Справа №585/2739/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/89/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 585/2739/19 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31.07.2019 щодо відмови в зарахуванні строку попереднього ув`язнення у порядку ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015),

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_10 просить ухвалити рішення, яким перерахувати весь час перебування в слідчому ізоляторі у період з 05.04.2002 до 24.04.2009, оскільки при вирішенні цього питання має значення не статус особи, а сам факт перебування в місцях попереднього ув`язнення.

19.07.2019 до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_8 про зарахування всього строку знаходження в слідчому ізоляторі з 05.04.2002 по 24.04.2009 згідно ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31.07.2019 відмовлено у задоволенні клопотання засудженого, оскільки строк попереднього ув`язнення вже був зарахований іншим судовим рішенням.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_8 і його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_7 , який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вказаного клопотання засудженого є обґрунтованими та відповідають вимогам кримінального закону, оскільки згідно ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк, зокрема п.«ґ»: перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Вироком Апеляційного суду Донецької області від 29.09.2003 ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 185, п. 1 ч. 1 ст. 115, ст. 70 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі, а ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12.01.2018 йому зарахований час попереднього ув`язнення з 05.04.2002 по 27.01.2005 із розрахунку, визначеному в ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ від 26.11.2015).

Таким чином, питання зарахування ОСОБА_8 у строк відбування покарання часу попереднього ув`язнення вирішено ухвалою суду, яка набрала законної сили і звернута до виконання, а тому доводи його апеляційної скарги про зарахування у строк покарання іншого часу знаходження в слідчому ізоляторі, а саме з 28.01.2005 по 23.04.2009, колегія суддів не може прийняти їх до уваги через необґрунтованість, оскільки вказаний засудженим період часу не охоплюється положеннями ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ від 26.11.2015).

Вирок Апеляційного суду Донецької області від 29.09.2003 набрав законної сили 27.01.2005 і в цей же день о 24:00 закінчився строк попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження, а подальше перебування вже засудженого ОСОБА_8 в установі попереднього ув`язнення СІЗО як особи, яка щойно почала відбувати покарання, не включається у строк попереднього ув`язнення та відповідно і не підлягає зарахуванню згідно ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ від 26.11.2015).

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого, внаслідок чого оскаржене судове рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31.07.2019 відносно ОСОБА_11 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4