Справа № 643/4085/20
Провадження № 1-кс/643/1460/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2020 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0001550, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0001550 в обґрунтування якого зазначив, що є потерпілим у даному кримінальному провадженні, під час розслідування якого виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до речей і документів, а саме матеріалів кримінального провадження № 0000033, яке перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Розглянувши клопотання, слідчий суддя вважає необхідним повернути його заявнику, так як останній не є особою, яка наділена згідно КПК України правом на звернення до слідчого судді з даним клопотанням.

До такого висновку слідчий суддя дійшов з погляду на наступне: ч. 1 ст. 160 КПК України передбачає, що правом звернення до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів наділені сторони кримінального провадження.
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України стороною кримінального провадження з боку обвинувачення є слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом. Отже, не у всіх, а лише у спеціально установлених КПК України випадках потерпілий є стороною кримінального провадження з боку обвинувачення.
Такі випадки, крім іншого, передбачені ст.ст. 338, 340 КПК України та стосуються підтримання потерпілим обвинувачення, в разі його зміни, у раніше пред`явленому обсязі, або в разі відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення тощо.
На підтвердження даної думки вказує й наступний факт: глава 3 КПК України має назву: «Суд, сторони та інші учасники кримінального провадження» та містить шість параграфів. Параграф 2 називається «Сторона обвинувачення», параграф 3 «Сторона захисту», а потерпілий та його представник віднесені до окремого 4-го параграфу. Тобто, законодавець за загальним правилом не відносить потерпілого до сторони кримінального провадження з боку обвинувачення.
Тобто, потерпілий у даному кримінальному провадженні не наділений правом звернення до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, разом з тим він не позбавлений права ініціювати звернення слідчого до суду з таким клопотанням, а в разі відмови в цьому, оскаржити відповідне рішення слідчого.
Вищий спеціалізований суд України проаналізувавши діюче кримінальне процесуальне законодавство в п. 10 свого листа від 05.04.2013«Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» зазначив про можливість повернення клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, хоча норми ст.ст. 159-166 КПК України прямо цього не передбачають.
Враховуючи викладене вище, беручи до уваги правову позицію Вищого спеціалізованого суду України, застосовуючи положення ч. 6 ст. 9 щодо застосування загальних засад кримінального провадження, суд вважає за необхідне повернути клопотання ОСОБА_2 , так як останній не є особою, яка має право звертатись до суду з таким клопотанням у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 3, 9, 160, 164, 309, 338, 340 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0001550 повернути заявникові через його подання особою, яка не має права подавати клопотання.

Копію ухвали про повернення клопотання невідкладно надсилати особі, яка його подала, разом з клопотанням та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1