Справа № 202/8642/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000247 від 29.10.2019 року,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло зазначене клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000247 від 29.10.2019 року.
З клопотання убачається, що в провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000247 від 29.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.10.2019 року до Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області надійшла заява від ОСОБА_4 щодо можливих неправомірних дій ОСОБА_5 , які полягають у заволодінні правом на низку об`єктів нерухомого майна, шахрайським шляхом.
В ході досудового розслідування кримінального провадження проведено допит свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які пояснили, що їм відомо про факти неправомірних дій ОСОБА_5 , які полягають у заволодінні правом на низку об`єктів нерухомого майна, шахрайським шляхом, зокрема свідки пояснюють, що дружині ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Покійному синові ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , належали дві квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та за адресою: АДРЕСА_3 .
Свідки вказують, що незаконні дії із нерухомим майном здійснюються групою осіб у складі: ОСОБА_5 колишній чоловік ОСОБА_8 , організатор та вигодонабувач від злочинних дій, ОСОБА_10 , приватного нотаріуса ОСОБА_11 , приватного виконавця ОСОБА_12 , реєстратора ОСОБА_13 , КП "Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу".
Свідки зазначають, що 23.07.2019 року, о 16:15:11, реєстратор ОСОБА_13 , КП "Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу", на підставі постанови, серія та номер: 59483171, виданий 16.07.2019, видавник: приватний виконавець ОСОБА_12 , вніс до Державного реєстру запис про реєстрацію права власності за гр. ОСОБА_10 .
Вищевказаний запис про право власності внесений до реєстру незаконно та безпідставно. ОСОБА_8 , як власник квартири, незаконно шляхом вчинення рейдерських дій позбавлена права власності на квартиру, яка їй належить на праві приватної власності з наступних причин.
Зазначена квартира відчуджена нібито 04.02.2019 року за договором купівлі-продажу майна, який посвідчений Товарною біржою «Січеславська Правова» (копія додається) її сином за нотаріально посвідченою довіреністю від 01.06.2018 року. Жодної нотаріальної довіреності від 01.06.2018 року нею не видавалося на ім`я ОСОБА_14 . Копії довіреності немає ані в Товарної Біржі, а ні в реєстраційній справі.
В договорі купівлі-продажу зазначено, що покупцем квартири є колишній чоловік Златопольської та колишній партнер - ОСОБА_5 , який нібито 09.02.2018 року підписав даний договір. З червня 2018 року по 05.06.2019 року ОСОБА_5 перебував постійно у Німеччині через те, що був оголошений у розшук по Україні в кримінальній справі та є обвинувачуваним у ній на сьогоднішній час, справу передано до суду. На територію України у вищезазначений проміжок часу він не заїжджав, тому договір та акт прийому-передачі не міг укладати та не міг проводити платежі.
09.02.2018 року ОСОБА_15 не міг бути присутнім на підписані договору купівлі-продажу та акту прийому-передачі майна та не міг їх підписувати, як зазначено в договорі, оскільки він помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В договорі зазначено, що він підписаний ОСОБА_5 09.02.2019 року, тобто уже після смерті ОСОБА_9 . З цього слідує, що акт прийому-передачі майна повинен був бути підписаний після укладення договору тобто після 09.02.2019 року, а 06.02.2019 року ОСОБА_9 був мертвим, тому підписи на договорі та акті є підробленими по факту обставин, що склалися.
Відповідно до п.5 ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу»: «Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам». Ні ОСОБА_8 , ні ОСОБА_9 не є членами товарної біржі. жодному брокеру не надавалося доручення на продаж квартири, а тому договір купівлі-продажу та акт прийому-передачі є недійсними та удаваними.
Згідно зі ст. 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Відповідно до п.6 ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу»: «Не можуть бути предметом біржової торгівлі речі, визначені індивідуальними ознаками, якщо вони не продаються як партія, а також будь-які вживані товари, включаючи транспортні засоби, та капітальні активи. Таке обмеження не поширюється на майно, яке відчужується з податкової застави, а також майно, конфісковане відповідно до закону». Квартира є нерухомим майном, визначене індивідуальними ознаками, не може бути відчужена як партія, або як вживаний товар. В статусі податкової застави, а також як конфісковане майно ніколи не перебувала. Отже, зазначена квартира не могла бути продана через товарну біржу через пряму заборону ЗУ «Про товарну біржу» на її продаж.
