Справа № 340/494/16-к
Провадження № 11-кп/4808/44/20
Категорія ст. 289 ч. 2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у кримінальному провадженні № 0000154 апеляційні скарги заступника прокурора області та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Косівського районного суду від 13.11.2019 року щодо ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 29.12.2915 року Косівським райсудом за ст. 296 ч.3 КК України (ККУ) до виправних робіт

засуджено за ст. 296 ч. 3 ККУ до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 ККУ його звільнено від покарання з іспитовим строком 1 рік.

Його виправдано у пред`явленому обвинуваченні за ст. 289 ч. 2 ККУ на підставі ст. 373 ч. 1 п. 2 КПК України у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні злочину.

Запобіжний захід - заставу залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим в тому, що він 17.08.2016 року близько 17:00 год.,. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в центрі селища Верховина, з хуліганських спонукань наніс два удари сокирою по лобовому склу та капоту автомобіля «CITROEN СЗ», що належить ОСОБА_10 ,чим заподіяв йому шкоду на 17 000 грн.

16.02.2017 року близько 20:30 год. в приміщенні магазину «Приват-Шоп» в селищі Верховина, безпричинно завдав кулаком руки трьох ударів потерпілому ОСОБА_11 , заподіявши йому побої, та порушив нормальну діяльність вищевказаного торгового закладу.

Крім того, він 25.04.2017 року близько 2:30 год. навпроти магазину «День і Ніч» в селищі Верховина, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, безпричинно завдав кулаками рук та ногами декількох ударів в різні ділянки тіла ОСОБА_12 , в результаті чого спричинив йому легкі тілесні ушкодження.

11.07.2017 року близько 22:30 год. він в селі Криворівня Верховинського району, безпричинно завдав долонею руки одного удару в область обличчя потерпілому ОСОБА_13 , заподіявши таким чином йому побої, які завдали фізичного болю. Після цього підняв із землі камінь, яким пошкодив лакофарбове покриття лівого переднього крила автомобіля марки «АUDI А 8», що належить потерпілому ОСОБА_13 та ногами розбив задні габаритні вогні його автомобіля, чим завдав потерпілому шкоду на 4 600 гривень.

Крім цього, ОСОБА_8 виправдано за недоведеністю вини у незаконному заволодінні 25.04.2017 близько 2:40 год. в селищі Верховина автомобілем потерпілого ОСОБА_14 .

В апеляційних скаргах :

- прокурор вважає вирок суду незаконним з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та м`якості покарання. Висновки суду про недоведеність вини ОСОБА_8 за ст. 289 ч. 2 КК України є безпідставними через поверхневе дослідження судом обставин справи і неправильну оцінку доказів. Суд необгрунтовано звільнив обвинуваченого від відбування покарання. Суд безпідставно визнав обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 посередню характеристику його за місцем проживання, а також те, що він на обліках в наркологічному та психіатричному кабінетах не знаходиться. Суд не врахував те, що обвинувачений, будучи раніше судимим за вчинення хуліганства, знову вчинив чотири злочини, передбачені ст. 296 ч. 3 КК України. При апеляційному розгляді слід дослідити характеризуючи дані обвинуваченого. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним та призначити покарання за ст. 296 ч. 3 КК України 3 роки позбавлення волі; за ст. 289 ч. 2 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Згідно ст. 70 ч. 1 КК України остаточно призначити йому покарання 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. В іншій частині вирок залишити без змін;

- обвинувачений ОСОБА_8 не погоджується з вироком суду. Він зазначає, що потерпілий ОСОБА_11 повідомив, що в них був конфлікт, проте в той час в магазині не було нікого, це було в неробочий час, тому кваліфікація його дій за ст. 296 ч. 3 КК України є неправильною. Щодо таких потерпілих як ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , то вони взагалі не були допитані в суді. Вирок суду не був вручений йому, він його отримав по пошті 22.11.2019 року, що підтверджується доданим поштовим відправленням. Тому просить поновити йому строк на апеляційне оскарження вироку, скасувати його і закрити кримінальне провадження за ст. 284 ч. 1 п. 3 КПК України.

