УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.06.2020 Справа №607/1495/20

провадження № 1-кп/607/961/2020

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 04 січня 2020 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у с. Адамівка Віньковецького району Хмельницької області, громадянина України, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працює, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

встановив:

04 січня 2020 року о 07 год. 45 хв. ОСОБА_4 керував технічно-справним автомобілем ZAZ моделі TF 699 Р, р.н. НОМЕР_1 , та із двома пасажирами рухався автодорогою «Броди-Тернопіль» зі сторони м. Тернополя в бік м. Броди. Порушуючи вимоги п.п. п.п. 1.5 ч. 1 та 2.3 /б, д/ Правил дорожнього руху /далі - ПДР/, ОСОБА_4 під час руху не був достатньо уважним, не стежив належно за дорожньою обстановкою, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Наближаючись другорядною дорогою до нерегульованого перехрестя із головною дорогою «Обхід м. Тернополя», ОСОБА_4 не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та не зупинився перед цим дорожнім знаком. Порушуючи вимоги п. 16.3 та 16.11 ПДР, виїжджаючи на перехрестя нерівнозначних доріг по другорядній дорозі, ОСОБА_4 не зупинив транспортний засіб перед краєм перехрещування проїзної частини дороги та не надав дороги транспортним засобам, які наближались до даного перехрестя по головній дорозі. Так, в цей час до перехрестя наближався по головній дорозі зі сторони м. Львова справний автомобіль Opel моделі Kadett, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 без пасажирів у салоні. Виїхавши із порушенням зазначених норм ПДР на нерегульоване перехрестя, ОСОБА_4 створив аварійну ситуацію для інших учасників дорожнього руху, зокрема для водія ОСОБА_7 , позбавивши її своїми діями запобігти наставанню дорожньо-транспортній пригоді та допустив зіткнення транспортних засобів. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримала рану правої тім`яної ділянки та численні садна обличчя, тильної поверхні лівої кисті, правих стегна та коліна, прояви забою м`яких тканин правої виличної ділянки, закриту черепно-мозкову травму зі струсом головного мозку та закриту травму грудей у вигляді перелому 9-го ребра і частково правобічного пневмотораксу /накопичення повітря у плевральній порожнині/, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Дорожньо-транспортна пригода із спричиненням потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень перебуває у прямому причинному зв`язку із порушенням водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 1.5 ч. 1, 2.3 /б, д/, 16.3, 16.11 та дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» ПДР.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду. Дав показання про те, що у зазначений час та місці керував автомобілем приблизно зі швидкістю 55 км/год. зі сторони м. Тернополя. Був неуважний та не помітив дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено», не зупинився перед цим знаком і допустив зіткнення із автомобілем потерпілої. Відразу після ДТП він підійшов до потерпілої ОСОБА_7 та запитав, чи все нормально. Вона відповідала ствердно. Після цього приїхали швидка допомога та поліцейські. Він ДТП вчинив вперше. Просить суд не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки таке право йому потрібне. Вибачився перед потерпілою. Він намагався відшкодувати завдані збитки. Позов потерпілої визнав частково, готовий відшкодувати витрати на її лікування в сумі 5 603,30 грн., а моральну шкоду в сумі лише 10 тис. грн.

Будучи допитаною в судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_7 дала показання про те, що приблизно о 07 год. 20 хв. вона їхала, як кожного дня, на роботу з дому до м. Тернополя в сторону ТРЦ «Подоляни». Наближаючись до перехрестя біля с. Чистилів Тернопільського району, вона зменшила швидкість руху відповідно до дорожнього знаку. Однак, не змогла загальмувати чи оминути транспортний засіб обвинуваченого, який швидко виїхав на перехрестя зі сторони с. Біла та в`їхав в її автомобіль. Вона зрозуміла, що цей водій не гальмував перед дорожнім знаком. Внаслідок зіткнення автомобілів вона втратила свідомість, отримала травму голови, перелом ребра, струс головного мозку. Від отриманих травм впродовж 04-08 січня 2020 року лікувалась в двох медичних закладах. Після цього до 06 лютого 2020 року лікувалась амбулаторно за місцем свого проживання. Травми від ДТП негативно позначились на її здоров`ї, було важко рухатись, болить спина, голова, погане самопочуття, погано спить. Внаслідок цих подій її батько потрапив на лікування. На роботі їй важко працювати, оскільки до сих пір внаслідок травм від ДТП болить голова і ребро. Крім цього, під час лікування вона не працювала, однак мусить утримувати двох дітей, чоловік не працює та доглядає за ними. Просить суд позбавити обвинуваченого права керування транспортними засобами, оскільки він не дотримується ПДР.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Під час судового розгляду потерпіла звернулася із письмовою заявою про закриття кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з тим, що вона примирилася із ним, заподіяна їй шкода відшкодована в повному обсязі. В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 таке клопотання підтримала та просить його задовольнити. Додала, що отримане нею від обвинуваченого відшкодування покриває суму заявленого позову.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив проти задоволення заяви потерпілої про закриття кримінального провадження щодо нього, підтвердив те, що примирився з нею та відшкодував їй завдану шкоду.

Прокурор погодився із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України за наявністю правових підстав до цього.

Суд приходить до переконання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, та закриття кримінального провадження щодо нього, з огляду на таке:

відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

П. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно із ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 46 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, ОСОБА_4 вчинив вперше /довідка № 57-08012020/61014 від 08 січня 2020 року/. Вказаний злочин не є корупційним та, згідно із вимогами ст. 12 КК України, класифікуються як злочин невеликої тяжкості.

Обвинувачений примирився з потерпілою та відшкодував завдані ним збитки.

Потерпілою ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_4 було заявлено цивільний позов про відшкодування витрат на її лікування на суму 5 603,30 грн. та відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, в розмірі 80 000 грн. Однак, потерпіла ОСОБА_7 , підтримуючи свою заяву про закриття кримінального провадження, в судовому засіданні підтвердила те, що отримала від обвинуваченого ОСОБА_4 відшкодування завданих їй збитків в повному обсязі, які покривають і суму вказаного позову. Тому, суд вважає, що у зв`язку з повним відшкодуванням завданої шкоди потерпілій, провадження за вказаним позовом ОСОБА_7 підлягає закриттю.

Процесуальні витрати на залучення експерта в загальній сумі 5 024,32 грн. у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, згідно якої у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, даною ухвалою не стягуються.

Питання про арешт майна слід вирішити відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.

Керуючись ч. 5 ст. 128, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286, ст.ст. 288, 350, 395 КПК України, ст.ст. 12, 46 КК України, суд, -

постановив:

клопотання потерпілої про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000009 від 04 січня 2020 року, закрити.

Провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_7 про відшкодування витрат на її лікування на суму 5 603,30 грн. та відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, в розмірі 80 000 грн. - закрити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2020 року, частково скасований ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 17 січня 2020 року, на автомобіль Opel моделі Kadett, р.н. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , який перебуває в користуванні ОСОБА_7 , - скасувати повністю.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2020 року, на автомобіль марки ZAZ моделі TF 699 Р, р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 , який перебуває в користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , - скасувати.
Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуюча суддяОСОБА_1