Справа № 185/9994/17
Провадження № 1-кп/185/59/20
У Х В А Л А

15 червня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області колегіально у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000748 від 17 березня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_10 ,

представника потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

їх захисників адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор у судовому засіданні в черговий раз заявив клопотання про продовження строку раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , термін дії якого спливає 20 червня 2020 року, о 13.10 год..

Прокурор зазначив, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілих.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання. Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свого захисника, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Представники потерпілих підтримали клопотання прокурора.

З`ясувавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, а також розглядаючи питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежує права і свободи обвинуваченого та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку запобіжного заходу суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішуючи питання продовження дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , суд зважає на те, що зазначений прокурором ризик про вплив обвинуваченого на потерпілих і свідків має місце, бо станом на 15 червня 2020 року у зв`язку з тим, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні розпочато зпочатку, 15 червня 2020 року судове засідання не відбулось через відсутність захисників обвинуваченого ОСОБА_6 , а потерпілі і свідки підлягають новому допиту. Враховуючи, що анкетні дані потерпілих та свідків наявні в матеріалах кримінального провадження і озвучені в судовому засіданні, у ОСОБА_6 буде наявна об`єктивна можливість незаконно впливати на них.
Також суд зважає на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років з конфіскацією майна. Поряд з цим ОСОБА_6 не мав постійного місця роботи, законного постійного джерела доходів, що свідчить про відсутність в нього стійких соціальних зв`язків. Враховуючи вищевикладене, а також обставини кримінальних злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , існує реальний ризик залишення ним свого місця проживання (у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу) з метою переховування від суду.
Так, згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України - при оцінці існування ризику кримінального провадження, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід враховувати, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання винним в інкримінованому злочині. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний/обвинувачений може ухилитись від слідства. Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування».
З огляду на вказане, суд вважає, що тяжкістю покарання в сукупності з даними про особу обвинуваченого підтверджується існування ризику ймовірності його переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Також суд враховує репутацію обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та законних джерел доходів, що, з огляду на інтереси суспільства, потребує продовження строків тримання під вартою обвинуваченого.
Отже, з огляду на викладені обставини, враховуючи особу обвинуваченого та зважаючи на суспільний інтерес, враховуючи наявні ризики, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і домашній арешт, з урахуванням обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, на даний час не зможе запобігти вищевказаним ризикам переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду, впливу на свідків та потерпілого та не гарантуватиме належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 331, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити щодо обвинуваченого у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 13.10 год. до 13 серпня 2020 року.
Строк дії ухвали в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 13 серпня 2020 року, о 13.10 год..

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду відповідно до рішення Конституційного суду України в справі № 3-208/2018(2402/18)

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2