У недійсному договорі в п. 2 зазначено, що квартира відчужена за 1 054 040,00 грн. П. 3 договору вказує, що «Покупець після сплати гарантійного внеску зобов`язаний сплатити вартість придбаного на аукціоні майна у сумі 1 054 040,00 грн. у термін 5 календарних днів з моменту укладення договору». Покупець ОСОБА_5 , як зазначено в договорі, підписав його 09.02.2019 року (після смерті ОСОБА_9 ) і за умовами договору був зобов`язаний сплатити до 14.02.2019 року включно суму у розмірі 1 054 040,00 грн. Вищезазначена сума не могла бути сплачена, а грошові кошти не могли бути отримані через відсутність сторін, а саме: ОСОБА_5 був за межами України, а ОСОБА_9 вже був мертвим. Тобто умови фіктивного та підробленого договору не могли бути виконанні при будь-яких обставинах, що підтверджує фіктивність та удаваність правочину.
Оригінали правовстановлюючих документів на зазначену квартиру ОСОБА_8 не передавала ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_9 . Дублікати правовстановлюючих документів на квартиру ніким не отримувалися, тому реєстратор не мав права приймати рішення про реєстрацію права власності та не мав права реєструвати право власності на підставі одного нікчемного договору купівлі-продажу та акту прийому-передачі.
Судовий спір щодо оскарження договору купівлі-продажу майна від 04.02.2019 року та акту приймання-передачі майна за вищевказаним договором відсутній. Судовий спір щодо визнання незаконними дій реєстратора та скасування реєстраційних дій відсутній.
Також свідки зазначають, що реалізовуючи свій злочинний намір щодо незаконного привласнення майна, ОПГ у складі: ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , приватного нотаріуса ОСОБА_11 , приватного виконавця ОСОБА_12 , реєстратора ОСОБА_13 , КП "Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу", повторно здійснюють незаконний перехід права власності на майно, що належить ОСОБА_8 .
Так, між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 за попередньою злочинною змовою нібито виникає договір позики від 02.07.2019 року, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим номером № 737 за строком погашення до 04.07.2019 року на загальну суму 6 000 000,00 грн. Тобто позика на два дні. Далі 16.07.2019 року нібито на адресу нотаріуса ОСОБА_11 надійшла заява боржника/заява-погодження стягувача від 15.07.2019 року щодо передачі арештованого майна, а саме вищевказаної квартири. Нотаріус ОСОБА_11 погоджує в рахунок часткового погашення заборгованості передати ОСОБА_10 квартиру та вчиняє виконавчий напис № 739 від 05.07.2019 року на дану квартиру.
Приватний виконавець ОСОБА_12 16.07.2019 року виносить постанову про передачу майна стягувача у рахунок погашення боргу.
Далі 23.07.2019 року о 16:15:11 год. реєстратор ОСОБА_13 , КП "Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу" на підставі постанови, серія та номер: 59483171, виданий 16.07.2019, видавник: приватний виконавець ОСОБА_12 ; акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, серія та номер: 59483171, виданий 16.07.2019 року, видавник: приватний виконавець ОСОБА_12 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47932940 від 24.07.2019 року 17:04:54, ОСОБА_13 , КП "Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу", вніс до Державного реєстру запис про реєстрацію права власності за гр. ОСОБА_10 .
Свідки вважають, що вищевказана схема є незаконною та протиправною з наступних підстав.
Договору позики від 02.07.2019 року, який нібито посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим номером № 737 не існує взагалі. В реєстрі немає такого нотаріально посвідченого договору та на його оформлення не використано спеціальний нотаріальний бланк.
Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , не була арештована, не перебувала в іпотеці та не була в заставі, як вказує приватний нотаріус ОСОБА_11 за неіснуючим договором позики від 02.07.2019 року коли вона була перереєстрована на ОСОБА_5 .
Договору іпотеки або застави, за яким можливо було вчинити законний виконавчий напис нотаріусом не існує, тому приватний нотаріус ОСОБА_11 вчинила виконавчий напис без правових підстав та без будь-якого нотаріально посвідченого договору.
Факт передачі коштів у розмірі 6 000 000,00 грн. між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 відсутній та жодним договором не підтверджений.
