Справа № 128/574/14-к
Провадження №11-кп/801/504/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2014 року про умовно-дострокове звільнення від відбування, призначеного вироком Ленінського районного суду міста Вінниці від 26.12.2007 року за ст.ст.190 ч.4, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2014 року про умовно-дострокове звільнення від відбування, призначеного вироком Ленінського районного суду міста Вінниці від 26.12.2007 року за ст.ст.190 ч.4, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 березня 2020 року визначено колегію суддів для здійснення провадження в складі головуючого (судді-доповідача) ОСОБА_2 , членів колегії судів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
До початку судового розгляду, після розгляду заяви про відвід головуючого судді ОСОБА_2 . ОСОБА_7 повторно заявив відвід головуючому судді ОСОБА_2 з огляду на те, що він в складі колегії суддів апеляційного суду Вінницької області 05.06.2008 року приймав участь у перегляді вироку Ленінського районного суду міста Вінниці від 26.12.2007 року та на його думку допустив істотні порушення кримінального процесуального закону, оскільки здійснював розгляд стосовно особи, яку не було встановлено належним чином, а саме ОСОБА_8 . За наведених підстав вважає, що в силу п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя ОСОБА_2 підлягає відводу з огляду на наявність обставин, що викликають сумнів у його неупередженості.
Заслухавши заявлений відвід, думку прокурора з зазначеного питання, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до висновку, що заявлений відвід головуючому судді ОСОБА_2 не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до правових позицій, висловлених у рішеннях Європейського Суду з прав людини, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий та відкритий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
З метою забезпечення дотримання п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини національним законодавством передбачено інститут відводу учасників судового розгляду, в тому числі суддів.
Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь в кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
В постанові від 17.09.2019 року у справі №277/599/15-к Верховний Суд виклав правову позицію щодо визначення неупередженості судді (суду). Так, в зазначеному судовому рішенні констатовано, що безсторонність (неупередженість) суду має визначатися згідно з:
-суб`єктивним критерієм при врахуванні особистих переконань та поведінки конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі;
-об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.
Матеріалами справи встановлено, що суддя ОСОБА_2 в складі колегії суддів апеляційного суду Вінницької області 05.06.2008 року брав участь в розгляді апеляцій захисників та засуджених на вирок Ленінського районного суду міста Вінниці від 26.12.2007 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ст.ст.190 ч.4, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України. За наслідками апеляційного провадження вирок суду першої інстанції було змінено за окремими епізодами злочинних діянь, проте кваліфікація дій засуджених та призначене покарання не змінювались.
В подальшому ухвалою Верховного Суду України від 04.12.2008 року було відмовлено в задоволенні касаційної скарги ОСОБА_7 на судові рішення судів першої та апеляційної інстанції. В зазначеному рішенні суду касаційної інстанції вказано, що апеляційний розгляд проведено у відповідності до норм кримінально-процесуального кодексу України, наведені в апеляційних скаргах доводи перевірено та спростовано. При цьому ОСОБА_7 касаційна скарга не подавалась.
Таким чином сама участь судді в попередніх судових провадженнях, нехай і вирішених не на користь особи, не є достатньою підставою для враження про те, що в даній справі суддя може мати упереджену думку про вирішення питання, які стосуються охоронюваних законом гарантій особи.
За наведених обставин ОСОБА_7 не наведено жодних обставин, які б давали підстави стверджувати про наявність сумнівів у неупередженості головуючого судді ОСОБА_2 , натомість з урахуванням конкретних обставин провадження, що ОСОБА_7 повторно заявляється відвід за вигаданими обставинами, суд приходить до висновку, що такі дії сторони кримінального провадження направлені на затягування судового провадження.
За наведених обставин заявлений відвід суд вважає таким, що не ґрунтується на законі та не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні заявленого ОСОБА_7 відводу головуючому судді ОСОБА_2 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: