У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянув у письмовому провадженні матеріали кримінального провадження № 0000066 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах власника майна ОСОБА_5

на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2020 року про арешт майна

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2020 року задоволено клопотання слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000066 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України. Накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучене 11.01.2020 під час проведення обшуку транспортного засобу "ВАЗ 21703", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користується та пересувався ОСОБА_7 , а саме на:
- смартфон "SAMSUNG SM- J530FM/DS", IMEI: НОМЕР_2 з чохлом;
- смартфон "IPONE 7+", FCC ID: BCG-E3087A, ІС:579С-Е3087А з чохлом;
- сім карту "БИЛАЙН" з позначенням цифр, літер та символів: 8970, 1991, 8011, 1401, 31, d#*;
- слот від сім карти, на якій зазначено номер: НОМЕР_3 ;
- ніж з чохлом без будь якого маркування, який має ознаки холодної зброї;
- свідоцтво серії НОМЕР_4 про реєстрацію на транспортний засіб "ВАЗ 21703", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
- транспортний засіб "ВАЗ 21703", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль «ВІАЗ 21703» д/н НОМЕР_1 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою та невмотивованою. Вказує, що вона є власником автомобіль «ВІАЗ 21703» д/н НОМЕР_1 . Про розгляд клопотання слідчого про арешт майна власник майна не була повідомлена. Лише 04.02.2020 їй стало відомо, що на її автомобіль накладено арешт.

Вважає, що право власника майна ОСОБА_5 порушено, оскільки вона не має жодного відношення до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, проте її позбавили права володіти та розпоряджатися своїм майном.

На думку апелянта, слідчим не наведено обґрунтованих підстав для накладення арешту на автомобіль ОСОБА_5 .

Встановлені слідчим суддею обставини.

В провадженні СУ ГУ НП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000066 від 26.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що в листопаді 2019 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Огли та група невстановлених слідством осіб вступили в попередню злочину змову та розробили план, направлений на вчинення вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, відносно потерпілого ОСОБА_12 , який полягав у тому, щоб отримати від останнього грошові кошти за неіснуючий борг в сумі 600 000 грн.

11.01.2020, приблизно о 13:50 годині ОСОБА_8 , діючи спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , прибули на територію, прилеглу до ресторану "Вареники", який знаходиться за адресою: м.Миколаїв, пр.Центральний, 74 а/2, з метою завершення реалізації злочинного умисного плану , направленого на особисте збагачення. ОСОБА_10 зайшов до ресторану "Вареники", де здійснив дії, які виразилися у вимозі передачі чужого майна, та отримав від потерпілого ОСОБА_12 раніше виготовлені несправжні (імітаційні) засоби у вигляді банкнот номіналом 500 гривень (номер та серія ЛБ4527342) кожна в кількості 500 штук на загальну суму 250 000 грн., як частину неіснуючого боргу у розмірі 600 000 грн.

11.01.2020 в ході проведення обшуку транспортного засобу "ВАЗ 21703", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користується та пересувався ОСОБА_7 , де в транспортному засобі було виявлено, оглянуто та вилучено: смартфон "SAMSUNG SM- J530FM/DS", IMEI: НОМЕР_2 з чохлом; смартфон "IPONE 7+", FCC ID: BCG-E3087A, ІС:579С-Е3087А з чохлом; сім карту "БИЛАЙН" з позначенням цифр, літер та символів: 8970, 1991, 8011, 1401, 31, d#*; слот від сім карти, на якій зазначено номер: НОМЕР_3 ; ніж з чохлом без будь якого маркування, який має ознаки холодної зброї; свідоцтво серії НОМЕР_4 про реєстрацію на транспортний засіб "ВАЗ 21703", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

З матеріалів кримінального провадження слідує, що власником транспортного засобу ВАЗ 21703, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_5 .

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив, що слідчим в клопотанні було доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, є достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст.98, 167 КПК України. Тому, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, наявні підстави для накладення арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Захисник ОСОБА_4 просив розглянути апеляційну скаргу у його відсутності. Прокурор ОСОБА_15 подав заяву про розгляд апеляційної скарги у письмовому провадженні. У відповідності до приписів ч.1 ст. 406 КПК України, зазначене є підставою для ухвалення судового рішення в порядку письмового апеляційного провадження.

Вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.

СУ ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000066 від 26.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, за фактом вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами та погрозою застосування тяжких тілесних ушкоджень, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Як слідує матеріалів кримінального провадження, 11.01.2020 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.

11.01.2020 в ході проведення обшуку транспортного засобу "ВАЗ 21703", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користувався та пересувався ОСОБА_7 , в транспортному засобі виявлено та вилучено: два смартфона; ніж з чохлом без будь якого маркування, який має ознаки холодної зброї; свідоцтво серії НОМЕР_4 про реєстрацію на транспортний засіб "ВАЗ 21703", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на ч.2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ці вимоги закону враховані при прийнятті слідчим суддею рішення.

На думку суду, у клопотанні слідчого міститься достатнє обґрунтування щодо необхідності арешту, та є достатні підстави вважати, що виявлене майно, відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 189 КК України.

Також наявні підстави вважати, що ОСОБА_7 користувався та пересувався на транспортному засобі "ВАЗ 21703", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з іншими учасниками злочину, які прибули на вказаному транспортному засобі для вчинення злочину, та в подальшому планували на ньому залишити місце злочину.

У зв`язку із цим вилучений під час обшуку транспортний засіб "ВАЗ 21703", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та може містити сліди кримінального правопорушення.

Слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку, що з метою збереження даного майна на нього необхідно накласти арешт.

Клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України та подано у строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Хоча зі змісту апеляційної скарги та доводів клопотання слідує, що ОСОБА_5 є власником зазначеного транспортного засобу, але з огляду на те, що це майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, є достатні підстави для накладення на нього арешту, з метою збереження даного майна.

Доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість ухвали не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду, а тому суд не вбачає підстав для скасування ухвали, про що просить апелянт.

Керуючись ст.ст. 376, 407 ч.3, 422, 424, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2020 року про накладення арешту на майно - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_16 ОСОБА_3