Справа №: 398/1300/20
провадження №: 1-кп/398/329/20
ВИРОК
Іменем України

"01" червня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 13 березня 2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з початковою освітою, який не одружений, не працює, раніше судимий :
06.06.2008 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі , на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
07.12.2009 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 185 КК України на підставі ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. 27.09.2012 року звільнився по відбуттю строку покарання;
14 червня 2017 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 297, ч.3 ст. 185 КК України на підставі ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,
07 листопада 2017 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 2 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч.3 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

12.03.2020 року близько 11 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в кімнаті на тумбочці кухонного гарнітуру виявив сірий в клітинку гаманець, який належав ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел,направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно,повторно, з корисливих спонукань, впевнившись, що його дії ніким помічені не були та мають таємний характер, таємно викрав грошові кошти, які знаходились в зазначеному гаманці, а саме, 220 доларів США, які згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 12.03.2020 року становлять 5637грн. 28коп., та 100 Євро, які згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 12.03.2020 року становлять 2904грн. 99коп., а всього на загальну суму 8542грн. 27коп. З викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.
Своїми протиправними діями ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України.
Крім того, 12.03.2020 року близько 11 год. ОСОБА_5 з метою таємного викрадення чужого майна підійшов до будинку АДРЕСА_3 , де знайшовши прихований власником будинку ОСОБА_6 ключ від вхідних дверей будинку, проник до будинку. Перебуваючи в приміщення будинку, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, впевнившись, що його дії ніким помічені не були та мають таємний характер, з кишені куртки, яка висіла на вішалці в коридорі вказаного будинку, таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме, грошові кошти в сумі 870 грн. З викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.
Своїми протиправними діями ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням в житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину визнав повністю та пояснив, що він працював у потерпілого ОСОБА_6 . На території домоволодіння є два будинку. В одному він проживав, а в іншому робив ремонт. За свою роботу отримував дуже мало коштів , яких йому не вистачало. Тому він вирішив знайти іншу роботу та переїхати в інший населений пункт .Коштів у нього не було і тому він викрав кошти з гаманця, який знаходився в тому будинку, де він проживав. А в інший будинок він не мав вільного доступу і тому в відсутність господаря будинку відчинив будинок ключем , який бачив де ховає господар, та викрав з будинку грошові кошти. За викрадені кошти придбав квиток для проїзду до нового місця роботи, придбав продукти харчування. У вчиненому розкаюється , просить не призначати йому суворе покарання.

Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та дійшов висновку що обвинувачений винен у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень .
Відповідно до ст.ст.50,65 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких є злочином середньої тяжкості , а інший тяжким злочином, особу обвинуваченого, який на шлях виправлення не став, вчинивши нові умисні злочини в період іспитового строку , неодружений, не працює, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, по місцю проживання скарг на нього не надходило.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, в судовому засіданні не встановлено.
З урахуванням наведеного, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе при призначенні покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав для застосування ст. 75 та ст. 69 КК України суд не вбачає.
Так як обвинуваченим вчинено декілька злочинів, які мають окрему кваліфікацію, то покарання призначається на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.
Враховуючи, що 07.11.2017 року вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання 4 роки 2 місяці позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки, та вчинив нові злочини протягом іспитового строку, то суд вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК України.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати на залучення експерта необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, що відповідає вимогам ст. 124 КПК України.
Клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили, як це передбачено приписами КПК України , прокурором не заявлялося.

Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.2 ст. 185 та ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі.
- за ч.3 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.11.2017 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2563 грн. 08 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1