В апеляційній інстанції:

- прокурор частково підтримав подану апеляційну скаргу та просить її задовольнити частково, вирок скасувати, призначити новий судовий розгляд, апеляцію обвинуваченого задовольнити в частині скасування вироку;

- обвинувачений та його захисник підтримали його апеляцію, заперечив проти апеляційної скарги прокурора, просить її відхилити, вирок в частині його виправдання залишити без змін, в решті скасувати і закрити справу.

З метою забезпечення допуску до правосуддя пропущений обвинуваченим апеляційний строк слід поновити, оскільки ним із запізненням отримано копію вироку, що перешкодило вчасно подати апеляційну скаргу.

З`ясувавши обставини кримінального провадження, заслухавши сторони, обговоривши доводи й мотиви апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора і обвинуваченого підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим.

Оскаржений вирок цим вимогам закону не відповідає.

Висновоки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні хуліганських дій та недоведеність його вини у незаконному заволодінні автомобілем є поспішними внаслідок необгрунтованості й невмотивованості.

Апеляційні доводи обвинуваченого й прокурора слід визнати частково обґрунтованими.

Як ствердив обвинувачений ОСОБА_8 , його обвинувачення у цьому провадженні ґрунтується на неприязних стосунках з прокурором, яка брала участь у цій справі. Таке твердження через можливу упередженість прокурора ставить під сумнів законність оскарженого вироку. Ця обставина має бути предметом перевірки судом першої інстанції.

Апеляційний суд позбавлений процесуально-правової можливості спростувати доводи обвинуваченого ОСОБА_15 про те, що він не вчиняв хуліганських дій щодо потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 і ОСОБА_16 , тому що мав з ними неприязні стосунки і не порушував громадський порядок.

При цьому апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи обвинуваченого про те, що суд прийшов до висновку про наявність в його діях складу злісного хуліганства без з`ясування обставин подій і без допиту цих потерпілих в судовому засіданні, що є істотним процесуальним порушенням і явною правовою перешкодою для належної кваліфікації його діянь щодо вказаних осіб.

При допиті потерпілого ОСОБА_16 судом не з`ясовано наявність чи відсутність у нього неприязних стосунків із обвинуваченим до події злочину, чи не було порушено роботу магазину, чи пошкоджено його майно, чи не було порушено спокій інших громадян.

З`ясування вказаних обставин про стосунки обвинуваченого з потерпілими до його неправомірних дій, їх обстановку та наслідки мають істотне правове значення для правильної кваліфікації його дій.

Зазаначених обставин та інших даних судом не з`ясовано, тому вирок в частині засудження ОСОБА_8 за хуліганські дії підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Слід визнати обґрунтованими доводи прокурора про неналежну обґрунтованість й переконливість виправдання ОСОБА_8 за ст.. 289 ч.2 ККУ. При цьому судом залишено без належної оцінки показання потерпілого ОСОБА_17 , свідка ОСОБА_18 про те, що обвинувачений спочатку забрав ключі від автомобіля потерпілого, потім віддав їх ОСОБА_19 з вказівкою відігнати його в інше місце, що і було виконано. Переконливих спростувань доводів потерпілого про те, що в такий спосіб обвинувачений незаконно заволодів його автомобілем судом не наведено.

Тому в цій частині виправдувальний вирок підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Щодо доводів прокурора про м`якість покарання і безпідставність застосування ст. 75 ККУ, то апеляційний суд констатує, що у випадку підтвердження в зазначеному об`ємі пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення при новому судовому розгляді справи та відсутності інших нових пом`якшуючих обставин та даних про особу винного, то застосування ст. 75 ККУ слід вважати безпідставним внаслідок явної несправедливості такого звільнення його від покарання.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Поновити обвинуваченому ОСОБА_8 пропущений апеляційний строк.

Апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково, вирок Косівського районного суду від 13.11.2019 року щодо ОСОБА_8 скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5