Номер провадження: 11-сс/813/2049/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.12.2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеської області ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0003160 від 02.09.2019 року, про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.12.2019 року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеської області ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0003160 від 02.09.2019 року, та ОСОБА_9 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, продовжений строк тримання під вартою,до 02.02.2020 року, оскільки слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведено, що ризики, встановлені в ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходуне зменшилися, а також про необхідність подальшого тримання під вартою підозрюваного до закінчення процесуальних слідчих дій, зазначених в клопотанні.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки стороною обвинувачення не доведена наявність обґрунтованої підозри, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В обґрунтування відсутності обґрунтованої підозри захисник зазначив, що слідчий суддя не врахував, що під час затримання підозрюваного не були вилучені гроші, які є предметом злочину.

В обґрунтування відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України захисник посилається на те, що до клопотання не додано заяв про тиск підозрюваного на свідків потерпілого, а також у клопотанні з посиланням на конкретні докази не обґрунтовані ризики.

Можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу підтверджується даними, які характеризують підозрюваного, зокрема, що він має на утриманні 2-х дітей, має постійне місце проживання, на момент затримання був працевлаштований.

Визначений розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного та не відповідає його майнового та сімейного стану.

При визначення розміру застави слідчий суддя не розписав обов`язки, які покладаються на підозрюваного у разі внесення застави.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, захисників, які підтримали апеляційні скарги, прокурора та представника потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши доводи апеляційних скарг та матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до приписів ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 , оскільки слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведено доказами обставини, передбачені ч. 3 ст. 199 КПК України, зокрема, що ризики, встановлені в ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходуне зменшилися, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам, а також, що досудове розслідування триває, а слідчі дії не проведені в повному обсязі.

Крім того, з ухвали слідчого судді вбачається, що під час судового розгляду, на виконання вимог ст. 199 КПК України, були дослідженні обставини, зазначені в клопотанні про продовження тримання під вартою ОСОБА_11 , на підставі яких слідчий суддя встановив, що прокурором належним чином обґрунтована наявність підозри ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що слідчий дотримався зазначених вище вимог кримінального процесуального закону, адже клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного обґрунтовано належним чином, а його доводи підтверджуються доданими до нього доказами.

Так, органами досудового розслідування ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання, зокрема, визнавальними поясненнями підозрюваного ОСОБА_12 , речовими доказами, які були виявлені та вилучені під час обшуку.

Доводи захисника про те, що надані докази не доводять про наявність в діях підозрюваного ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, апеляційний суд не може прийняти до уваги, так як відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, а підстав для визнання доказів недопустимими на даній стадії процесу, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновку про те, що в судовому засіданні прокурор довів, що встановлені ризики при застосуванні запобіжного заходу, не зменшилися.
Зокрема, враховуючи, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, та, в разі доведеності його вини, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років з конфіскацією майна, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик того, що підозрюваний враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його вини, може вдатися спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду.
Крім того, апеляційний суд вважає наявним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_9 перебуваючи на волі може незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, з метою зміни останніми показань та уникнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, апеляційний суд приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що підозрюваниймає на утриманні 2-х дітей, має постійне місце проживання та на момент затримання був працевлаштований, проте вважає, що зазначені обставини не зменшують існування вищезазначених ризиків та не спростовують висновок слідчого судді.
Таким чином, апеляційний суд не погоджується з доводами захисника про те, що в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею не обґрунтований висновок про те, що не зменшились ризики, встановлені при застосуванні запобіжного заходу, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, що в сукупності з іншими обставинами, стали підставою для вирішення питання про продовження строку підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Окрім того, апеляційний суд зазначає, що на теперішній час досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває, завершується проведення всіх необхідних процесуальних та слідчих дій, а також збір доказів.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що у клопотанні слідчий та прокурор навели обґрунтовані обставини, на підставі яких завершити досудове розслідування до закінчення дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 неможливо.
З огляду на це, слідчий суддя в ухвалі прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
При цьому, апеляційний суд враховує, що відповідно до пунктів 34-36 рішення Європейського суду «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

Крім того, апеляційний суд вважає, що визначений розмір застави при застуванні запобіжного заходу, у разі її внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти заявленим прокурором ризикам, є співрозмірним завданій шкоді та відповідає тяжкості вчиненого злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тому апеляційна скарга захисника підлягають залишенню без задоволення.
Керуючись статтями 177, 178, 183, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.12.2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеської області ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0003160 від 02.09.2019 року, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 ,- залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 20.12.2019 року о 16 годині 00 хвилин в залі судових засідань № 10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4