ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1994/19 Номер провадження 11-кп/814/499/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві кримінальне провадження №0000551 від 16.07.2019 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, без визначеного місця проживання, фактичного тимчасово проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , судимого останній раз:
Миргородським міськрайонним судом 19.01.2017 за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 70 ч. 1, 71 КК України на 3 роки позбавлення волі, Апеляційним судом Полтавської області 31.08.2017 за ст. 185 ч.3, 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі; 13.03.2019 звільнений по відбуттю строку покарання,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 грудня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 грудня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_7 з 27 серпня 2019 року, дати обрання запобіжного заходу тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишено без змін до набрання вироком законної сили та строк покарання визначено рахувати з часу набрання вироком законної сили.

Судом вирішено питання щодо речових доказів та стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 2512 грн. 04 коп. процесуальних витрат.

Як зазначено у вироку, ОСОБА_7 винуватий у вчиненні 4 епізодів злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Так, в двадцятих числах червня 2019 року приблизно 16 год. 30 хв. викрав у ОСОБА_9 мобільний телефон марки ««Lenovo А 369і», чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 600 гривень.

В десятих числах липня 2019 приблизно о 14 год. 30 хв. викрав у ОСОБА_10 велосипед марки «Triumph Azimut», чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 3185 гривень.

15.07.2019 приблизно о 07 годині викрав у ОСОБА_11 велосипед марки «Glory», чим завдав останній матеріальної шкоди на суму 3410 гривень.

10.08.2019 приблизно о 13 годині викрав у ОСОБА_12 велосипед марки «Україна», чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 657,67 гривень.

Після кожного епізоду вчиненого злочину, ОСОБА_7 покидав місце вчинення злочину, а викраденим майном розпоряджався на власний розсуд.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся обвинувачений ОСОБА_7 , який не оспорюючи фактичні обставини справи та правову кваліфікацію, в поданій апеляційній скарзі просить вирок змінити в частині призначеного покарання, а саме призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки призначене покарання вважає несправедливим через його суворість.

Зазначає, що щиро кається у вчиненому, активно сприяв органам досудового слідства, потерпілі матеріальних претензій до нього не мають.

Вважає, що місцевим судом не враховано його вік та стан його здоров`я, зокрема поганий зір, підвищений тиск та наявність виразки шлунку.

Інші учасники кримінального провадження вирок суду не оскаржили.

Заслухавши суддю доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, яка просила залишити вирок суду без змін та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно ч.2 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Статтею 414 КПК України визначено, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Висновки суду першої інстанції про доведеність висунутого обвинувачення, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочинів, форми вини і мотивів злочинів, та про юридичну кваліфікацію його дій за ч.2 ст. 185 КК України, колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованими, оскільки вони відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтвердженими доказами, дослідженими судом в повному обсязі та яким надано оцінку відповідно до норми ст.94 КПК України.

В оскаржуваному вироку суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів, зазначив підстави, з яких приймає одні докази та відкидає інші.

Оскільки доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, та фактичні обставини провадження ніким не оспорюються тому згідно ч. 1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції вирок суду в цій частині не переглядається.

Доводи апеляційних скарг сторони захисту та обвинуваченого про невідповідність призначеного засудженому покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого через суворість колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд першої інстанції визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом першої інстанції не встановлено.
Разом з тим, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, однак неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за скоєння за вчинення аналогічних злочинів, скоїв ряд злочинів через незначний проміжок часу після відбуття покарання за раніше скоєний злочин, не має постійного місця проживання та засобів до існування, та на думку колегії суддів дійшов правильного висновку, що виправлення обвинуваченого можливе в умовах ізоляції від суспільства, що буде необхідним та достатнім для його перевиховання і попередження скоєння нових злочинів та призначив покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Доводи обвинуваченого про те, що судом першої інстанції не враховано наявність пом`якшуючих покарання обставин, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, його вік та незадовільний стан здоров`я не зайшли свого підтвердження.

Ці доводи не впливають на правильність призначеного судом покарання і на переконання колегії, судом першої інстанції в повній мірі враховані всі обставини на які посилаються обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, про що вказано у вироку.

За таких обставин, з урахуванням відсутності обтяжуючих або пом`якшуючих покарання обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що вирок суду в частині призначеного покарання відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і не є надто суворим чи м`яким.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості злочинів та особі обвинуваченого, що могло б бути підставою для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції не встановлено, вирок суду першої інстанції є законним, вмотивованим та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 грудня 2019 року щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим який перебуває під вартою, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4