Провадження № 1-кп/537/43/2020
Справа № 537/3879/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2020 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Кременчук кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09.07.2019 року за №0001268, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з врахуванням положень ст.89 КК України раніше судимий:
- 08.08.2019 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік з покладанням обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України;
- 05.11.2019 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки 6 місяців з покладанням обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України;
- 24.12.2019 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання 1 рік позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік з покладанням обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України;
- 14.01.2020 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки з покладанням обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :
08.07.2019 року близько 18 годин 30 хв. поблизу кафе-бару «Стопка», розташованого неподалік перехрестя вулиць Небесної Сотні та Павлівська в м. Кременчук ОСОБА_5 з корисливих мотивів, з прямим умислом, повторно відкрито викрав у ОСОБА_4 із сумки-месенджера мобільний телефон «Huawei Y6», вартістю 2769,20 грн., з флеш-накопичувачем пам`яті Micro SDHC «Goodram 16Gb» UHS Class 10+adapter, вартістю 162 грн., Powerbank «Nomi F100» 10000 mAh, колір Blue, вартістю 277,28 грн. Після чого ОСОБА_5 зник з місця скоєння злочину, чужим майном розпорядився на власний розсуд. ОСОБА_5 своїми протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду в загальному розмірі 3208,48 грн.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, а саме повторно відкрито викрав чуже майно.

14.07.2019 року близько 08 год. 00 хв. біля будинку №29 по вул. Шевченка в м. Кременчук Полтавської області ОСОБА_5 з корисливим мотивом, з прямим умислом, шляхом вільного доступу проник до салону автомобіля «Chevrolet Epica», д.н.з. НОМЕР_1 , через водійські дверцята, які не були зачинені, звідки повторно таємно викрав відеореєстратор «F900LHD», вартістю 435,74 грн., належний ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_5 зник з місця скоєння злочину, чужим майном розпорядився на власний розсуд. ОСОБА_5 своїми протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 435,74 грн.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, а саме повторно таємно викрав чуже майно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у повторному таємному викраденні майна з автомобіля ОСОБА_6 . Визнав свою вину у вчиненні повторно відкритого викрадення майна ОСОБА_7 , заперечуючи факт застосування насильства до потерпілого. ОСОБА_5 дав показання, що влітку 2019 року близько 18-19 годин він разом з друзями перебував в кафе-барі «Стопка», розташованому на ринку «Центральний» в м. Кременчук. До них підійшли ОСОБА_7 з дівчиною ОСОБА_8 . Під час спільного відпочинку між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків. Для з`ясування стосунків вони вийшли з приміщення кафе. Також з кафе вийшла і ОСОБА_8 . Проте ОСОБА_7 з ОСОБА_8 , уникаючи конфлікту, пішов подалі від кафе. ОСОБА_5 наздогнав ОСОБА_7 , штовхнув та вдарив на грунті неприязних відносин. Від удару ОСОБА_7 впав на асфальт, впустив сумку, але свідомості не втрачав. Тоді у ОСОБА_5 , виник умисел на заволодіння майном потерпілого. ОСОБА_5 , скориставшись тим, що ОСОБА_9 лежить на асфальті, витягнув із сумки потерпілого мобільний телефон та зарядний пристрій. ОСОБА_5 бачив, що потерпілий ОСОБА_7 розумів, як він заволодів його майном. Після чого ОСОБА_5 зник з місця події, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, здав телефон в кіоск на вул. Московській в м. Кременчук. Також через декілька днів біля ринку «Центральний» по вул. Шевченко в м. Кременчук ОСОБА_5 побачив припаркований автомобіль з відчиненими дверима, оскільки його власник пішов в аптеку. Скориставшись відсутністю власника автомобіля, ОСОБА_5 проник в автомобіль через відкриті дверцята, звідки за 10-15 секунд таємно викрав відеореєстратор. Після чого зник з місця скоєння злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при встановлені фактичних обставин справи за клопотанням прокурора, з яким погодився обвинувачений, по епізоду злочину, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Вина обвинуваченого у повторному таємному викраденні чужого майно, а саме майна ОСОБА_6 , підтверджується його особистими поясненнями в істинності та добровільності яких сумнівів у суду не виникає. А тому суд вважає доведеною вину обвинуваченого по даному епізоду злочину.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив повторно таємне викрадення чужого майна, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.

