Справа215/2274/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року Тернівський районий суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в м.Кривому Розі кримінальне провадження №0001723 від 11.09.2017 щодо кримінального правопорушення за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого в ПАО «Кривбассзалізрудком УЖДТ ЖДЦ №1», з середньою технічною освітою, не одруженого, на утримані малолітніх дітей не маючого, у лікаря нарколога та психіатра не перебуваючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч. 1 ст. 121 КК України.
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ;

обвинувачений ОСОБА_3 ;

захисник ОСОБА_5 ;

потерпілий ОСОБА_6 ;

представники потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:
09.09.2017 приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на подвір`ї власного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

В цей же час на території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 , розташованого поруч з домоволодінням ОСОБА_3 знаходився його сусід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Побачивши один одного, зазначені особи, на грунті давньої неприязні, що виникла в результаті тривалих сусідсько-побутових відносин, влаштували обопільну сварку, в ході якої ОСОБА_6 почав образливо висловлюватися на адресу ОСОБА_3 .

Зазначені образливі висловлювання ОСОБА_6 обурили ОСОБА_3 , посиливши у нього почуття особистої неприязні до ОСОБА_6 та викликали умисел на спричинення останньому тяжких тілесних ушкоджень, за вказаних мотивів.

Діючи з цією метою, ОСОБА_3 взяв у власному домоволодінні порожню скляну пляшку з-під пива "Рогань", ємністю 0,5 літри, та таким чином підшукав собі знаряддя злочину.

Утримуючи пляшку у правій руці, ОСОБА_3 , діючи з метою здійснення задуманого злочину, відразу ж прослідував на територію домоволодіння ОСОБА_6 , якого застав на ґанку літньої кухні, встановленої на подвір`ї даного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з метою спричинене ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів особистої неприязні до нього, знаходячись на ґанку літньої кухні, встановленої на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , утримуючи у правій руці підшукану ним порожню скляну пляшку з-під пива "Рогань", ємністю 0,5 літри, приблизно о 13:30 годині 09.09.2017, умисно, зі значною силою, завдав потерпілому ОСОБА_6 , який стояв обернутим до нього обличчям, один удар даною пивною пляшкою в ліву ділянку голови та обличчя, не переслідуючи при цьому за мету заподіяти ОСОБА_6 смерть.

Унаслідок зазначеного удару скляна пляшка розбилась, поранивши потерпілого ОСОБА_6 своїми уламками в ділянках голови, лівого ока, шиї ліворуч, в області ключиці і лівої лопатки, а сам він не встояв на ногах від отриманого удару скляною пляшкою в голову, та впав спиною на землю, втративши свідомість.

Відразу ж після цього ОСОБА_3 припинив свої злочинні дії та повернувся до свого домоволодіння за місцем мешкання.

Наступного дня, 10.09.2017 потерпілий ОСОБА_6 , знаходячись в будинку за місцем свого проживання, відчув різке погіршення самопочуття внаслідок отриманої травми голови, та бригадою швидкої медичної допомоги був госпіталізований до КЗ "Криворізька міська клінічна лікарня №8"ДОР", де йому було надано першу невідкладну кваліфіковану медичну допомогу.

Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді:

- проникаючого поранення лівого яблучка з випаданням райдужки, викликало гіфему, гемофтальм і відшарування сітківки рани нижнього повіка лівого ока;

- різаної рани в області голови, шиї ліворуч, в області ключиці і лівої лопатки.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2016 від 30.11.2017 року, висновку додаткової судово-медичної експертизи № 330 від 16.03.2018 року виявлені на тілі ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення лівого яблучка з випаданням райдужки, викликало гіфему, гемофтальм і відшарування сітківки рани нижнього повіка лівого ока, за своїмхарактером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою винуватість в інкримінованому йому злочині визнав, щиро кається, підтвердив обставини вчиненого злочину, але від давання показань відмовився.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що обвинувачений ОСОБА_9 є його сусідом, з яким раніше мали дружні стосунки, але після сварки з ним вже тривалий час стосунки напруженні, та між ними виникають словесні конфлікти. Того дня, зранку, він придбав у магазині пляшку горілки, яку самостійно вжив в належному йому домоволодінні. Через деякий час, також вжив придбану ним пляшку пива. Під час вживання зазначених напоїв чув як обвинувачений висловлювався нецензурною лайкою на його адресу. Після цього ОСОБА_3 зайшов до літньої кухні де він перебував та без будь-яких висловлювань наніс йому удар пляшкою в область голови, після чого він втратив свідомість. Просить призначити обвинуваченому реальний термін відбуття покарання.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що мешкає поруч з обвинуваченим та потерпілим. Приблизно о 14-00 годині, точної дати не пам`ятає, перебуваючи у своєму домоволодінні, бачила обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння, який пройшов повз неї, тримаючи в руках скляну пляшку з-під пива та гучно висловлювався на адресу потерпілого. Через деякий час почула гуркіт у належному потерпілому домоволодінні.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що потерпілий приходиться їй сином, з яким проживає окремо. Прибувши 10.09.2017 за місце проживання сина, у літній кухні побачила фрагменти розбитого скла та плями крові на підлозі. В іншій кімнаті знаходився син, у якого була розбита голова та припухлість лівого ока. Зі слів сина, його побив обвинувачений ОСОБА_3 , з яким у нього тривалі неприязні стосунки.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 пояснили, що обвинувачений приходиться їм сином, який 09.09.2017 зранку поїхав до своєї знайомої ОСОБА_14 , від якої повернувся вранці 10.09.2017, про побиття потерпілого їм стало відомо від його матері ОСОБА_11 10.09.2017.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що є співмешканкою обвинуваченого, точної дати не пам`ятає, стверджує, що обвинувачений разом з нею були на святкуванні дня народження її матері у належному їй домоволодінні на протязі доби.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що про події злочину їй нічого не відомо, підтвердила наявність конфліктних стосунків між обвинуваченим та потерпілим.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що про обставини злочину їй нічого не відомо, підтвердила наявність конфліктних стосунків між обвинуваченим та потерпілим. Потерпілого ОСОБА_6 характеризує негативно.

