Справа№ 347/1293/19
Судове провадження № 1-кп/340/96/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2019 року селище Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2019 за №0000249, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Косів, Косівського району, Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні троє малолітніх дітей, військовослужбовця на контрактній установі, на даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні солдат, перебуває в зоні ООС, учасника бойових дій, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений, солдат ОСОБА_4 , в період часу з жовтня 2018 року по грудень 2018 року, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу у складі 3 гірсько- штурмової роти вказаної військової частини поблизу АДРЕСА_2 , виконуючи бойові завдання на передових позиціях в зоні проведення операції об`єднаних сил, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно, без передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, дозволу, шляхом привласнення знайдених бойових припасів, придбав корпус ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, три бойові запали від уніфікованих запалів ручних гранат УЗРГМ (УЗРГМ-2), 116 (сто шістнадцять) гвинтівочних патронів центрального бою калібру 7,62 мм (7,62x53R) зразку 1908 року, 1 (один) військовий патрон центрального бою калібру 7,62 мм (7,62x39 мм) зразку 1943 року, 233 (двісті тридцять три) військові патрони центрального бою калібру 5,45 мм, а також 2 (два) металеві цинки із військовими патронами центрального бою калібру 5,45 мм в загальній кількості 1830 (одна тисяча вісімсот тридцять) одиниць, які належать до категорії бойових припасів, а саме, взяв до своїх рук та переніс до належного йому автомобіля марки «Opel» моделі «Frontera», реєстраційний номер Республіки Литви НОМЕР_2 , де зберігав їх протягом тривалого проміжку часу в зоні проведення операції об`єднаних сил, після чого 27.12.2018 перевіз вказаним автомобілем зазначені бойові припаси до місця свого фактичного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де незаконно зберігав вказані бойові припаси до 14.06.2019, коли такі бойові припаси були вилучені у нього в ході проведення санкціонованого обшуку. Таким чином, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненні злочину визнав повністю. Суду показав, що проходить військову службу з самого початку військових дій на Донбасі з 2014 року. Спочатку був добровольцем, потім входив в складу батальйону Айдар, а після цього і по даний час з невеликими перервами проходить військову службу в ООС за контрактом. За період служби він бачив багато смертей, сильну агресію зі сторони супротивника, а тому знаючи про чутки розділити Україну, він вирішив для оборони свого рідного краю привезти знайдені ним в кінці 2018 року на території дислокації в зоні ООС бойові припаси. Своїм автомобілем він перевіз ці припаси за місцем проживання його кума по АДРЕСА_3 . Там він їх зберігав до 14.06.2019, коли вони були вилучені працівниками поліції в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді. На даний час він дуже шкодує про вчинене, критично оцінює свою поведінку та можливі трагічні наслідки таких діянь, бажає проходити і надалі військову службу та захищати територіальну цілісність України, а тому просить суворо не карати.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому злочині, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів, суд приходить до переконливого висновку про те, що винуватість обвинуваченого у скоєному є доведена повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, оскільки він незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав, переносив та зберігав бойові припаси.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання судом враховуються щире каяття обвинуваченого у скоєному та активне сприяння органам слідства та суду у швидкому розслідуванні злочину, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Також суд враховує, що він вчинив тяжкий злочин, в той же час раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, проходив службу в зоні АТО, а згодом в зоні ООС починаючи з 2014 року, являється військовослужбовцем на даний час, відряджений у зону ООС, являється учасником бойових дій, інвалідом ІІІ-ої групи, по місцю проживання та проходження служби у нього відсутні негативні характеристики.

А тому, враховуючи наявні пом`якшуючі обставини відповідальності, особу обвинуваченого, зокрема що він раніше не судимий, визнав вину та щиро покаявся, активно сприяв слідству та суду у швидкому розслідуванні кримінального правопорушення, критично оцінює своє злочинну поведінку, має на утриманні трьох малолітніх дітей, проходить військову службу в зоні ООС, будучи ігнвалідом ІІІ-ої групи надалі бажає брати участь в захисті територіальної цілісності України, що в цілому знижує суспільну небезпеку скоєного злочину передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, притягається до кримінальної відповідальності за скоєння некорупційного злочину, суд приходить до висновку про можливість призначення основного покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті Особливої частини цього Кодексу, але строком не нижчому найнижчої межі цього виду покарання, зазначеного у Загальній частині цього Кодексу.

При цьому, враховуючи встановлені характеристики обвинуваченого, тяжкість скоєного злочину, суд приходить до висновку про те, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та відбуття покарання, а тому суд обирає йому покарання у виді позбавлення волі у відповідності до положень ст.69, ч.1 ст.263 КК України, та на підставі ст.75 КК України звільняє від обраного покарання із випробуванням з покладенням на обвинуваченого обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Одночасно суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.58 КК України, оскільки за правилами ст.76 КК України нагляд за відбуванням покарання з випробуванням військовослужбовцями може бути покладений на командира військової частини, що відповідатиме прагненню обвинуваченого продовжувати проходити військову службу.

Крім цього, у відповідності до вимог ст.100 КПК України слід вирішити питання про долю речових доказів, у відповідності до вимог ч.2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів.

Керуючись статтями 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 263, ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з часу проголошення вироку.

У відповідності до ч.4 ст.76 КК України нагляд за звільненим від відбування покарання з випробуванням військовослужбовцем ОСОБА_4 покласти на командира військової частини НОМЕР_1 , а у випадку звільнення з військової служби на орган пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь Державного бюджету України процесуальні витрати витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 8635 гривень 55 копійок (вісім тисяч шістсот тридцять п`ять гривень п`ятдесят п`ять копійок).

Речові докази:

корпус ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, три бойові запали від уніфікованих запалів ручних гранат УЗРГМ (УЗРГМ-2), 116 (сто шістнадцять) гвинтівочних патронів центрального бою калібру 7,62 мм (7,62x53R) зразку 1908 року, 1 (один) військовий патрон центрального бою калібру 7,62 мм (7,62x39 мм) зразку 1943 року, 233 (двісті тридцять три) військові патрони центрального бою калібру 5,45 мм, а також 2 (два) металеві цинки із військовими патронами центрального бою калібру 5,45 мм в загальній кількості 1830 (одна тисяча вісімсот тридцять) одиниць, які належать до категорії бойових припасів та зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів на складі озброєння відділу ресурсного забезпечення та озброєння управління логістики та матеріально-технічного забезпечення Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області конфіскувати;

два диски для лазерних систем зчитування формату «DVD-R» із відеозаписом проведення обшуку, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст. 395 КПК України, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1