Вина ОСОБА_5 саме у вчиненні повторно відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 підтверджується наступними доказами.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 08.08.2019 року, під час якого ОСОБА_5 на місці події в м. Кременчук біля ринку "Центральний" зі сторони вул. Павлівської показав обставини відкритого викрадення ним майна у ОСОБА_7 , а саме мобільного телефону «Huawei Y6», з флеш-накопичувачем пам`яті, Powerbank, які співпадають наданим ним в судовому засіданні показаннями. Що підтверджено протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписом від 08.08.2019 року. (а.с.200-202).

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 дав показання, що в липні 2019 року він зі знайомою дівчиною ОСОБА_8 зайшов в кафе-бар "Стопка", розташований в м. Кременчук в районі ринка "Центральний". ОСОБА_7 з ОСОБА_8 приєднались до компанії чоловіків, які були знайомими ОСОБА_8 . Разом вживали алкогольні напої. Потім ОСОБА_7 з ОСОБА_8 вийшли з бару, пішли по вул. Небесної Сотні в сторону вулиці Соборної. Повернули на вулицю Павлівська (Свердлова). В цей момент до ОСОБА_7 ззаду підбігли два чоловіки з тих, з якими вони сиділи в барі. ОСОБА_7 відчув як ззаду один чоловік наніс йому удар по голові в область шиї. Від цього удару ОСОБА_7 впав, свідомість не втрачав. Після чого цей чоловік ще раз вдарив його ногою. А потім до нього підійшов другий чоловік, як потім з`ясувалось ОСОБА_5 , який спочатку намагався відібрати барсетку, що висіла у нього через плече. Коли вирвати барсетку не вдалося, то ОСОБА_5 витягнув з барсетки мобільний телефон та Powerbank. Нападники втекли. ОСОБА_7 зазначив, що йому не відшкодовані спричинені збитки.

Під час слідчого експерименту ОСОБА_7 на місці події біля ринку "Центральний" в м. Кременчук зі сторони вул. Павлівської показав обставини відкритого викрадення у нього майна, а саме мобільного телефону «Huawei Y6», з флеш-накопичувачем пам`яті, Powerbank, які співпадають наданим ним в судовому засіданні показаннями. Що підтверджено протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписом від 08.08.2019 року. (а.с.197-199).

ОСОБА_7 подав документи про придбання ним мобільного телефону «Huawei Y6» з флеш-накопичувачем пам`яті Micro SDHC «Goodram 16Gb» UHS Class 10+adapter, Powerbank «Nomi F100» 10000 mAh. (а.с.160-164).

ОСОБА_7 впізнав по фото ОСОБА_5 як особу, що 08.07.2019 року близько 18 год. 15 хв.-30 хв. на вул. Павлівська неподалік перехрестя з вул. Небесної Сотні в м. Кременчук відкрито викрав його мобільний телефон та Powerbank. Що підтверджено протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.08.2019 року. (а.с.187-189).

ОСОБА_7 впізнав по фото ОСОБА_10 як особу, що 08.07.2019 року близько 18 год. 15 хв.-30 хв. на вул. Павлівська неподалік перехрестя з вул. Небесної Сотні в м. Кременчук був поряд, коли ОСОБА_5 відкрито викрав його мобільний телефон та Powerbank. Що підтверджено протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.08.2019 року. (а.с.190-192).

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дав показання про те, що він знає ОСОБА_5 , оскільки навчався з ним разом в школі. Влітку 2019 року ОСОБА_10 зустрів ОСОБА_5 в кафе-барі "Стопка" на ринку "Центральний" в м. Кременчук, де вживали разом алкоголь та спілкувалися. До них підсіли інші чоловіки, дівчина ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . В ході спілкування між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 виник конфлікт на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків. Тому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вийшли з бару. Проте з мотиву особистих неприязних стосунків ОСОБА_10 наздогнав ОСОБА_7 , коли вони вже знаходились на вул. Павлівська (Свердлова) з іншої сторони ринку, та наніс ОСОБА_7 удар, від якого той впав, але свідомість не втратив. Після чого ОСОБА_10 пішов з місця події. Коли ввечері в той же день ОСОБА_10 грав з другом в автомати, до нього підійшли працівники поліції та запросили його пройти у відділ поліції. Там ОСОБА_10 дізнався, що біля ринку "Центральний" після того як він наніс удав ОСОБА_7 та пішов з місця події, ОСОБА_5 відкрито викрав у ОСОБА_7 мобільний телефон та Powerbank.

