Провадження № 1-в/201/104/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання Міністерства юстиції України про уточнення ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2019 року щодо визнання і виконання на території України вироку Октябрського районного суду м. Бєлгорода від 22 січня 2018 року, з урахуванням змін за апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 30 березня 2018 року стосовно ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання Міністерства юстиції України про уточнення ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2019 року щодо визнання і виконання на території України вироку Октябрського районного суду м. Бєлгорода від 22 січня 2018 року, з урахуванням змін за апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 30 березня 2018 року стосовно ОСОБА_3 . Обґрунтовуючи подане клопотання, представник заявника посилається на те, що листом від 10 грудня 2019 року за № 06-156446/19 Міністерство юстиції Росії, за наслідками ознайомлення з ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2019 року про приведення вищевказаного російського вироку суду у відповідність до законодавства України, проінформувало Міністерство юстиції України про неможливість виконання зазначеного судового рішення з тих підстав, що українським судом не визначено у відповідності з положеннями КК України покарання за кожне злочинне діяння, вчинене ОСОБА_3 , у зв`язку із чим, представник заявника просить уточнити вищевказану ухвалу суду в частині призначення ОСОБА_3 покарання за кожним злочином, що буде підставою для подальшого прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_3 .

В судове засідання представники Міністерства юстиції України і Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 не з`явилися, про день та час розгляду клопотання були повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, що не перешкоджає розгляду клопотання за їх відсутності.

Дослідивши клопотання Міністерства юстиції України та матеріали, додані до нього, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 11 червня 2019 року було задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно засудженого ОСОБА_3 , вирок Октябрського районного суду м. Бєлгорода від 22 січня 2018 року, з урахуванням змін за апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 30 березня 2018 року, яким ОСОБА_3 визнано винуватим та засуджено за ч. 3 ст. 30, п. «а» ч. 4 ст. 228.1, п. «а» ч. 4 ст. 228.1, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ із застосуванням ч. 3 ст. 69 КК України до покарання у виді десяти років чотирьох місяців позбавлення волі, було визначено визнати і виконати на території України, вважаючи ОСОБА_3 засудженим за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді десяти років чотирьох місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Листом Міністерства юстиції України № 30196/85333-61-19/12.1.3 від 13 серпня 2019 року було надіслано на адресу Міністерства юстиції Російської Федерації інформацію про згоду на прийняття ОСОБА_3 в Україну разом з копією ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.06.2019 року, як це передбачено частиною п`ятою статті 609 КПК України, а також звернення з проханням відповідно до пункту «f» частини першої статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, інформувати про остаточне рішення російської сторони стосовно передачі ОСОБА_3 на територію України для подальшого відбування покарання.

Відповідно до листа від 10 грудня 2019 року № 06-156446/19, Міністерство юстиції Російської Федерації проінформувало, що Міністерством юстиції України надано копію ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2019 року про приведення вказаного вироку російського суду у відповідність із законодавством України, якою протиправні дії засудженого кваліфіковані по частині першій статті 15, частині третій статті 307 КК України, частині третій статті 307 КК України та призначено покарання у вигляді 10 років 4 місяців позбавлення волі. Разом з тим, українським судом не визначено у відповідності з положеннями КК України покарання за кожне злочинне діяння, вчинене ОСОБА_3 .

Таким чином, як вбачається із змісту вищезазначеного судового рішення, приводячи вирок іноземного суду у відповідність із законодавством України, судом, з врахуванням кваліфікації дій засудженого за національним законодавством України, не було вирішено питання щодо визначення ОСОБА_3 покарання за кожне злочинне діяння, за які його було засуджено вироком Октябрського районного суду м. Бєлгорода від 22 січня 2018 року, з урахуванням змін за апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 30 березня 2018 року, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне внести виправлення в ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2019 року у цій частині, не змінюючи його зміст.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 9-12 Конвенції «Про передачу засуджених осіб», ст.ст. 379, 603 - 610 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України про уточнення ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2019 року щодо визнання і виконання на території України вироку Октябрського районного суду м. Бєлгорода від 22 січня 2018 року, з урахуванням змін за апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 30 березня 2018 року стосовно ОСОБА_3 задовольнити.

Внести виправлення в ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2019 року, вважаючи ОСОБА_3 за приведеним у відповідність із законодавством України вироком Октябрського районного суду м. Бєлгорода від 22 січня 2018 року, з урахуванням змін за апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 30 березня 2018 року, засудженим за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчиненого організованою групою), із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк шість років десять місяців; за ч. 3 ст. 307 КК України (за епізодом злочинної діяльності щодо збуту Кваша 30.11.2015 року), із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років шість місяців; за ч. 3 ст. 307 КК України (за епізодом злочинної діяльності щодо збуту ОСОБА_4 01.12.2015 року), із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років шість місяців; за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчиненого організованою групою, в особливо великих розмірах) до покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років шість місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк десять років чотири місяці позбавлення волі.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.
Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1