Справа № 461/2267/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/391/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2020 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 03 квітня 2020 р. про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

за участю представника скаржника адвоката ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Прокуратури Львівської області ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на: майно, вилучене 28.03.2020 року під час проведення огляду місця події біля будівлі БК «ПАРУС СІТІ», що на вулиці Кульпарківська, 93 у м. Львові; майно, вилучене 28.03.2020 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; майно, вилучене 28.03.2020 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 , що за адресою: АДРЕСА_1 ; майно, вилучене 28.03.2020 року в ході проведення обшуку в авто марки «PEUGEOT 207», р.н. НОМЕР_1 ; майно, вилучене 28.03.2020 року, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 ; а також на майно, вилучене 28.03.2020 року, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_3 ..

Оскаржуваною ухвалою клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно задоволено частково.

В рамках кримінального провадження №0000073 від 28 січня 2020 року накладено арешт на наступне майно:

вилучене 28.03.2020 року під час проведення огляду місця події біля будівлі БК «ПАРУС СІТІ», що на вулиці Кульпарківська, 93 у м. Львові, а саме:

купюри номіналом по 500 грн. кожна з наступними серіями та номерами: серією ГН 2748605 2006 рік, серією УД 8689980 2015 рік, серією ВЖ 0022886 2006 рік, серії УД 7503445 2015 рік, серії МБ 3779189 2011 рік, серії ФБ 3894020 2015 рік, серії ЗИ 3626586 2006 рік, серії УИ 0368808 2015 рік, серії ГН 2060781 2006 рік, серії УД 4897872 2015 рік, серії МА 5650405 2011 рік, серії ФГ 7524192 2015 рік, а також несправжні імітаційні засоби грошових коштів у кількості 324 шт. номіналом по 500 грн. з серією АА 6133044 2006 рік, кожна.

вилучене 28.05.2019 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_12 в порядку ст. 208 КПК України, а саме:

банківська картка НОМЕР_2 ;

візитна картка, у кількості 2 шт. «Тектонік» ОСОБА_14 ;

банківська картка НОМЕР_3 ;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «Пежо 207» р.н. НОМЕР_1 ;

мобільний телефон марки «Айфон моделі А1661» ІС579С-Е3087А;

флеш-накопичувач на 32 ГБ марки «ГУД РАМ»;

документи на 15 арк., в т.ч. з друкованим та рукописним текстом;

шматяні рукавиці чорного кольору;

змив з правої руки ОСОБА_12 ;

змив з лівої руки ОСОБА_12 ,

резинові рукавиці, в яких проводилось відібрання змивів.

вилучене 28.03.2020 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

документи, що стосуються діяльності ПП «Тектоніка Львів», «Європа Консалтинг», чорнові рукописні записи, блокноти, розписки, договора;

печатки наступних установ: «Сапфір Інвест», ПП «Тектоніка Львів», ТзОВ «Європа Консалтінг», ТзОВ «Світло - Львів», ТзОВ «Соня К»;

блокнот мапа з рукописними записами, документи, що стосуються діяльності ТзОВ «Європа Консалтинг», блокнот з рукописними записами;

нетбук марки «Acer Aspire»;

бланки на 3 арк. (довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати);

ноутбук марки «Lenovo»с/н PF0KD69Z.

вилучене 28.03.2020 року в ході проведення обшуку в авто марки «PEUGEOT 207», р.н. НОМЕР_1 , а саме:

печатку ТзОВ «Європа Консалтінг»;

3розкладні ножі;

авто марки «PEUGEOT 207», р.н. НОМЕР_1 з ключем до нього.

вилучене 28.03.2020 року, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , що за адресою АДРЕСА_2 , а саме:

мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 з встановленими SIM картами: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .

вилучене 28.03.2020 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_3 , а саме:

мобільний телефон марки «Айфон» з сім-картою мобільного оператора «Київстар»;

мобільний телефон марки «ХУАВЕЙ» чорного кольору.

В іншій частині клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати зазначену вище ухвалу в частині накладення арешту на вилучене майно під час проведення обшуку 28 березня 2020 року за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на мобільний телефон Samsung, ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 з встановленими SIM - картами: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 . Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 в рамках кримінального провадження №0000073 від 28 січня 2020 року, в частині накладення арешту на зазначене вилучене майно під час проведення обшуку 28 березня 2020 року.

В мотивах своєї апеляції вказує, що слідчим не підтверджено, які саме відомості містить такий мобільний телефон, якими негласними слідчими діями встановлено зв`язок ОСОБА_7 із іншими учасниками кримінального провадження та яким чином відбувалося спілкування між ними, у разі наявності таких контактів раніше.

Посилання слідчого судді на те, що вилучені речі визнані речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною підставою для арешту майна, оскільки окрім цього, таке майно повинно відповідати вимогам щодо доказів, відповідно до ст.98 КПК України.

Безпідставно не взято до уваги слідчим суддею те, що такий телефон та сім-картка використовується ОСОБА_7 під час виконання покладених на нього обов`язків як голови об`єднаної територіальної громади, і на ньому знаходиться велика кількість інформації та даних які не мають відношення до даного кримінального правопорушення.

Також,зважаючи на те, що, ОСОБА_7 не є підозрюваним у цьому кримінальному провадженні, з клопотанням про арешт такого майна мав звернутися саме прокурор. Однак із таким клопотанням звернувся слідчий, що є порушенням вимог процесуального законодавства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_8 на підтримання поданої апеляції, прокурора, який заперечив проти апеляційних вимог, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Виходячи з приписів ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000073 від 28 січня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14 - ч.3 ст. 368, ч. 2 ст. 189 КК України.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, мобільний телефон Samsung, ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 з встановленими SIM - картами: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 визнаний речовим доказом у справі у відповідності до ст. 98 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано на підставі вимог закону наклав арешт на зазначене вище майно, що визнано речовим доказом у справі, для запобігання можливості його пошкодження, знищення, передачі, чи відчуження.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, є співрозмірним обмеженням права власності та є необхідним для виконання конкретних завдань у вказаному кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя в повному обсязі дослідив всі обставини справи та прийняв законне та обґрунтоване рішення. Відтак доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді є безпідставними, а апеляція не підлягає задоволенню.

При перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено допущених істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які б могли стати підставою скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. 303, 306, 309, 310, 407,409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_15 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 03 квітня 2020 р. про накладення арешту на тимчасово вилучене майно без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4