КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1208/19
Провадження № 1-кп/534/33/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 року м.Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Горішні Плавні матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за №0000629 від 11.07.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :

В порядку статті 291 КПК України до Комсомольського міського суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України.

За ухвалою суду від 12.03.2020 за клопотанням прокурора органам Національної поліції надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою його приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з оголошенням розшуку обвинуваченого та відповідним зупиненням судового провадження до здійснення розшуку.
Одночасно прокурором внесено до суду клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, копія якого була вручена обвинуваченому з дотриманням вимог, передбачених ч.2 ст.184 КПК України.
Клопотання про застосування найсуворішого запобіжного заходу вмотивовано прокурором необхідністю забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганням спробам останнього переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

17.03.2020 на адресу суду надійшло повідомлення прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про затримання обвинуваченого ОСОБА_5 .
Згідно із ухвалою суду від 17.03.2020 судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 було відновлено.
В судовому засіданні прокурором внесене клопотання було підтримано у повному обсязі. Аргументуючи клопотання та зазначаючи про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, прокурор наполягав на застосуванні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурором наголошено, що обвинувачений не має законного джерела доходу, ухиляється від суду, та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. Пояснив, що умислу переховуватись від суду не мав, повістки про виклик до суду не отримував, протягом судового провадження змінив місце проживання, проте суд про зміну адреси не повідомив.

Захисник ОСОБА_4 , зазначаючи про недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту, як такий, що забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків. При цьому захисник наголосив, що обвинувачений не мав наміру ухилятись від суду, і не прибував в судові засідання у зв`язку із неотриманням судових повісток, він має міцні соціальні зв`язки і місце проживання.

З`ясувавши думки учасників судового провадження, суд зауважує про наступне.

У відповідності до ч.1,2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, під час судового провадження запобіжні заходи застосовуються судом за клопотанням прокурора, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За змістом ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Клопотання про застосування стосовно обвинуваченого найсуворішого виду запобіжного заходу вмотивовано прокурором можливістю ОСОБА_5 переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд погоджується із наведеними прокурором обґрунтуваннями наявності вказаних ризиків.

Як убачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи повідомленим у встановленому законом порядку, не з`явився за викликами суду у судові засідання, призначені на 16.08.2019, 03.10.2019, 31.10.2019, 21.01.2020 та 12.03.2020.
В ході розгляду справи, за ухвалами суду від 03.10.2019, 31.10.2019, 21.01.2020 до обвинуваченого неодноразово було застосований привід. Згідно із складеними в порядку виконання приводу матеріалами, місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено не було, за місцем проживання обвинувачений відсутній.
Між тим, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Аналогічних висновків неодноразово доходив у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини. Так, у пункті 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року (заява №3236/03), Європейський суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».
У зв`язку із ухиленням від суду, за ухвалою суду від 12.03.2020 було оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_5 з одночасним наданням органу Національної поліції дозволу на затримання обвинуваченого.

В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що змінив місце проживання, проте суд про це ним повідомлено не було, з огляду на що суд доходить висновку про свідоме нехтування обвинуваченим, покладеним на нього обов`язком прибуття до суду за викликом.

Суд зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», (пункті 74) Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

Разом із тим, встановлені в судовому засіданні обставини, характеристики особи обвинуваченого, та факти ухилення ОСОБА_5 від суду в ході розгляду даної справи, у своїй сукупності дають суду підстави дійти висновку, що обвинувачений в подальшому може переховуватись від суду.

Як убачається з матеріалів справи і це підтвердив в судовому засіданні ОСОБА_5 , останній офіційно не працевлаштований, суспільно-корисною діяльністю не займається, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого місця проживання не має.

Також згідно із приєднаними до справи матеріалами, ОСОБА_5 засуджений за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 07.05.2019 за ч.1, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

Між тим, у відповідності до скерованого до суду обвинувального акту ОСОБА_5 звинувачується у вчиненні двох епізодів таємного викрадення майна від 21.06.2019 та 22.06.2019, тобто менш ніж за місяць після набрання законної сили обвинувального вироку щодо нього.

Зазначені обставини дають суду можливість дійти об`єктивного висновку про наявність достатніх підстав вважати, що ризики можливого переховування та вчинення інших кримінальних правопорушень знайшли своє підтвердження.

Оцінивши всі обставини в їх сукупності, враховуючи, відсутність у ОСОБА_5 позитивних характеристик та доброї репутації, відсутність даних щодо стабільного законного джерела доходів, беручи до уваги також наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого підлягає задоволенню. Лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу. З аналогічних підстав суд вважає неспроможними наведені захисником обґрунтування щодо доцільності застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Вік обвинуваченого, його стан здоров`я, сімейне та матеріальне становище не дає підстав для незастосування до нього такого запобіжного заходу.

Питання про застосування застави вирішено судом в порядку ч.3 ст.183 КПК України. У відповідності до ч.5 ст.182 КПК України, з урахування тяжкості інкримінованих злочинів та відомостей, що характеризують обвинуваченого, суд визначає заставу, достатню для забезпечення обвинуваченим ОСОБА_5 належної процесуальної поведінки у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 10510 грн., із покладенням на обвинуваченого передбачених законом обов`язків.

Суд зазначає, що за ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 12.03.2020 органам Національної поліції було надано дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу. Згідно із протоколом затримання, обвинувачений ОСОБА_5 був затриманий на виконання ухвали суду 17.03.2020 о 10 год. 25 хв. та доставлений до суду у строк, визначений ч.1 ст.191 КПК України.
У відповідності до вимог ст.209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Таким чином, строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 слід рахувати саме з 10 год. 25 хв. 17.03.2020.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176,177,182,183,331 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комсомольська Полтавської області, громадянина України, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою рахувати з 10 години 25 хвилин 17 березня 2020 року.
Строк дії ухвали закінчується 15 травня 2020 року.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 10510 грн., яка може бути внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області (отримувач: ТУ ДСА України в Полтавській області; ЗКПО 26304855; р/р UA0015950 в ДКСУ м.Київ; МФО 820172; призначення платежу: ПІБ платника, призначення платежу, суд) обвинуваченим або заставодавцем, який зобов`язується надати суду документ, що це підтверджує.
В разі внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою суду, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та суд.
В разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти на нього покладаються строком до 17 травня 2020 року наступні обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду,
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- прибувати до суду за першим викликом.
Роз`яснити особі, якою буде внесено заставу, що в разі невиконання обвинуваченим перелічених вище обов`язків, заставу буде звернуто в дохід держави.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її оголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області.
Суддя ОСОБА_1