Справа №766/6691/20
н/п 1-кс/766/4045/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року м.Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000127 про примусове відбирання біологічних зразків для експертизи, -

встановила:

27 квітня 2020 року слідчий звернувся з клопотанням про примусове відбирання біологічних зразків, в якому просив надати йому або іншому слідчому у кримінальному провадженні № 0000127, працівникам УКР ГУНП в Херсонській області, експертам Херсонського обласного бюро судово-медичних експертиз та працівникам медичних установ за дорученням слідчого здійснити примусове відбирання у свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 біологічних зразків, а саме букальних зразків епітелію примусово.

Обґрунтування клопотання:

У провадженні слідчого управління ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження № 0000127 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, за невстановлених досудових розслідуванням обставин незаконно придбав та у подальшому зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , еліпсообразний предмет та предмет циліндричної форми, які відповідно до висновку експерта представляють собою у сукупності бойовим припасом (вибуховим пристроєм військового призначення) бойову протипіхотну наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, яка придатна для проведення вибуху, які були виявлені та вилучені з незаконного обігу працівниками поліції в ході санкціонованого обшуку, проведеного 16.03.2020 за вказаною адресою

Під час проведення обшуку 16.03.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено змиви із предмету, ззовні схожого на гранату та УЗРГМ.
У зв`язку з вищевикладеним, з метою встановлення кому саме належить вилучена бойова протипіхотна наступальна осколкова ручна граната РГД-5 необхідно відібрання букальних зразків епітелію у свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03.04.2020 прокурором відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 винесено постанову про відібрання у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 біологічних зразків, а саме букальних зразків епітелію, з метою призначення молекулярно-генетичної експертизи для встановлення факту чи належать біологічні сліди на змивахіз предмету, ззовні схожого на гранату та УЗРГМ, вилучених в ході проведення обшуку 16.03.2020 за адресою: АДРЕСА_1 .
17.04.2020 свідок ОСОБА_4 , ознайомившись зі змістом постанови, відмовився добровільно надавати букальні зразки епітелію про що зазначив на постанові про відібрання даних зразків.
З урахуванням рішення Європейського суду з прав людини по справі Саундерс проти Сполученого Королівства від 17.12.1997 вбачається, що попри відсутність згадки у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право мовчати, а також право не свідчити проти себе є загальновизнаними міжнародними нормами, покладеними в основу поняття справедливого судового розгляду за статтею 6 Конвенції. Їх логічне обґрунтування полягає, між іншим, у захисті обвинувачуваного від тиску з боку властей, що тим самим сприяє запобіганню судовим помилкам і досягненню цілей статті 6. Право не свідчити проти себе, зокрема, передбачає, що сторона обвинувачення у кримінальній справі намагається довести свої обвинувачення, не спираючись на докази, отримані методами тиску та примусу проти волі обвинуваченого. Право не свідчити проти себе головним чином пов`язане з повагою до бажання обвинуваченого мовчати. Як цілком зрозуміло, у правових системах Договірних Сторін Конвенції та в інших державах це правило не поширюється на використання в кримінальному провадженні матеріалів, які можуть бути отримані від обвинуваченого під примусом, матеріалів, які існують незалежно від волі підозрюваного, такі, як змушування дихати в алкогольно-респіраторну трубку, аналізи крові, слини, сечі, зразки шкіри для аналізу ДНК, тощо.

Звідси очевидно, що надавати зразки для порівняльного дослідження і зберігати мовчання зовсім не рівнозначні поняття тому використання ст. 63 Конституції України для обґрунтування відмови від надання порівняльних зразків є неприйнятним.

З огляду на викладене, виникла необхідність в примусовому відібранні у ОСОБА_4 біологічних зразків, а саме букальних зразків епітелію, з метою призначення молекулярно-генетичної експертизи для встановлення факту чи належать біологічні сліди на змивах із предмету, ззовні схожого на гранату та УЗРГМ, вилучених в ході проведення обшуку 16.03.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , що має важливе значення для встановлення важливих обсотаних у кримінальному провадженню та в подальшому може бути використано в суді як доказ факту вчинення інкримінованого йому злочину.
Слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, в якій також зазначив, що клопотання підтримує у повному обсязі.

Мотивація суду:

Вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що в клопотанні необхідно відмовити.

Згідно ч.1 ст.245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Відповідно до частини третьої статті 245 КПК України, відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Відповідно до статті 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, але примусове їх надання суперечитиме положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже право не свідчити проти себе має будь-яка особа. Враховуючи практику та рішення Європейського Суду доцільно зауважити на тому, що біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.

З клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у кримінальному провадженні за ч.1 ст.263 КК України, однак у прохальній частині клопотання та самій постанові про здійснення відбору зразків, необхідних для проведення експертизи зазначено, що ОСОБА_4 є свідком. Яке значення мають зразки епітелію свідка у кримінальному провадженні, слідчим не зазначено. А у разі відібрання примусово у останнього зразків букального епітелію у ОСОБА_4 у якості підозрюваного, то вони будуть слугувати, як доказ обвинувачення, що має вирішальне значення для встановлення вини останнього, що є недопустимим з огляду на положення ст. 87 КПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тому на даний час відсутні підстави для примусового відбирання біологічних зразків у ОСОБА_4 у зв`язку з чим, заявлене слідчим клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 87, 241, 245 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, -

постановила:

Відмовити слідчому СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 у примусовому відібранні біологічних зразків у свідка ОСОБА_4

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1