Справа № 160/325/19
Провадження № 1-кп/161/136/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про продовження строку запобіжного заходу

м. Луцьк 06 лютого 2020 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області у колегіальному складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 та клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 12 червня 2018 року відносно ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 129 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2019 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Відповідно до судових рішень вказаний запобіжний захід неодноразово продовжувався, востаннє - ухвалою суду від 17 грудня 2019 року - на 60 днів, до 14 лютого 2020 року включно.

Станом на 06 лютого 2020 року вказане кримінальне провадження не розглянуто по суті.

Згідно ст.331 ч.3 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

03 лютого 2020 року захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про зміну щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Своє клопотання мотивує тим, що обвинувачений ніколи раніше не притягувався до кримінальної відповідальності і не має спеціальних навичок переховуватись від слідства та суду, ніколи не переховувався до цього також обвинувачений має постійне місце проживання в своєму власному будинку по АДРЕСА_1 , крім того досудовим слідством та прокурором в суді, не встановлено і ніяким чином не доведено того, що перебуваючи на свободі ОСОБА_6 матиме можливість незаконно впливати на свідків та рідних потерпілого з метою зміни свідчень на його користь, оскільки проживає з ним в одному селі. А тому, на думку захисника, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на даний час відпали, а тому просить змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, які клопотання підтримали та просили його задовольнити, прокурора, який вважав, що відсутні достатні підстави длязміни застосованого раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.
З врахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_6 на даний час обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, крім того, офіційно не працює та не має постійного джерела доходів, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що він незаконно впливатиме на свідків, які ще не допитані в даному кримінальному провадженні, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, або перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, а тому суд приходить до висновку, що клопотання захисника не підлягає до задоволення, оскільки немає підстав для зміни застосованого раніше виду запобіжного заходу відносно останнього.

Крім того, в судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки строк тримання під вартою закінчується 14 лютого 2020 року, однак, ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час залишились незмінними.

При вирішенні даного клопотання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Крім цього у рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись у кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Заслухавши думку учасників судового провадження, прокурора, який підтримав заявлене клопотання, думку обвинуваченого та його захисника, кожного зокрема, які заперечували заявлене прокурором клопотання, просили відмовити.

Враховуючи, що в ході досудового розслідування, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід тримання під вартою, термін якого закінчується 14 лютого 2020 року, з огляду на тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та дані про особу, які обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, окрім того обвинувачений немає постійного джерела доходів, що дає обґрунтовані підстави вважати, що він не буде дотримуватися покладених на нього процесуальних обов`язків у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі, оскільки незаконно впливатиме на свідків, які ще не допитані в даному кримінальному провадженні, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, або перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, суд вважає доцільним продовжити щодо ОСОБА_6 строк тримання під вартою на шістдесят днів до 05 квітня 2020 року включно, а клопотання прокурора задовольнити.

При цьому, суд приходить до переконання, що згідно вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини, тому суд одночасноіз продовженням строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає заставу та її розмір, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 331, 369, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залужне Локачинського району, Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів до 05 квітня 2020 року включно.

Головуючий:

Судді: