КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2596/19
Провадження № 1-кп/552/31/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.03.2020 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003124 від 18.12.2018
відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Нова Кочубеївка, Чутівського району, Полтавської області, освіта вища, неодруженого, дітей неповнолітніх на утриманні не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.09.2019 Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 286, ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14.12.2018 року, близько 13:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання потерпілої ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, що виникли під час сварки з потерпілою, завдав останній стиснутою в кулак правою рукою удар в область обличчя, а саме в область правої частини нижньої щелепи, інші удари наносив пальцями рук стиснутими в кулаки зверху по голові. Після цих ударів ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 п`ять ударів пальцями рук стиснутими в кулак по обличчю, потім чотири удари по верхній частині тулубу та по верхній частині рук, останній удар наніс потерпілій ОСОБА_6 правою ногою у взутті по правому колінному суглобу.

Вказаними умисними злочинними діями, ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1257 від 18.01.2019, тілесні ушкодження декількох груп: у вигляді закритої черепного-мозкової травми, струсу головного мозку, синців голови, забою м`яких тканин правого колінного суглобу з травматичним ушкодженням власної зв`язки наколінника, ускладненим посттравматичним синовіїтом, які кваліфікуються у своїй сукупності як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та синці тулубу та верхніх кінцівок, які кваліфікуються як в своїй сукупності так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав та суду розповів, що 14.12.2018 в обідній час перебував поблизу Київського районного суду м. Полтави. В цей час йому зателефонувала його колишня співмешканка ОСОБА_6 , з якою в обвинуваченого склались неприязні стосунки, та попрохала зустрітись, на що ОСОБА_4 відповів відмовою та пішов до зупинки громадського транспорту «Великотирнівська». По дорозі до нього раптово підбігла п`яна ОСОБА_6 та почала на нього кидатись, кричати, наносити удари кулаками по обличчю та ногами в область стегна та тулубу. ОСОБА_4 прохав потерпілу припинити та захищався, прикриваючись руками, ударів у відповідь не наносив. Після цього ОСОБА_4 розвернувся та пішки пішов на зупинку громадського транспорту «ЗБВ». Підходячи до вказаної зупинки по мобільному телефону набрав свою матір та попрохав її вийти. Зустрівшись з матір`ю, розповів їй про те що сталося, а у подальшому викликав швидку допомогу та зателефонував до поліції. Факт перебування вдома у ОСОБА_6 та нанесення останній тілесних ушкоджень повністю заперечує. Вказує, що на момент вчинення злочину не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а вжив алкогольні напої вже після завершення конфлікту з потерпілою. При цьому про те, що ОСОБА_6 є інвалідом ІІ групи йому було відомо. Стверджує, що потерпіла та свідки його оговорюють у зв`язку з неприязними відносинами, які склались у нього з сім`єю потерпілої під час розгляду Октябрським районним судом м. Полтави кримінальної справи за фактом ДТП та легких тілесних ушкоджень, де ОСОБА_6 є потерпілою, а ОСОБА_4 обвинуваченим.
Не зважаючи на викладену обвинуваченим позицію вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України доведена в повному обсязі наступними перевіреними в судовому засіданні доказами.

Допитана потерпіла ОСОБА_6 суду дала наступні показання.

14.12.2018, близько 13:00 год., перебувала в себе вдома, за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час до неї додому прийшов її колишній співмешканець ОСОБА_4 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та з яким у ОСОБА_6 склались неприязні стосунки. Останній попрохав впустити його з метою поспілкуватися щодо можливого примирення по кримінальному провадженню, яке перебуває на розгляді Октябрського районного суду м. Полтави На вказану пропозицію ОСОБА_6 погодилась, після чого вони разом з ОСОБА_4 пройшли на кухню. Там ОСОБА_4 почав благати ОСОБА_6 , щоб остання в суді попрохала застосувати до нього більш м`яке покарання. Коли потерпіла відмовилася, ОСОБА_4 почав кричати та погрожувати їй та членам її родини фізичною розправою. Це все чула донька ОСОБА_6 ОСОБА_8 , яка заходила на кухню. Коли донька вийшла з квартири, ОСОБА_4 почав висловлюватися нецензурною лайкою, а коли ОСОБА_6 попрохала його піти, почав наносити удари кулаками рук по обличчю та голові. Тоді ОСОБА_6 спробувала виштовхнути ОСОБА_4 з квартири, однак останній продовжував наносити їй удари по обличчю та тулубу, а в кінці наніс ще й удар ногою у взутті по правому коліну, внаслідок чого потерпіла впала. Коли ОСОБА_6 почала голосно кричати, що викличе працівників поліції, ОСОБА_4 схаменувся та залишив квартиру, а потерпіла закрила двері. Однак, через деякий час ОСОБА_4 знову повернувся та почав стукати у двері квартири. Після цього, ОСОБА_6 зателефонувала до поліції. Також про те, що відбулося ОСОБА_6 повідомила по телефону своїм подругам. Повідомляє, що випадки нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 неодноразово мали місце і до цього.