Свідкам ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , який приходиться двоюрідним братом обвинуваченого, ОСОБА_19 , ОСОБА_20 про подію злочину стало відомо від працівників поліції в ході опитування мешканців.

Свідок ОСОБА_21 пояснив, що 09.09.2017 приблизно о 12.00годині, проїжджаючи на належному йому автомобілі повз будинок потерпілого, помітив як сам потерпілий та невідомі йому чоловіки заходили на територію домоволодіння, тримаючи в руках пакунки, та в одного з них в руках була пляшка пива.

Крім визнання вини обвинуваченим, вина ОСОБА_3 також підтверджується показанніми потерпілого, свідків та письмовими доказами, перевіреними судом під час судового засідання, зокрема:

- рапортами чергового інспектора Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, зареєстрованим 10.09.2019р. під №15616, 15628 в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про конфлікт між сусідами по АДРЕСА_2 , внаслідок якого ОСОБА_3 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 ( т.2 а.с.5,6);

- витягом з ЄРДР від 11.09.2017 про надходження заяви від ОСОБА_6 про спричинення йому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень 09.09.2017 біля будинку АДРЕСА_1 на ґрунті неприязних стосунків. (т.2 а.с.1);

- протоколами огляду місця події та фототаблицею до нього від 20.09.2017 та від 17.09.2015 (т.2 а.с.12-20), якими підтверджується місце вчинення злочину - кухня будинку АДРЕСА_2 , де мешкає потерпілий ОСОБА_6 , де було вилучено фрагменти скляної пляшки з-під пива з нашаруванням РБК та фрагменти волосся;
- згідно висновку при судово-медичному дослідженні ОСОБА_6 виявлені ушкодження: проникаюче поранення лівого яблучка з випаданням райдужки, викликало гіфему, гемофтальм і відшарування сітківки рани нижнього повіка лівого ока, за своїмхарактером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Всі тілесні ушкодження виникли від дії фрагментів розбитої скляної пляшки та відповідно даних медичних документів, можуть відповідати 09.09.2017 (т.2 а.с.76-79);

Продемонстрований під час слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 механізм та заподіяння тілесних ушкоджень виявлених на ньому, не суперечить анатомічній локалізації та характеру виявлених тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичному дослідженні. (т. 2 а.с. 82-83).
Тобто дані судово-медичних експертиз та проведеного слідчого експерименту, які узгоджуються з даними протоколу огляду місця події, свідчать про умисність дій обвинуваченого ОСОБА_3 , який наносячи удар скляною пляшкою в область голови потерпілому ОСОБА_6 , усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажав настання наслідків у виді тяжких тілесних ушкоджень потерпілого.
Висновком судово-імунологічної експертизи №59 від 20.03.2017 встановлено, що на вилучених під час проведення огляду місця події фрагментах скла встановлено наявність крові, яка належить ОСОБА_6 (т.2 а.с. 96-100), що також підтверджує насильницький характер дій ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_6 ..
Дослідженою в судовому засіданні інформацією, наданою ПрАТ «Киівстар» вхідних та вихідних дзвінків, коротких тестових повідомлень, встановлено перебування обвинуваченого ОСОБА_3 , в період вчинення злочину в межах міста та часу його вчинення, що спростовують показання свідка ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про можливе перебування ОСОБА_3 за місцем мешкання ОСОБА_14 в період вчинення злочину 09.09.2017 о 13.00год..
Сукупність зібраних у справі доказів, які досліджені в судовому засіданні, суд визнає належними, допустимими і достатніми для висновку суду щодо винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння.
Показання свідка ОСОБА_21 суд до уваги не бере, як такі що не відповідають встановленим вищенаведеним обставинам.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно зі ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному.

Обтяжуючих обставин відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відноситься до класифікації тяжких злочинів, обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра не перебував та не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, піклується про матір, яка має хронічні захворювання, що обмежують її рух, особою з інвалідністю не являється.

Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливо здійснювати у громаді.

Згідно зі ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Так, приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи особу винного, тяжкість злочину, досудову доповідь органу пробації, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, та вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, ч.3 ст.76 КК України, передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з п.п.2 ч.3 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

У відповідності до вимог ч. 4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.

Так, з урахуванням викладених норм права, суд вважає необхідним додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що передбачено п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання по даному кримінальному проваджені стосовно ОСОБА_3 було обрано 21.05.2017, в подальшому не продовжувався та не змінювався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: