Справа № 602/1309/19
Провадження № 1-кп/602/39/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2020 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін та учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці кримінальне провадження №0000251, яке надійшло до суду з угодою про примирення, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лисогірка Теофіпольського району Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого молочарем ТОВ «Роса», раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
в с т а н о в и в :

У ОСОБА_4 , який 27 листопада 2019 року близько 10 години 30 хвилин перебував в гостях у свого знайомого ОСОБА_6 у житловому будинку по АДРЕСА_2 , та в одній із кімнат під скатертиною на поверхні дерев`яного столу виявив грошові кошти в сумі 3600 гривень, належні ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на таємне їх викрадення. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 27 листопада 2019 року, близько 10 години 30 хвилин, перебуваючи в гостях у свого знайомого ОСОБА_6 у житловому будинку по АДРЕСА_2 , скориставшись тимчасовою відсутністю власника будинку та інших осіб, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів викрав із дерев`яного столу, що знаходився у вітальній кімнаті зазначеного житлового будинку, грошові кошти в сумі 3600 гривень, належні ОСОБА_5 , чим заподіяв їй матеріальну шкоду на зазначену суму.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
26 грудня 2019 року в приміщенні Лановецького відділення поліції Кременецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України за встановлених у висунутій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , а саме за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення від 26.12.2019 року і призначити узгоджену міру покарання.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпіла ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтвердила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду, оскільки завдана матеріальна шкода повністю відшкодована, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має.
Крім того, суд з`ясував, що потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладення угоди про примирення дотримані вимоги КПК України та КК України, просить її затвердити.
Суд в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України та КК України.
За таких обставин суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за якою належить призначити йому узгоджену сторонами угоди про примирення від 26.12.2019 року міру покарання.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 471, 473-476 КПК України, суд, -
засудив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 26 грудня 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000251 від 03 грудня 2019 року.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи № 1.4-962/19 від 19.12.2019 року в сумі 785 гривень 05 копійок.

Речові докази по справі, а саме:
-грошові кошти в сумі 3600 гривень, які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , повернути останній, як законному володільцю;
-чотири сліди папілярних узорів пальців рук та дактилокарта на ім`я ОСОБА_4 , які упаковані в поліетиленовий пакет експертної служби №3799891 і знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Лановецького ВП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області, піддати знищенню.
Даний вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: ОСОБА_1