КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 11 грудня 2019 року апеляційну скаргу прокурора Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2019 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бровари, Київської області, громадянин України, з загальною середньою освітою, офіційно не працює, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 04 січня 2020 року.
Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2019 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 03 січня 2020 року.
Автор апеляційної скарги вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам закону.
Стверджує, що слідчим суддею при винесенні рішення не враховано те, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, який вчинений за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насильства до потерпілого, що підвищує суспільну небезпечність вчиненого злочину. Окрім цього, прокурор вказує на те, що підозрюваний категорично відмовляється від співпраці зі слідством з метою встановлення істини, оскільки не повідомляє про особу, з якою вчинив даний злочин.
Також, не в повній мірі взято до уваги та вивчено особу підозрюваного, який не працює, не навчається, заробляє на прожиття випадковими заробітками, що свідчить про недостатність моральних цінностей, котрі стимулюють його до подальшої протиправної поведінки та незаконного впливу на потерпілого та свідків з метою зміни їх викривальних показів для уникнення відповідальності за вчинений злочин. Все це, на думку прокурора дає підстави вважати очевидним існування стосовно підозрюваного ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити в силі ухвалу слідчого судді, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Броварським відділом поліції Головного управління Національної поліції у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 02 листопада 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003066, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

02 листопада 2019 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України і наступного дня повідомлено про підозру у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

05 листопада 2019 року старший слідчий відділу Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Ухвалою слідчого судді згаданого міськрайонного суду в задоволенні клопотання слідчого відмовлено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зважаючи на те, що слідчим та прокурором не доведено існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 183 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке застосування можливе.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя з огляду на конкретні обставини кримінального провадження дійшов обґрунтованого висновку про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та враховуючи дані про особу підозрюваного у їх сукупності про недоведеність існування ризику, передбаченого пунктом 3 цієї ж статті.

Крім того, всупереч ствердженням прокурора, слідчий суддя правильно встановив, що для запобігання ризику, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України достатнім буде застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Про це свідчать дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, яким слідчим суддею дана належна оцінка в оскаржуваній ухвалі.
При цьому, колегія суддів враховує і пояснення прокурора надані в суді апеляційної інстанції, відповідно до яких останній не має зауважень до процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи прокурора щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дослідив усі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасуватиухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 179, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , даних про його особу в їх сукупності, застосував запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6495/2019 Категорія: ст. 179 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1