Номер провадження: 11-сс/813/98/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України, у кримінальному провадженні №0004375, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2019 року,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 10.02.2020 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2010 та 2016 року народження, офіційно працюючого на посаді директора ТОВ «Майнічі», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2019 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що на даному етапі досудового розслідування, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.270 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, продовжують існувати мінімальні ризики: можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, слідчого судді та суду; можливих спроб незаконного впливу підозрюваного на потерпілих, свідків та інших учасників кримінального провадження; які, на думку слідчого судді, обумовлюють необхідність продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий суддя також послався на врахування обставин вчинення кримінального правопорушення, характер інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, що призвело до загибелі дев`яти осіб, і послався на те, що суспільний інтерес перебування підозрюваного під домашнім арештом, переважає над його особистим інтересом.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням підозрюваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволені клопотання про застосування запобіжного заходу, застосувати запобіжний захід особисте зобов`язання із додатковим зобов`язанням носити електронний засіб контролю або інший альтернативний запобіжний захід.

Підозрюваний посилається на те, що цілодобовий домашній арешт нічим не відрізняється від тримання під вартою, а саме він унеможливлює його право на медичне обслуговування, яке підозрюваний бажає пройти після перебування в СІЗО та фактично порушує його право на свободу. Підозрюваний стверджує, що ризик переховування ніколи не був доведений жодним фактом, а на теперішній час виключений застосуванням електронного засобу контролю та вилученням його паспортів. Ризик впливу на свідків виключений забороною рішенням суду щодо спілкування з ними. Існування ризику знищення чи підроблення документів був спростований ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.11.2019 року.

Підозрюваний також посилається на те, що клопотання було розглянуто з недотриманням територіальної підсудності Київським районним судом м. Одеси, оскільки слідче управління ГУНП в Одеській області, яким здійснюється досудове розслідування зазначеного кримінального провадження, розташоване за адресою: м. Одеса, проспект Шевченка, 8-Г, тобто у Приморському районні міста Одеси.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004375 від 17.08.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172, ч.2 ст.205-1, ч.2 ст.270 КК України. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.270 КК Укрпаїни.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно з ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Також ч. 4 ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності судимостей та інше).

При цьому слідчому судді слід враховувати, що обмеження розгляду клопотання про застосування або продовження строку дії запобіжного заходу лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Крім того, ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що передусім національні судові органи повинні вивчити всі факти «за» і «проти» наявності справжньої вимоги громадських інтересів, яка, за належного врахування принципу презумпції невинуватості, виправдовувала б відступ від правила поваги до особистої свободи, та викласти їх у своєму рішенні щодо відхилення клопотання про звільнення (справа «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії»).

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 слідчий суддя не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону Конвенції і практики ЄСПЛ.

І. Щодо обґрунтованості підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 злочину.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону Конвенції і практики ЄСПЛ на даній стадії перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, яка підтверджується долученими до клопотання прокурора доказами.

Крім того, відповідно до висновку рішення ЄСПЛ по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Враховуючи наведене, доводи підозрюваного щодо необґрунтованості підозри апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки на даній стадії ці доводи спростовуються долученим матеріалами кримінального провадження.

ІІ. Щодо доводів про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених прокурором ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення надано відповідні докази на підтвердження існування ризиків, які знайшли своє відображення в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Апеляційний суд погоджується з викладеним в ухвалі слідчим суддею висновком про незначний ступінь існування вказаних в клопотанні прокурора ризиків, а саме: можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, а також можливого впливу на свідків та потерпілих, які ще не допитані, оскільки за сплином часу значно зменшились, однак не зникнули. Інші ризики, заявлені в клопотанні прокурора, належним чином не доведені стороною обвинувачення.

Разом з тим, на думку колегії суддів, встановлені слідчим суддею обставини надавали можливість застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби. Слідчому судді слід було врахувати тривалість досудового розслідування, дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, на утриманні має дружину і двох малолітніх дітей, а також поведінку підозрюваного, який не порушував раніше застосований до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Слідчий суддя не мотивував свого рішення про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, який по суті, згідно висновків ЄСПЛ, прирівнюється до позбавлення волі.

