ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1935/20 Справа № 192/1410/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2020 року про відмову у задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -

за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_8
засудженого: ОСОБА_7 , в режимі відеоконференції
захисника: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та зарахувати ОСОБА_7 , засудженому вироком Харківського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року, у строк покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 26.08.2017 року по 26.04.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційних вимог, захисник вказує на те, що період з 26.08.2017 року по 26.04.2019 року стосовно ОСОБА_7 є строком попереднього ув`язнення згідно п.п. а, б, в абзацу 4 частини 5 статті 72 КК України, що не було враховано судом першої інстанції.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06травня 2020 року було відмовлено у задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Суд обґрунтовуючи своє рішення зазначив, що питання про зарахування засудженому ОСОБА_7 судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, вже було вирішено вироком Харківського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року, який не оскаржувався і набрав законної сили.

Вирішуючи питання про дотримання захисником ОСОБА_6 строку апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з того, що оскаржувана ухвала була постановлена 06 травня 2020 року, а останнім днем подачі апеляційної скарги є 13 травня 2020 року, коли захисник і звернувся до суду зі скаргою, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає підстав для висновку про пропущення адвокатом строку апеляційного оскарження та необхідність розгляду і вирішення питання про його поновлення.

Вислухавши доповідь судді, доводи засудженого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги захисника та просили зарахувати йому в строк покарання термін попереднього ув`язнення, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог.

Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 листопада 2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13 березня 2018 року вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 листопада 2017 року залишено без змін.

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 листопада 2017 року набрав законної сили 13.03.2018 року, а тому з вказаного часу ОСОБА_7 фактично відбував покарання за вироком суду.

Постановою Верховного суду від 24 січня 2019 року ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 13 березня 2018 року скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції та з цього часу до ОСОБА_7 застосовано попереднє ув`язнення.

Вироком Харківського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року скасовано вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 листопада 2017 року та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) зараховано засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 26.08.2017 року по 13.03.2018 року та з 24.01.2019 року по 26.04.2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,що відповідає законодавству.

Вирок апеляційної інстанції набирає законної сили в день його ухвалення, а тому вирок набрав законної сили 26 квітня 2019 року та вироком Харківського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року ОСОБА_7 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з дня затримання, з 26.08.2017 року по 13.03.2018 року - дата постановлення ухвали апеляційного суду Харківської області, згідно якої вирок набрав законної сили та, з 24.01.2019 року - дата постановлення ухвали Касаційним кримінальним судом Верховного суду, якою вищевказана ухвала апеляційного суду була скасована, по 26.04.2019 року дата ухвалення вироку Харківським апеляційним судом та набрання чинності вироку, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Факт перебування ОСОБА_7 у слідчому ізоляторі після вступу вироку у законну силу і до моменту його оскарження до касаційної інстанції, не є підставою для застосування ч. 5 ст. 72 КК України, оскільки вказані обставин мали місце після набрання вироком законної сили, тоді як відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення застосовуються до засуджених, вирок щодо яких не набрав законної сили.

Переміщення особи, яка відбуває покарання, в установу попереднього ув`язнення для розгляду скарг та заяв після набрання законної сили вироком є заходами не кримінально-правового, а кримінально-процесуального характеру, що мають на меті виключно забезпечення належного здійснення кримінального провадження.

Застосування цих заходів не може розглядатись, як безпосередній наслідок вчиненого злочину, оскільки вони обумовлені не визнанням судом особи винною, а застосовуються для вирішення інших скарг та заяв, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у застосуванні положення вимог ч.5 ст. 72 КК України щодо зарахування засудженому ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення,оскільки вказаний закон був належним чином застосований Харківським апеляційним судом у вироку, а тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06травня 2020 року про відмову у задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення у строк покарання,залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4