Факт повернення ОСОБА_5 часткової суми ОСОБА_10 у розмірі 3 000 000,00 грн. відсутній та жодним договором не підтверджений.
Приватний виконавець ОСОБА_12 в порушення ЗУ «Про виконавче провадження» прийняла до примусового виконання фіктивні документи та незаконний виконавчий напис.
Приватний виконавець ОСОБА_12 в порушення ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження» сама на свій розсуд, без законних підстав визнає право власності на майно. Жодних повноважень відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» на такі дії приватний виконавець не має.
Реєстратор ОСОБА_13 , КП "Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу", отримавши незаконну постанову приватного виконавця ОСОБА_12 про визнання нею права власності за неіснуючими документами та підставами - 23.07.2019 року, о 16:15:11 год., реєструє право власності на квартиру за ОСОБА_10 .
Після внесення до реєстру власником ОСОБА_10 , реєстратор ОСОБА_13 шляхом незаконного втручання до реєстру видалив всі відомості про попередніх власників майна, а саме про ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .
Також свідки зазначають, що ОСОБА_5 з корисливих мотивів довів свого сина ОСОБА_9 , до самогубства.
З метою отримання права власності на квартиру сина, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , знаходячись в Німеччині (переховуючись від слідства), по телефону змушує свого сина зробити заповіт на вищевказану квартиру у відношенні його малолітньої доньки від другого шлюбу зі ОСОБА_16 , інакше він його особисто приїде з Німеччини і примусить його відмовитися від неї за допомогою сили. Також ОСОБА_5 , погрожуючи сину фізичною розправою, вимагає від останнього дати довіреність на його теперішню дружину ОСОБА_16 , оскільки донька є малолітньою. ОСОБА_9 , будучи слабохарактерною особою, яка зловживала спиртними та наркотичними засобами, за декілька днів до самогубства нотаріально завіряє нотаріальну довіреність на теперішню дружину ОСОБА_5 ОСОБА_16 , а за два дні до самогубства вимушено, через погрози фізичної розправи батька складає нотаріальний заповіт 04.02.2019 року, яким заповідає вищезазначену квартиру малолітній доньці ОСОБА_5 від другого шлюбу. Будучи фактично позбавленим майна, перебуваючи у пригніченому стані через погрози батька, він у стані алкогольного сп`яніння скоює самогубство 06.02.2019 року. Таким чином, ОСОБА_5 реалізував перший етап свого злочинного замислу по заволодінню чужим майном, а саме майном сина.
На другому етапі злочинної діяльності ОСОБА_5 він вирішує разом зі своїм спільником ОСОБА_10 , заволодіти злочинним шляхом квартирами покійного сина.
Майно покійного Златопольського, а саме дві вищезазначені квартири, які є спадковою масовою за заявою матері ОСОБА_8 , про відкриття спадкової справи у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_17 заволоділи наступним чином за тією ж схемою, як і її квартирою, тільки власником став ОСОБА_5 .
Квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , перереєстрована на ОСОБА_5 02.07.2019 року, об 11:50:23 год., Державний реєстратор: ОСОБА_13 , КП "Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу", Дніпропетровська обл. Підстава виникнення права власності: акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 04.02.2019 року, видавник: ОСОБА_9 , ОСОБА_5 ; договір купівлі-продажу, серія та номер: 04022019/1, виданий 04.02.2019 року, видавник: ТБ "Січеславська, Правова"; протокол проведення аукціону, серія та номер: 04022019/1, виданий 04.02.2019 року, видавник: ТБ "Січеславська, Правова"; свідоцтво члена біржі, серія та номер: б/н, виданий 04.02.2019 року, видавник: ТБ "Січеславська, Правова" Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47597323 від 03.07.2019 року, 11:01:58, ОСОБА_13 , КП "Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу", Дніпропетровська обл.
Квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , перереєстрована на ОСОБА_5 02.07.2019 року, об 11:44:01 год., державний реєстратор: ОСОБА_13 , КП "Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу", Дніпропетровська обл. Підстава виникнення права власності: акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 04.02.2019 року, видавник: ОСОБА_9 , ОСОБА_5 ; договір купівлі-продажу, серія та номер: 04022019, виданий 04.02.2019 року, видавник: ТБ "Січеславська, Правова"; протокол проведення аукціону, серія та номер: 04022019, виданий 04.02.2019 року, видавник: ТБ "Січеславська, Правова"; свідоцтво члена біржі, серія та номер: б/н, виданий 04.02.2019 року, видавник: ТБ "Січеславська, Правова" Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47597759 від 03.07.2019 року, 11:13:02, ОСОБА_13 , КП "Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу", Дніпропетровська обл.
Вказана квартира знаходиться також в іпотеці у Державної іпотечної установи, , іпотеку вніс 17.01.2008 року, о 20:46:55, державний реєстратор: ОСОБА_13 , КП "Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу", Дніпропетровська обл. Підстава виникнення іпотеки: договір відступлення права вимоги №173/08, серія та номер: 2310, виданий 13.02.2008 року, видавник: Приватний нотаріус ОСОБА_18 . Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47597759 від 03.07.2019 року, 11:13:02, ОСОБА_13 , КП "Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу", Дніпропетровська обл. Відомості про основне зобов`язання: строк виконання основного зобов`язання: 17.01.2008 року, розмір основного зобов`язання: 440000,00 гривня. Відомості про суб`єктів: Іпотекодавець: ОСОБА_9 , іпотекодержатель: Державна іпотечна установа, , країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 04067, м. Київ, вул. Межигірська, буд. 11. Відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року: Державний реєстр іпотек, реєстраційний номер іпотеки: 6417157, 17.01.2008 року, 20:46:55, реєстратор: Дніпровський міський нотаріальний округ.
Відносно квартири також є судова справа про звернення стягнення на заставне майно у провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, справа № 200/1565/16-ц, за позовом Державної іпотечної установи.
Таким чином, на підставі вищевикладених фактів та обставин ОСОБА_9 завдяки умисним діям свого батька ОСОБА_5 , доведений до самогубства та мертвий через умисні намір ОСОБА_5 та його теперішньої дружини ОСОБА_16 заволодіти його майном. В свою ж чергу, колишня дружина - ОСОБА_8 , шляхом рейдерських дій позбавлена права власності на свою квартиру, а також позбавлена права власності на майно покійного сина, яке є спадковою масою та було перереєстроване ОПГ під керівництвом ОСОБА_5 за підробленими підписами з фіктивною довіреністю після його смерті без проведення оплат.
З метою перевірки показань свідків місцевою прокуратурою здійснено моніторинг Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, в результаті чого встановлено, що на даний час власником нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_10 на підставі постанови, серія та номер: 59483171, видана 16.07.2019 року, видавник: приватний виконавець ОСОБА_12 ; акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, серія та номер: 59483171, виданий 16.07.2019 року, видавник: приватний виконавець ОСОБА_12 .
Враховуючи вищевикладене, у даному кримінальному провадженні виникла нагальна потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а саме: об`єкта нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою: запобігання ризикам знищення, втрати, пошкодження даного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному правопорушенню; забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Тому прокурор просив накласти арешт на нерухоме майно, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити будь-яким способом відчужувати вказане майно, розпоряджатися ним, а також вчиняти будь-які реєстраційні дії.
Слідчий у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, надав заяву, в котрій клопотання підтримав, просив задовольнити та розглянути його без його участі.
Дослідивши клопотання із доданими до нього матеріалами, матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин, виходячи з наступного.
Встановлено, що в провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000247 від 29.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Цей перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5 та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, що отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак прокурор зазначених вимог закону не дотримався.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Проте матеріали клопотання не містять постанови про визнання вказаного нерухомого майна речовим доказом, а також відомостей про заявлений цивільний позов.
З тексту клопотання вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та численних посилань на положення КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
В даному випадку прокурором не доведено жодного із цих пунктів та не зазначено, які саме потреби досудового розслідування задовольнятимуться завдяки цьому арешту, в чому полягає неможливість вчинення будь-яких інших дій по відношенню до майна, на яке просить накласти арешт, і яким чином незастосування цього заходу забезпечення кримінального провадження може вплинути на обмеження можливостей органу досудового розслідування.
Таким чином, у зв`язку з викладеним, клопотання про арешт майна не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту.
З огляду на зазначене, приходжу до висновку про необхідність повернення клопотання прокуророві для усунення недоліків.
Фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання не здійснювалося, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 107 КПК України.
Керуючись ст. ст. 170-172, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000247 від 29.10.2019 року повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1