КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Броварського ВП ГУНП у Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 04 січня 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровськ Луганської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого неповнолітню дитину, працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Як вбачається з постановленого рішення, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , дійшов висновку щодо обґрунтованості підозри останнього, проте врахувавши тяжкість інкримінованих ОСОБА_6 дій, конкретні обставини справи та дані про особу підозрюваного, прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в цілому забезпечить його належну процесуальну поведінку.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 січня 2020 року.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що слідчий суддя не достатньою мірою врахував тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, яке відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, та конкретні обставин справи, зокрема те, що злочин вчинено за попередньою змовою групою осіб, із застосування насилля до потерпілого, те, що ОСОБА_6 відмовляється співпрацювати зі слідством на не надає відомостей про особу, з якою вчинив даний злочин. Також, апелянт просить врахувати і дані про особу підозрюваного, який офіційно не працює, не навчається, категорично заперечує свою причетність до вчиненого кримінального правопорушення.
Захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , будучи повідомлена належним чином про дату розгляду справи в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилася. До початку розгляду справи від захисника ОСОБА_10 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який вважає за можливе провести судове засідання без участі захисника та просив задовольнити подану апеляційну скаргу, підозрюваного, який не заперечував проти розгляду справи за відсутності його захисника та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, вважаючи ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Враховуючи ті обставини, що у відповідності до вимог ст. 52 КПК України участь захисника у даному кримінальному провадженні є необов`язковою, а також думку прокурора і підозрюваного, які не заперечували проти проведення судового засідання без участі захисника, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.
Що стосується доводів апеляційної скарги щодо незаконності і необґрунтованості постановленого судом рішення, то колегія суддів, дослідивши матеріали судового провадження, приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Дослідивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, колегією суддів встановлено, що їх сукупність містить достатньо фактів та відомостей, які вказують на ймовірну причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, приходить до висновку про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Також, надані суду матеріали містять достатньо доказів на підтвердження існування заявлених ризиків.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з доводами сторони обвинувачення з приводу того, що запобігти цим ризикам в змозі лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Так, відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Стаття 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про їх існування з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Проте, в ході апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, колегією суддів встановлено, що належних доказів, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено тих обставин, що запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 жодний запобіжний захід, крім тримання під вартою, не в змозі.

Одночасно з цим, колегія суддів, врахувавши у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, конкретні обставини справи, дані про його особу та існуючи ризики, вважає помилковими висновки слідчого судді з приводу того, що достатнім стримуючим засобом неналежної процесуальної поведінки останнього буде запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Так, приймаючи до уваги ті обставини, що ОСОБА_6 в минулому до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце реєстрації і проживання, малолітню дитину, працює, одружений, разом з цим, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання до восьми років позбавлення волі, те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення поєднаного із застосуванням насилля, за попередньою змовою групою осіб, дані про його особу, а саме його вік, стан здоров`я, характер соціальних зв`язків, спосіб життя взагалі, колегія суддів приходить до висновку, що співмірний з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Саме такий вид запобіжного заходу є достатнім стримуючим засобом неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .

Також, не погоджується колегія суду і з встановленим судом першої інстанції строком дії запобіжного заходу.

Так, відповідно до вимог чинного Кримінальному процесуального кодексу України, запобіжний захід є одним з засобів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою дієвості цього провадження, а відтак він не повинен виходити за межі строку досудового розслідування.

Згідно положень ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

У разі не можливості закінчення досудового розслідування у вказаний строк, він може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_6 було повідомлено 03 листопада 2019 року, а відтак, згідно ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 03 січня 2020 року. Рішення про його продовження, на час розгляду клопотання в суді, не приймалося.

Однак, слідчий суддя, застосовуючи відносно ОСОБА_6 запобіжний захід, визначив строк його дії до 04 січня 2020 року, що виходить за межі строку досудового розслідування.

За наведеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою, у відповідності, до встановлених вище обставин, колегія суддів вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., строк дії якого визначити в межах строку досудового розслідування, а саме до 03 січня 2020 року включно, а відтак апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 309, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Броварського ВП ГУНП у Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 04 січня 2020 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Броварського ВП ГУНП у Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, в межах строку досудового розслідування, а саме до 03 січня 2020 року.

Покласти на підозрюваного у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та у разі наявності інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 03 січня 2020 року.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використання електронних засобів контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6491/2019 Категорія ст. 183 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_11
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1