Справа № 991/4975/20
Провадження № 1-кс/991/5386/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі судових засідань Вищого антикорупційного суду заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 від розгляду заяв та клопотань у кримінальному провадженні № 0000372 від 18.10.2016,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 перебуває справа № 991/4975/20 (провадження № 1-кс/991/5127/20) за скаргою ОСОБА_3 на постанову детектива Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) ОСОБА_6 від 04.06.2020 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000372 від 18.10.2016.
24.06.2020 ОСОБА_3 було надіслано заяву про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 від розгляду будь-яких заяв і клопотань у кримінальному провадженні № 0000372.
За ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді його розглядає інший суддя цього ж суду.
З цих підстав в порядку ст. 35 КПК України, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2020 для розгляду заяви про відвід визначено суддю
ОСОБА_1 . Доводи заяви.
ОСОБА_3 зазначає, що після повідомлення його про призначення судового засідання слідчим суддею ОСОБА_5 для розгляду скарг, він детально ознайомився із всіма матеріалами справи та винесеними рішеннями вказаним суддею за наслідком розгляду його клопотань, заяв та клопотань прокурора у вказаному провадженні, та прийшов вже до зрілого сформованого висновку, що наявні беззаперечні підстави для відводу слідчого судді ОСОБА_5 .
Заявник вважає, що суддя ОСОБА_5 всупереч вимог законодавства, знаючи, що ухваленням такого рішення будуть обмежені його конституційні права, все одно обґрунтував показаннями свідків необхідність застосування запобіжного заходу, що є грубим порушенням закону. Крім цього, заявник стверджує, що суддею ОСОБА_5 не було враховано доводи захисту та не взято до уваги те, що інші докази вказують на відсутність обґрунтованої підозри та будь-яких ризиків, чим ще раз довів свою зацікавленість в завідомо обвинувальному рішенні.
ОСОБА_3 стверджує, що слідчим суддею ОСОБА_5 під виглядом начебто дотримання процесу, ігноруються та обмежуються його базові права яка людини та громадянина. На його думку, уявлення судді ОСОБА_5 про обставини справи неправильно ним сприйняті, він вважає заявника злочинцем, що свідчить про його пряму упередженість. Саме тому він просить суд задовольнити заяву про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 та відвести його як слідчого суддю по кримінальному провадженню № 0000372 від 18.10.2016 від розгляду будь-яких заяв чи клопотань у даному провадженні на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, справу передати на повторний автоматичний розподіл для визначення нового слідчого судді.

ІІ. Судовий розгляд.
ОСОБА_3 під час судового засідання наголосив, що головною підставою для відводу є сформована на даний момент у нього остаточна недовіра до судді ОСОБА_5 .
Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , підтримав доводи заявника.
Слідчий суддя ОСОБА_5 , якому заявлено відвід, у судове засідання не прибув, правом надати пояснення не скористався.

ІІІ. Обставини, встановлені суддею.
17.06.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову детектива Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 від 04.06.2020 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000372 від 18.10.2016.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.06.2020 скаргу ОСОБА_3 було передано для розгляду у судовій справі № 991/4975/20 (провадження № 1-кс/991/5127/20) слідчому судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 .
Судовий розгляд скарги ОСОБА_3 було призначено на 19.06.2020.
19.06.2020 у межах цієї судової справи ОСОБА_3 заявив слідчому судді ОСОБА_5 відвід у зв`язку із наявністю обстави, які викликають сумнів у його неупередженості. Ухвалою судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_7 від 23.06.2020 у задоволенні цієї заяви про відвід було відмовлено.
В подальшому судовий розгляд скарги ОСОБА_3 було призначено на 30.06.2020.
24.06.2020 ОСОБА_3 направив заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_5 , для розгляду якої було визначено суддю ОСОБА_1 .

ІV. Оцінка та висновки судді.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Однак вичерпного переліку цих обставин процесуальний закон не містить. Отже особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді.
Відповідно до частини 3-5 статті 80 КПК України заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заява про відвід під час досудового розслідування подається одразу ж після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.
Із змісту заяви ОСОБА_3 вбачається, що обставинами, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 , є:
-обґрунтування застосування запобіжного заходу показами свідків, що є грубим порушенням закону;
-обвинувальний характер поведінки судді та ігнорування доводів сторони захисту;
-висловлювання та дії судді. які вказують на зацікавленість у швидкому та несправедливому розгляді справи для показників діяльності Вищого антикорупційного суду.
Оскільки кримінальне процесуальне законодавство містить загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд в оцінці вмотивованості відводу звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Так Європейським судом з прав людини у п. 66 у рішенні по справі «Мироненко і Мартенко проти України» зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див.,зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).
Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зауважив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.
У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення Європейського суду з прав людини у справі Веттштайн проти Швейцарії, п. 43).
Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Заява про відвід слідчого судді була подана у межах справи № 991/4975/20 (провадження № 1-кс/991/5127/20). У розпорядженні слідчого судді перебувають матеріали лише цієї справи. Відповідно слідчий суддя не може зробити висновок про упередженість та надати оцінку процесуальній поведінці слідчого судді ОСОБА_5 під час розгляду всіх заяв, клопотань, скарг ОСОБА_3 . У межах цієї справи заявником вже заявлявся відвід слідчому судді ОСОБА_5 , у задоволенні якого було відмовлено.
ОСОБА_3 зазначив, що заява про відвід слідчого судді ОСОБА_5 не пов`язана з його незгодою з судовими рішеннями, які були ним винесені. Він визначив основною підставою для відводу наявну особисту недовіру до слідчого судді ОСОБА_5 .
З наведених вище положень чинного законодавства та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що підставою для відводу можуть бути інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді. Така упередженість може бути суб`єктивною (особиста поведінка судді, висловлювання тощо), або об`єктивна - обставини, що існують незалежно від конкретного судді.
Особиста недовіра до судді, про яку вказує ОСОБА_3 , є його суб`єктивним ставленням внаслідок поведінки слідчого судді ОСОБА_5 . В даному випадку, на переконання судді, відсутність особистої довіри може бути підставою для відводу лише у разі, якщо воно грунтується на конкретних обставинах та фактах неналежної поведінки, вчинків, дій слідчого судді, що свідчать про наявність упередженості до підозрюваного. І ці дії судді незалежним спостерігачем можуть бути розцінені як упереджені.
Слідчий суддя, здійснюючи правосуддя на стадії досудового розслідування, діє на підставі і в межах закону, з урахуванням обставин конкретної справи. Особисте негативне ставлення сторін у справі до судді автоматично не свідчить про його упередженість, адже для встановлення наявності упередженості вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Наведені ОСОБА_3 обставини, на думку судді, не свідчать про упередженість слідчого судді ОСОБА_5 . Доказів на підтвердження існування сформованої позиції судді щодо його винуватості підозрюваним не надано.
За таких обставин у судді відсутні підстави вважати, що слідчий суддя ОСОБА_5 діє упереджено суб`єктивно чи об`єктивно під час розгляду скарг, клопотань чи заяв ОСОБА_3 чи сторони обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000372 від 18.10.2016.
Тому заява про відвід задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 75, 81, 85, 369, 372 КПК України, суддя
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1