.

Слідчий суддя, заслухавши думку заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, а також матеріали що слугували підставою для арешту майна, дійшов до наступного висновку.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.11.2019 в рамках кримінального провадження №0000908 від 29.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України накладено арешт на автомобіль марки «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Як вбачається з ухвали слідчого судді від 06.11.2019, підставою для накладення арешту слугувало те, що спірний автомобіль, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, що будуть використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, тобто арешт накладено на підставі ч.3 ст.170 КПК України, з метою збереження речових доказів, оскільки таке майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Проте, як у клопотанні про скасування арешту майна так і в судовому заявником не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, а також відсутні данні, що спірний автомобіль втратив статусу речового доказу.

Доводи заявника про те, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 не є підозрюваним не спростовують висновку слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, зокрема тому, що арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При цьому, постановою старшого слідчого з ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 від 30.10.2019 автомобіль марки «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали та матеріали, які слугували підставою для накладення арешту на спірне майно, слідчий суддя приходить до висновку, що застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Будь-яких негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, не виявлено.

Таким чином, оскільки ні в клопотанні про скасування арешту майна ні в судовому засіданні не доведено, що у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді решту майна відпала потреба, як того вимагають положення ч. 2 ст. 174 КПК України, також не надано нових даних, які б свідчили про необґрунтованість накладеного арешту, підстав вважати ухвалу слідчого судді необґрунтованою у суду не має, у зв`язку з чим, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

Окремо слід зазначити, що власник майна не позбавлений права звернутись до слідчого у кримінальному провадженні №0000908 з клопотанням про передачу належного йому майна на відповідальне зберігання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 174, 309, КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.11.2019 у кримінальному провадженні №0000908.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 03.02. 2020.

Слідчий суддя