Приймаючи рішення про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу в виді домашнього арешту в певний час доби, апеляційний суд виходить з того, що підозрюваний не може бути позбавлений права на працю, яке є одним з пріоритетних соціальних прав, закріплених в Конституції України.

Зокрема, у ч.1 ст.43 Конституції зазначається, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Гарантуючи це право, держава, як зазначається у ч. 2 ст. 43 Конституції, створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує можливість реалізації потреби людини створювати і здобувати джерела існування для себе та своєї сім`ї.

ІІІ. Щодо інших доводів апеляційної скарги підозрюваного.
Доводи підозрюваного щодо безпідставності покладених на нього оскаржуваною ухвалою обов`язків, а саме утримання від спілкування з невизначеним колом осіб та прибуття до слідчого, прокурора слідчого судді та суду за викликом, ненадання слідчим суддею дозволу на відлучення з місця проживання є безпідставними, оскільки таке обмеження має забезпечити інтереси досудового розслідування, а коло осіб повинен визначити слідчий та прокурор, повідомивши про це підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги про необ`єктивність причин неможливості завершення досудового розслідування, спростовуються матеріалами провадження та поясненнями прокурора, відповідно до яких по справі необхідно отримати висновки призначених експертних досліджень, які мають важливе значення у даному кримінальному провадженні.

Щодо доводів апеляційної скарги підозрюваного про порушення територіальної юрисдикції розгляду клопотання, то апеляційний суд вважає їх безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки з матеріалів судового провадження вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004375 від 17.08.2019 року здійснюється Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області, яке офіційно знаходиться за адресою: вул. Академіка Філатова, 15-а, м. Одеса, Одеська область, що територіально знаходиться в Київському районну м. Одеси.

Щодо доводів підозрюваного про квапливий розгляд клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, апеляційний суд вважає необхідним зазначити, що розгляд такого клопотання відповідно до вимог КПК України здійснюється у скорочені строки, та згідно ч. 2 ст. 184 КПК України, копія клопотання та матеріалів до нього надається підозрюваному не пізніше ніж за три години, що в свою чергу свідчить про неспроможність доводів апеляційної скарги в цій частині.

Висновки апеляційного суду.
За результатами апеляційного розгляду судом встановлено, що ухвала слідчого судді щодо доцільності застосування до підозрюваного ОСОБА_8 цілодобового домашнього арешту не мотивована, оскільки доводи клопотання про необхідність продовження строку застосування зазначеного запобіжного заходу не підтверджуються доказами, які обумовлюють необхідність продовження саме такого запобіжного заходу, а тому з урахуванням тривалості досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а також даних про особу підозрюваного та його поведінки під час здійснення досудового розслідування та встановлення факту існування незначного ступеню заявлених в клопотанні ризиків, колегія суддів приходить до висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку апеляційного суд, такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, створить умови існування достатнього балансу між обмеженнями, які застосовує держава до особи, яка на даній стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочину з її правом на працю, яке забезпечить підозрюваному реалізацію його потреби створювати і здобувати джерела існування для себе та своєї сім`ї.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, а саме в період з 21:00 години до 06:00 години наступної доби, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 184, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0004375, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2019 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0004375, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 21:00 годин до 06:00 годин наступного дня, роз`яснивши підозрюваному ОСОБА_8 його обов`язок щодо заборони залишати вказане житло у зазначений період часу.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожним викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-не відлучатися із населеного пункту, у якому він повинен відбувати домашній арешт, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, а також зміну засобів зв`язку;

-утримуватися без дозволу слідчого або прокурора від спілкування особисто або через інших осіб, а також через соціальні мережі, засоби мобільного зв`язку та мобільні додатки з потерпілими, свідками та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні та експертами;

-носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.

Виконання ухвали Одеського апеляційного суду про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту та контроль за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків покласти на співробітників Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту та покладених на нього обов`язків обчислюється з моменту оголошення ухвали апеляційного суду, а саме з 03.01.2020 року та закінчується 17.02.2020 року, тобто в межах строку досудового розслідування по кримінальному провадженню№0004375, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2019 року.

Копію ухвали невідкладно направити на адресу начальника Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, слідчому та прокурору для виконання.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4