Допитана в судовому засіданні малолітній свідок ОСОБА_8 , яка повідомила, що 14.12.2018, близько 13:00 год., перебувала вдома у своєї матері ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , коли почула чоловічий голос, який лунав з кухні. Зайшовши до кухонної кімнати, побачила колишнього співмешканця своєї матері ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, кричав на ОСОБА_6 , а остання, в свою чергу, прохала його піти геть. Побоюючись ОСОБА_4 , ОСОБА_8 пішла до іншої кімнати та зателефонувала своєму батькові ОСОБА_9 , попрохавши його швидше її забрати. Після цього ОСОБА_8 одягнулась та вийшла з квартири, після чого зателефонувала своїй бабусі ОСОБА_10 та повідомила, що до ОСОБА_6 прийшов ОСОБА_4 та погрожує їй. Незабаром до під`їзду будинку під`їхав батько ОСОБА_8 та забрав її. У подальшому дізналася, що ОСОБА_4 побив її матір ОСОБА_11 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , повідомила, що 14.12.2018, в обідній час виходила з під`їзду будинку АДРЕСА_3 , щоб забрати свою онуку зі школи, та в цей час при виході зустріла ОСОБА_4 , який заходив до під`їзду. Повертаючись додому побачила у дворі будинку працівників поліції, біля яких стояла ОСОБА_6 . На обличчі останньої були видимі тілесні ушкодження. Остання пояснила, що її побив ОСОБА_13 . Суду свідок ОСОБА_12 , повідомила, що раніше між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вже виникали сварки на побутовому грунті.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомила, що 14.12.2018, близько 14:00 год., зателефонувала своїй сусідці ОСОБА_6 , оскільки отримала від неї СМС-повідомлення з проханням передзвонити. Коли ОСОБА_14 подзвонила ОСОБА_6 , остання перебувала у схвильованому стані та повідомила, що її побив її колишній співмешканець ОСОБА_4 . Також ОСОБА_6 повідомила, що ОСОБА_4 стоїть під дверима та стукає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , яка є матір`ю потерпілої, повідомила, що 14.12.2018, в обідній час їй зателефонувала її онука ОСОБА_8 та повідомила про те, що до її матері ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , прийшов її колишній співмешканець ОСОБА_4 . Останній на кухні квартири розмовляв з ОСОБА_6 , при цьому висловлювався нецензурною лайкою та погрожував останній, на прохання піти не реагував. ОСОБА_8 попрохала ОСОБА_10 приїхати та допомоги ОСОБА_6 вигнати ОСОБА_4 з квартири, оскільки за ОСОБА_8 вже приїхав її батько. Через декілька хвилин ОСОБА_10 зателефонувала ОСОБА_6 , однак остання не брала слухавку. Розхвилювавшись, ОСОБА_10 приїхала додому до ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 . Коли підійшла до будинку, то побачила ОСОБА_4 та двох поліцейських, які розмовляли з ним. Коли ОСОБА_4 побачив ОСОБА_10 , то одразу почав кидатися на неї та обзивати нецензурною лайкою, було помітно, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Потім ОСОБА_10 піднялася до квартири ОСОБА_6 та побачила потерпілу, яка була вся заплакана та мала видимі тілесні ушкодження на обличчі, розповідала, що її побив ОСОБА_4 , скаржилася на біль в області щелепи, голови та коліна. У подальшому працівники поліції відібрали у ОСОБА_15 заяву про злочин.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , повідомила, що 14.12.2018, близько 14:00 год., зателефонувала своїй подрузі ОСОБА_6 . Коли остання підняла слухавку, то ОСОБА_16 почула якісь крики та гомін, що відбувається не зрозуміла. Після цього ОСОБА_16 намагалася передзвонили ОСОБА_6 , однак слухавку довго ніхто не брав. Через деякий час ОСОБА_6 передзвонила та повідомила, що до неї приходив ОСОБА_4 та побив її. Тоді ОСОБА_16 порекомендувала ОСОБА_6 зателефонувати до поліції та повідомити про те, що сталося. Також свідок ОСОБА_16 повідомила суд, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_13 і раніше виникали конфлікти, в ході яких останній бив потерпілу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомив, що 14.12.2018, в обідній час, йому зателефонувала його донька ОСОБА_8 та попрохала, щоб він її забрав з квартири її матері ОСОБА_6 , оскільки додому до останньої прийшов її колишній співмешканець ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та поводив себе агресивно. Коли ОСОБА_9 під`їхав до будинку, у якому проживала ОСОБА_6 , з під`їзду вийшла його донька та повідомила, що ОСОБА_4 розмовляє на кухні з ОСОБА_6 на підвищених тонах.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 повідомили, що працюють на посаді поліцейських в управлінні патрульної поліції в Полтавській області. Всіх обставин вони не пам`ятають, але пригадують, що в грудні 2018, було отримано повідомлення щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . Після приїзду за вказаною адресою біля під`їзду будинку було виявлено громадянина, який представився як ОСОБА_4 , хоча на даний час його обличчя не пам`ятають. Зазначений громадянин повідомив, що у нього виник конфлікт зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_6 . Після цього, працівники патрульної поліції піднялися до квартири АДРЕСА_4 , де знаходилась ОСОБА_6 . Остання повідомила, що ОСОБА_4 завдав їй тілесних ушкоджень, після чого написала відповідну заяву.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 повідомив, що 14.12.2018 в обідній час бачив свого знайомого ОСОБА_4 на території мікрорайону «Половки», але ніяких тілесних ушкоджень на останньому не помітив.

Крім того вина ОСОБА_4 доведена наданими державним обвинувачем, дослідженими судом та долученими до кримінального провадження доказами.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта обласного бюро судово-медичної експертизи ДОЗ Полтавської ОДА №1257 від 18.01.2019, проведенням судово-медичної експертизи ОСОБА_6 з урахуванням наданої медичної документації встановлені тілесні ушкодження, які можливо розділити на декілька груп:
- до першої групи відносяться: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, синці голови, які кваліфікуються лише в своїй сукупності, як ЛЕГКІ тілесні ушкодження, що СПРИЧИНИЛИ короткочасний розлад здоров`я;
- до другої групи відносяться: забій м`яких тканин правого колінного суглобу з травматичним ушкодженням власної зв`язки наколінника, які ускладнились посттравматичним синовіїтом, кваліфікуються лише в своїй сукупності як ЛЕГКІ тілесні ушкодження, що СПРИЧИНИЛИ короткочасний розлад здоров`я;
- до третьої групи відносяться: синці тулубу та верхніх кінцівок, які кваліфікуються як у своїй сукупності, так і кожне окремо, як ЛЕГКІ тілесні ушкодження.
Тілесні ушкодження всіх трьох груп могли утворитися не менш ніж від 10-ти кратної дії тупих обмежених предметів, якими могли бути пальці рук, стиснуті в кулак, нога людини у взутті, або інші предмети з подібними характеристиками, які діяли з достатньою для їх утворення силою, що була направлена переважно в бік підекспертного.
Більшість з тілесних ушкоджень, виявлених у підекспертної ОСОБА_6 , знаходяться в зонах, досяжних для самоспричинення, але враховуючи їх кількість, тяжкіть та морфологічну характеристику, самоушкодження малоймовірно. Вищевказані тілесні ушкодження не характерні для їх утворення при падінні тіла на площину(т.1, а.с.151-152).
В ході проведення слідчого експерименту від 06.02.2019(із доданою фото-таблицею) з потерпілою ОСОБА_6 , остання детально розповіла та за допомогою статиста показала механізм отримання ним тілесних ушкоджень від обвинуваченого ОСОБА_4 (т.1, а.с.156-161).

За результатами проведеного слідчого експеримента було проведено додаткову судово медичну експертизу, згідно висновку якого № 144 від 14.03.2019, показання потерпілої ОСОБА_6 дані нею під час проведення слідчого експерименту загалом не протирічать механізму утворення тілесних ушкоджень у останньої (т.1., а.с.162-163).

Згідно даних протоколу огляду цифрового носія та інформації, що міститься на ньому, від 05.04.2019 з додатком у вигляді оптичного диску було оглянуто оптичний диск з матеріалами аудіо-запису виклику працівників поліції, що надійшов 14.12.2019 на службу «102» з мобільного телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , яка повідомила про спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 (т.1, а.с.164-165).

Згідно даних протоколу огляду цифрового носія та інформації, що міститься на ньому, від 18.04.2019 з додатком у вигляді оптичного диску, згідно було оглянуто оптичний диск з матеріалами аудіо-запису виклику працівників поліції, що надійшов 14.12.2019 на службу «102» з мобільного телефону НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , який повідомив про конфлікт з ОСОБА_6 (т.1, а.с.168-170).

Згідно довідки №21330 від 14.12.2018, згідно якої цієї ж дати, о 16:40 год., ОСОБА_4 , звернувся до травмпункту 1 МКЛ м. Полтави та останньому було постановлено діагноз: «Забій грудинного відділу хребта, грудної клітини справа, правого ліктьового суглобу та м/з правого стегна. Алкогольне сп`яніння.»(т.1., а.с.167). Алкогольне сп`яніння обвинуваченого також підтверджено відповіддю 1 МКЛ на запит слідчого (т.1. а.с.177). При цьому, як встановлено в судовому засіданні, сам обвинувачений до правоохоронних органів з заявою про отримання тілесних ушкоджень не звертався.

Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , виданого 20.06.2018 остання на момент вчинення кримінального правопорушення має пенсію по інвалідності 2 грп. загальне захворювання по опорно-руховому апарату (т.1, а.с.153).

Таким чином наведеними доказами, які є належними та допустимими, зібраними у відповідності до вимог кримінально процесуального закону повністю доведена вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

При цьому суд не приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_20 і розцінює їх як спосіб захисту від обвинувачення.

Так, показання потерпілої ОСОБА_6 об`єктивно узгоджуються, як і з показаннями свідків так і з висновками експертиз, які підтвердили можливість отримання тілесних ушкоджень потерпілою саме за обставинами, викладених нею. При цьому будь яких доказів того, що потерпіла ОСОБА_6 мала будь які підстави обмовляти обвинуваченого ОСОБА_4 в ході судового слідства не встановлено.

При цьому показання свідка ОСОБА_20 жодним чином не спростовують наведені в вироку докази вини обвинуваченого, оскільки остання повідомила суду ті обставини, які їй відомі виключно зі слів обвинуваченого ОСОБА_4 та стосувалися подій після конфлікту останнього з потерпілою.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 125 КК України, як дії, які виразились у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У силу ст. 66 КК України обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого не встановлено.

У силу ст. 67 КК України обставинами, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та відносно особи з інвалідністю.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, відсутність каяття, наявність обставини, що обтяжує покарання та приходить до переконання про необхідність призначення останньому покарання у виді обмеження волі.

Враховуючи те, що вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 24.09.2019, яким обвинуваченого засуджено за ч.2 ст. 286, ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 70 КК України, на час розгляду кримінального провадження не набрав законної сили та також враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 26.04.2018 у справі №639/9081/15-к, згідно якої, якщо при призначенні покарання встановлено, що попередній вирок не набрав законної сили, він не може враховуватися при призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України, а тому покарання ОСОБА_4 необхідно призначити без врахування положень ч.4 ст. 70 КК України.

Відповідно вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 24.09.2019 відносно останнього необхідно виконувати окремо.

В кримінальному провадженні заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 (т.1, а.с.26-41)

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, яка зазнала шкоди від злочину до початку судового слідства, вправі пред`явити до обвинуваченого цивільний позов.

В поданому цивільному позові потерпіла ОСОБА_6 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 5719 грн. 02 коп. матеріальної шкоди, 100000 грн. моральної шкоди та 4000 грн. витрат на правову допомогу.

Суд з урахуванням вимог ст.ст.22,23, 1166 ЦК України приходить до висновку, що позов потерпілого ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення.

При цьому суд враховує, що сума матеріальних збитків та витрат на правову допомогу знайшла своє підтвердження в судовому засіданні наданими доказами, а тому позов в цій частині підлягає до повного задоволення.

Вирішуючи питання щодо задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди потерпілій суд виходить з характеру та обсягу страждань, яких остання зазнала, характеру немайнових втрат та конкретних обставин справи і вважає, що позов в цій частині підлягає до часткового задоволення в сумі 30000 грн.

Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

Вирок Октябрським районним судом м. Полтави від 24.09.2019 відносно ОСОБА_4 виконувати окремо.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його з`явлення до кримінально-виконавчої установи відкритого типу.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 5719 грн. 02 коп. матеріальної шкоди, 30000 грн. моральної шкоди та 4000 грн. витрат на правову допомогу

Речові докази оптичні диски з записами дзвінків зберігати в кримінальному провадженні.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави, а засудженим у той же строк з моменту його отримання. Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Головуючий ОСОБА_1