Свідок ОСОБА_10 впізнав по фото ОСОБА_5 як особу, з яким він відпочивав 08.07.2019 року в Центральній частині міста Кременчук. Що підтверджено протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.07.2019 року. (а.с.171-173).

Згідно з протоколом огляду місця події від 10.07.2019 року, біля будинку №50 по вул. Лесі Українки в м. Кременчук ОСОБА_11 видала працівникам поліції мобільний телефон "Huawei" honor model ATU-L21, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 (а.с. 165-167).

ОСОБА_11 впізнала по фото ОСОБА_5 як особу, що продав їй мобільний телефон "Huawei". Цей факт підтверджено протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.07.2019 року. (а.с.168-170).

Згідно з протоколом огляду місця події від 17.07.2019 року, в приміщенні кабінету №31 ВП №1 Кременчуцького ВП ГУ НП у Полтавській області, за адресою м. Кременчук вул. І. Приходька, 96-Б, в присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_5 видав працівникам поліції Powerbank «Nomi F100» 10000 mAh, колір Blue, повідомивши що забрав його у невідомого чоловіка близько тижня тому на території ринка "Центральний" в м. Кременчук (а.с. 179-181).

ОСОБА_7 впізнав належний йому Powerbank «Nomi F100» НОМЕР_4 , колір Blue, який був вилучений у ОСОБА_5 . Що підтверджено протоколом пред`явлення речей для впізнання від 02.08.2019 року. (а.с.193-196).

Свідок ОСОБА_12 дала суду показання, що працівники поліції запросили її та її співмешканця ОСОБА_13 бути понятими. В їх присутності ОСОБА_5 видав працівникам поліції гаджет.

Згідно з висновком судового експерта ОСОБА_14 за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 2479/19 від 18.07.2019 року, станом на 09.07.2019 року ринкова вартість з урахуванням зносу мобільного телефону «Huawei Y6», 2018 р.в., колір Black, DualSim, RAM: 2Gb, ROM: 16Gb 2769,20 грн., флеш-накопичувача пам`яті Micro SDHC «Goodram 16Gb» UHS Class 10+adapter 162 грн., Powerbank «Nomi F100» 10000 mAh, колір Blue 277,28 грн. (а.с. 174-178).

Статтею 62 Конституції України, ч.2 ст.17 КПК України закріплено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе вину особи поза розумним сумнівом. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Це означає, що суд може постановити обвинувальний вирок лише у разі, якщо надані докази спростовують всі розумні сумніви стосовно винуватості особи. Докази, які не витримують критерію щодо "поза розумним сумнівом" є підставою для виправдувального вироку.

З огляду на наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Оцінюючи наведені докази, суд вважає встановленим, що ОСОБА_5 з прямим умислом, з корисливим мотивом повторно відкрито викрав майно ОСОБА_7 .

Стороною обвинувачення в межах розумного сумніву не доведено, що ОСОБА_5 застосовував до потерпілого ОСОБА_7 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з метою відкритого викрадення його майна.

