Справа № 715/597/20
Провадження № 1-кс/715/149/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2020 смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

володільця майна ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні в смт. Глибока в залі суду клопотання слідчого СВ Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 погоджене з прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 , звернулася до Глибоцького районного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 про арешт майна.

В клопотанні слідчий слідчого відділу посилається на те, що 27.02.2020 року на адресу Глибоцького ВП надійшов рапорт від заступника начальника Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_8 про те, що в ході виконання ним доручення ГУНП в Чернівецькій області щодо попередження незаконного видобування гравійно-піщаної суміші, за результатами проведених заходів ним було отримано інформацію про те, що з русла річки "Сирет" в межах сіл Тереблече та Стерче Глибоцького району невстановлені особи здійснють незаконий видубуток гравійно-піщаної суміші, тобто порушують правила охорони надр.

28.02.2020 року по даному факту було внесено відомості до ЄРДР №00000096 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України.

В ході проведення слідчо-розшукових дій, було встановлено, що 07.07.2020 року близько о 16 год., 50 хв., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Петрашівка, Герцаївського району, Чернівецької області керуючи автомобілем марки «КАМАЗ 55102» д.н.з. НОМЕР_1 здійснював перевезення на вказаному автомобілі гравійно-піщаної суміші. У зв`язку з наведеним автомобіль марки «КАМАЗ 55102» д.н.з. НОМЕР_1 який завантажений гравійно-піщаною сумішшю тимчасово затримано та розміщено на майданчику Глибоцького ВП за адресою смт. Глибока, вул. 10-ї Річниці Незалежності, Глибоцького району, Чернівецької області.

На підставі викладеного просить суд, накласти арешт (з обмеженням розпорядження, користування та відчуження) на транспортний засіб марки «КАМАЗ 55102» д.н.з. НОМЕР_1 , з метою збереження речового доказу.

Заслухавши доводи слідчого, прокурора, захисника, пояснення ОСОБА_6 , дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків.

07.07.2020 року автомобіль марки «КАМАЗ 55102» д. н. з. НОМЕР_1 , самоскид вантажний, який завантажений гравійно-піщаною сумішшю, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Під час розгляду даного клопотання судом встановлено, що ОСОБА_6 , є покупцем гравійно-піщаної суміші, а продавцем являється ПП «Прикордонник Т», про що ОСОБА_6 подав до суду накладну №2 від 02.07.2020 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру №9 від 02.07.2020 року, яку він також пред`явив працівникам поліції під час зупинки транспортного засобу.

Також ОСОБА_6 , надав суду копію договору про співпрацю приватних підприємств «Прикордонник Т» та «Прикордонник» від 05 листопада 2018 року та акт огляду виконання руслорегулюючих робіт за договором від 05.11.2018 року, згідно якого він на законних підставах мав дозвіл завантажувати гравійно-піщану суміш зі складу.

Відсутні посилання органу обвинувачення на докази, щодо місця видобування вказаної суміші, а ОСОБА_6 посилається, що він отримав її не на кар`єрі, а на складі ПП «Прикордонник Т» і даній обставині не надано оцінку органами досудового розслідування.

Окрім того, слідчим суддею встановлено, що слідчий звернувся до суду з даним клопотанням за ч.1 ст.240 КК України, а згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.02.2020 року у кримінальному провадженні №0000096, правова кваліфікація кримінального правопорушення зазначена за ч.2 ст.240 КК України (чинна до 01.07.2020 року).

Також слідчому судді під час розгляду даного клопотання не було надано матеріали даного кримінального провадження для ознайомлення.

На підставі ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно пунктом другим частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Також згідно п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Окрім того, у відповідності до частини третьої вказаної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підставі ч.4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати чи пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть зашкодити кримінальному провадженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Статтею 7 КПК України визначені загальні засади кримінального провадження в т.ч. верховенство права, законність, недоторканість житла чи іншого володіння особи, недоторканість права власності, забезпечення права на захист, невтручання в приватне життя, розумність строків та ін.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно статті 1 Першого протоколу до ЄКПЛ передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Із рішення Європейського суду з прав людини «Смиров проти Росії» або «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», вбачається необхідність дотримання розумного співвідношення пропорційності між використовуваними засобами і метою, які переслідує держава за допомогою будь-яких вжитих нею заходів, включаючи заходи призначені для контролю за використанням громадянином своєї власності, що виражено в понятті «справедлива рівновага», яка повинна бути встановлена між вимогами дотримуватись загальних інтересів населення і вимогами охорони прав особистості.

Тобто для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина, відсутність якої сприяє висновку про неперевагу суспільного інтересу над принципом поваги і захисту права власності особи та загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин вважаю, що дане клопотання внесене до суду з порушенням вимог КПК України та не доведено необхідність арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами володільця майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-175, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 погоджене з прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя: