Справа № 344/1052/20
Провадження № 1-кс/344/499/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 про арешт майна, в межах кримінального провадження № 00000226 від 26.02.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 149 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000226 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 149 КК України.

У клопотанні зазначено, що в 2017 році ОСОБА_5 , з метою незаконного швидкого збагачення за рахунок отримання грошової винагороди під виглядом надання реабілітації хворим від наркотичної та алкогольної залежності, а також їх трудової експлуатації вступив у злочинну змову із жителями м. Маріуполь, Донецької області, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , з якими упродовж 2017-2018 років організував на території м. Коломия та Коломийського району, Івано-Франківської області декілька закладів закритого типу для примусового утримання в умовах ізоляції осіб вказаної категорії. Так, період часу з жовтня 2017 року по кінець грудня 2017 року ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , з корисливих спонукань, здійснюючи трудову експлуатацію ОСОБА_12 та отримання від цього прибутку, застосовуючи до потерпілої психологічний примус, незаконно позбавив волі ОСОБА_12 , примусово її утримуючи протягом вказаного часу у зазначеному закладі закритого типу, що в м. Коломия, вул. Майданського, 9, Івано-Франківської області, з позбавленням можливості на самостійне його залишення. В середині жовтня 2017 року упродовж трьох днів ОСОБА_12 , будучи завербованою безоплатно працювала на території військової частини НОМЕР_1 гірсько-штурмової бригади у АДРЕСА_1 , допомагаючи в ремонтних роботах приміщень, які проводили ПП «Західтрансбудсервіс-7», виконуючи підсобну роботу, за які ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 отримали грошові кошти. Також, у період часу з листопада 2017 року по кінець грудня 2017 року ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , з корисливих мотивів, з метою незаконного позбавлення волі та подальшої трудової експлуатації ОСОБА_13 , отримання від цього прибутку, застосовуючи до потерпілого психологічний примус, незаконно позбавив волі ОСОБА_13 , примусово його утримуючи протягом тривалого часу у зазначеному закладі закритого типу, що в м. Коломия, вул. Майданського, 9, Івано-Франківської області, з позбавленням можливості на самостійне його залишення. Крім цього, у період часу з кінця серпня 2018 року по середину вересня 2018 року ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з корисливих мотивів, з метою незаконного позбавлення волі та трудової експлуатації ОСОБА_14 , для отримання прибутку від такої експлуатації, застосовуючи до потерпілого психологічний примус, незаконно позбавив волі ОСОБА_14 , примусово його утримуючи протягом тривалого часу у зазначеному закладі закритого типу, що в с. Сопів, вул. Зеленосадська, 34, Коломийського району, Івано-Франківської області, з позбавленням можливості на самостійне його залишення. У вересні 2018 року протягом п`яти днів ОСОБА_14 , будучи завербованим безоплатно працював на будові, яка проводилася на території заводу «Леоні», що по вул. Шарлая в м. Коломия, здійснюючи підсобну роботу від ПП «Алтір-АВТ». Також, у період часу з 24.09.2018 по 25.09.2018 ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з корисливих спонукань , з метою незаконного позбавлення волі та отримання від родичів грошових коштів за так зване лікування, застосовуючи до ОСОБА_15 психологічний примус, незаконно позбавив волі ОСОБА_15 , примусово утримуючи його протягом тривалого часу у зазначеному закладі закритого типу, що в с. Сопів, вул. Зеленосадська, 34, Коломийського району Івано-Франківської області, з позбавленням можливості на самостійне його залишення.

Матеріалами клопотання зазначається, що у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, не працюючий, розлучений, з середньою спеціальною освітою, не судимий.

Зазначається, що 13.06.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст.149 КК України.

Як вказано у клопотанні, 23 січня 2020 року було затримано підозрюваного ОСОБА_5 та під час затримання в нього вилучено мобільний телефон «HUAWEI» імей1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 , із сім-карткою № НОМЕР_4 .

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон «HUAWEI» імей1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 , із сім-карткою № НОМЕР_4 .

Сторони, про час і місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, в судове засідання не прибули.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі та підтримав вимоги клопотання у повному обсязі.

Як передбачено ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю клопотання підставним, виходячи із наступних міркувань.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зважаючи на вищезазначені норми та наведені у клопотанні обставини, слідчий суддя вважає клопотання підставним та доцільним щодо накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, з метою повного, всебічного та неупередженого з`ясування всіх обставин кримінального провадження, а також прийняття законного і обґрунтованого рішення та досягнення завдань даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 131,132, 167, 170-173, 236, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, а саме на мобільний телефон «HUAWEI» імей1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 , із сім-карткою № НОМЕР_4 , вилучений під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1