УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року

м. Київ
провадження № 51-39ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу представника цивільного відповідача директора Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка ОСОБА_4 на вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 31 липня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Вісь Ріпкинського району Чернігівської області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 Кримінального кодексу України (далі КК).
Суть питання
Вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 31 липня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. За ч. 1 ст. 135 КК ОСОБА_5 визнано невинуватим та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК.
Цим же вироком стягнуто з ТОВ ім. Шевченка на користь потерпілого ОСОБА_7 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 50 150 грн. та 300 000 грн. в рахунок завданої моральної шкоди; на користь ОСОБА_8 300 000 грн. моральної шкоди.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року зазначений вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без змін.
У касаційній скарзі представник цивільного відповідача директор Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка ОСОБА_4 , посилаючись на допущені, на його думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить змінити постановлені у кримінальному проваджені судові рішення, а саме відмовити потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у задоволенні їх цивільних позовів.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Разом з тим, представник цивільного відповідача, порушуючи питання про зміну як вироку суду першої інстанції, так і ухвали апеляційного суд з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, в обґрунтування наводить доводи щодо неналежної перевірки судом апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги цивільного відповідача. Конкретних доводів, які істотні порушення вимог кримінального процесуального закону були допущені судом першої інстанції при постановленні вироку, у касаційній скарзі не міститься.
Поряд з наведеним, ухвала апеляційного суду містить мотиви на спростування доводів апеляційної скарги цивільного відповідача, разом з тим представник цивільного відповідача у касаційній скарзі не зазначає, у чому полягає незаконність зазначених висновків апеляційного суду та які порушення вимог закону були допущені судом апеляційної інстанції.
Крім того представник цивільного відповідача в касаційній скарзі зазначає, що апеляційний суд невірно застосував положення чинного законодавства, що регламентують правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди, разом з тим які саме положення законодавства були застосовані апеляційним судом невірно, у касаційній скарзі не наведено.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу представника цивільного відповідача директора Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків сім днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3