Справа № 502/3/20
УХВАЛА
15 квітня 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Кілійського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -
ВСТАНОВИВ :
Вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 05.01.2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Кілійського районного суду Одеської області від 29.11.2017 року і остаточно ОСОБА_3 визначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі. В силу ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки. На підставі ст. 76 КК України покладено на засудженого обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Сплив іспитового строку для засудженого відраховано з 05.01.2018 року.
08.01.2020 року начальник Кілійського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з поданням про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання призначеного вироком Кілійського районного суду Одеської області від 05.01.2018 року у зв`язку із закінчення іспитового строку. У поданні зазначено, що під час здійснення перевірки засудженого на предмет притягнення його до кримінальної відповідальності встановлено, що під час іспитового строку 31.03.2019 року засудженому повідомлено про підозру у скоєнні нового кримінального правопорушення за ознаками частини 3 статті 185 КК України. Згідно відповідей наданих Кілійським районним судом Одеської області відомо, що кримінальне провадження стосовно громадянина ОСОБА_3 , знаходиться в проваджені судді ОСОБА_1 , відповідно до інформації зазначеної на офіційному сайті «Судова влада України»; станом на 08.01.2020 року відомо, що розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000584 призначено на 22.01.2020 року.
04.01.2020 року у засудженого ОСОБА_3 іспитовий строк сплинув, дані про винесення обвинувального вироку щодо вищезазначеної особи відсутні.
Зі змісту частини 3 статті 75 та частини; 1: статті 78 КК України випливає, що однією з обов`язкових передумов для звільнення засудженого ОСОБА_3 , від відбування покарання згідно з цими статтями кримінального закону є невчинення останнім у період іспитового строку, визначеного судом, нового злочину. При цьому констатувати вчинення такого нового злочину ОСОБА_3 та відповідно його винуватість у скоєному може виключно суд у порядку, визначеному законом. Доки вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду ОСОБА_3 відповідно до частини 1 статті 62 Конституції України, частини 2 статті 2 КК України та частини 1 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України вважається невинуватим.
Зазначене також кореспондується з позицією Конституційного Суду України, згідно з якою сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили.
Також в поданні зазначено, що під час іспитового строку засуджений приймав активну участь в соціально-виховних заходах, направлених на виправлення та ресоціалізацію, виконав заходи, передбачені індивідуальним планом роботи згідно «Порядку здійснення нагляду і проведення соціально виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі.
На підставі вищезазначеного та реалізуючи презумпцію невинуватості, начальник Кілійського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області просила вирішити питання щодо звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного вироком Кілійського районного суду Одеської області від 05.01.2018 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Начальник Кілійського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, подання підтримала у повному обсязі.
Прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій проти задоволення подання не заперечував.
Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, однак його неявка не перешкоджає розгляду подання.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання необхідно відмовити у повному обсязі виходячи з наступного.
За правилами ч. 1 ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Статтею 78 Кримінального кодексу України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
З огляду на ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього ст. 78 КК України.
Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, визначених в ч. 2 ст. 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, визначених в ч. 1 ст. 76 КК України,, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину. Недотримання будь - якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст. 75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст. 78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.
Обставини, на які посилається начальник Кілійського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області у своєму поданні, що протягом визначеного іспитового строку засуджений виконав покладені на нього обов`язки, а також на те, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду відповідно до ст. 62 Конституції України, а тому після закінчення іспитового строку суд має звільнити його від відбування призначеного покарання, не узгоджується із згаданими вимогами кримінального закону, а також з вимогами ч. 3 ст. 75 КК України, про те, що суд приймає рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання лише у разі, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не тільки виконає покладені на нього обов`язки, а й насамперед не вчинить нового злочину.
Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що іспитовий строк відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплив 04.01.2020 року. На протязі іспитового строку, а саме 31.03.2019 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Зважаючи на те, що засуджений в період іспитового строку скоїв новий злочин, суд прийшов до висновку, що в задоволенні подання начальника Кілійського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. 539 КПК України суд,
УХВАЛИВ :
В задоволенні подання начальника Кілійського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кілійський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1