Так, з показань потерпілого ОСОБА_7 вбачається, що 08.07.2019 року близько 18 години ОСОБА_10 наніс йому 2 удари, а ОСОБА_5 не застосовував до нього насильство.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_10 визнав, що він наніс 2 удари ОСОБА_7 на грунті особистих неприязних відносин, що виникли між ними під час спілкування. Від нанесених ударів ОСОБА_7 впав на землю, але не втратив свідомість, а ОСОБА_10 покинув місце події. Лише ввечері від працівників поліції дізнався, що ОСОБА_5 скористався цією ситуацією та відкрито викрав майно у ОСОБА_7 . Органами досудового розслідування не пред`являлася підозра ОСОБА_10 , та не пред`являлося обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні повторно відкритого викрадення майна ОСОБА_7 з кваліфікуючою ознакою за попередньою змовою групою осіб. З огляду на наведене, суд вважає встановленим, що ОСОБА_5 не застосовував до потерпілого ОСОБА_7 насильство під час відкритого викрадення його майна, за ознакою повторності. А тому, враховуючи межі обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_5 , суд вважає недоведеною наявність в діях ОСОБА_5 при вчиненні повторно відкритого викрадення майна ОСОБА_7 кваліфікуючої ознаки застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_5 вчинив повторно відкрите викрадення чужого майна, а тому його дії правильно кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

В ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, конкретні обставини справи, розмір шкоди, заподіяної злочином, а саме те, що від злочину тяжких наслідків не настало, спричинені потерпілим матеріальні збитки добровільно не відшкодовано.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності. Проте на шлях виправлення не став, вчинив нові злочини, що свідчить про його стійку антисоціальну направленість.

ОСОБА_5 має задовільний стан здоров`я, проте будучі особою працездатного віку не працює, відповідно не має легального джерела доходу, що вказує на його стійке направлення отримувати кошти на проживання шляхом вчинення злочинів.

ОСОБА_5 не одружений, не проживає за місцем реєстрації, що вказує на відсутність стійких соціальних зв`язків. Не перебуває під диспансерним або консультативним наглядом в психоневрологічному та наркологічному диспансері. Суду не подано позитивних характеристик ОСОБА_5 .

Згідно з досудовою доповіддю Крюківського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Полтавській області від 18.11.2019 року, встановлено високий ризик вчинення ОСОБА_5 повторно кримінального правопорушення, а тому орган пробації вважав, що його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, у тому числі окремих осіб. (а.с. 100-104).

Обставин, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Обставин, які в силу ст.66 КК України пом`якшують покарання, не встановлено.

Суд вважає, що одне лише визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття та активне сприяння розкриттю вчиненого злочину.

Відшкодування шкоди шляхом повернення викраденого майна, що було вилучено працівниками поліції у винуватого та у осіб, яким винуватий збув викрадене, не свідчить про добровільність відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання, передбачене санкцією закону за кожен вчинений ним злочин окремо. На підставі ч.1 ст.70 КК України, призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів.

Суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст.69 КК України, чи призначення покарання з послідуючим звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Відповідно до положень абз.2 ч.23 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року зі змінами внесеними Постановою Пленуму ВСУ N 11 від 06.11.2009 року, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

З огляду на наведене, вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 24.12.2019 року та вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14.01.2020 року щодо ОСОБА_5 повинні виконуватися самостійно.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВС від 18.08.2018 року у справі №752/4026/17, провадження №51-4631км18.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Вирішити долю речових доказів з дотриманням положень ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Під час досудового розслідування щодо ОСОБА_5 не застосувавувся запобіжний захід.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , процесуальну поведінку обвинуваченого, який декілька раз не з`являвся в судове засідання, у зв`язку з чим ухвалами Крюківського районного суду м. Кременчука від 13.11.2019 року, 09.12.2019 року, 27.02.2020 року до нього застосовувався привід, суд вбачає ризики, передбачені п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів з моменту оголошення вироку.

Така позиція суду відповідає положенням п. "а" ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_5 призначити покарання:

-за ч.2 ст.186 КК України позбавлення волі на строк 4 роки;

-за ч.2 ст.185 КК України позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, визначити ОСОБА_5 покарання за сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим позбавлення волі на строк 4 роки.

Вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 24.12.2019 року та вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14.01.2020 року щодо ОСОБА_5 виконувати самостійно.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою з моменту затримання до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 діб з моменту затримання. Взяти ОСОБА_5 під варту негайно в залі судового засідання.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_5 з моменту затримання 11.03.2020 року.

Речові докази: мобільний телефон «Huawei Y6», Powerbank «Nomi F100» НОМЕР_4 , колір Blue, повернути власнику потерпілому ОСОБА_7 , відеореєстратор «F900LHD», повернути власнику потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1