Справа № 199/4444/20
УХВАЛА
іменем України

15.07.2020
Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Амур-Нижньодніпровського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000931, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2020 за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з клопотанням слідчого досудовим розслідуванням в даному кримінальному провадженні встановлено, що 20.06.2020 р. до Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 20.06.2020 р. близько 21.10 год. за адресою м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, 69, виявлено двоколісний транспортний засіб «Depiant» без держаний номерних знаків під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ознаками внесення змін до ідентифікуючої таблички з номером рами ( НОМЕР_1 ). 20.06.2020 р. в період часу з 22.00 год. по 22.10 год. під час огляду транспортний засіб марки «Depiant» моделі «DT 50Q-4ARTEKO» червоного кольору номер двигуна « НОМЕР_2 » номер рами « НОМЕР_3 ».

В обґрунтування поданого клопотання слідчий посилається на те, що зазначене вище майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні постановою слідчого від 21.06.2020 р., на підтвердження чого слідчому судді надана відповідна постанова та витяг з ЄРДР.

Розглянув клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

На підтвердження обставин, викладених у клопотанні, слідчим було надано:

-копію витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000931, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2020 за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України;

-копію рапорту від 20.06.2020 р.;

-копію протоколу огляду місця події від 20.06.2020 р.;

-копію пояснень гр. ОСОБА_4 ;

-копію постанови слідчого від 21.06.2020 р. про визнання речових доказів та вирішення питання про їх зберігання тощо.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя погоджується із слушністю доводів слідчого щодо наявності правової підстави для арешту майна (майно відповідає вимогам ст. 98 КПК), а тому враховує можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (п. 1 ч. 2 ст. 173 КПК України), розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства (п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України), наслідки арешту майна (забезпечується унеможливлення передачі цього майна у власність іншим особам, його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, оскільки може виникнути потреба у проведенні його огляду, а також у проведенні низки судових експертиз, що у свою чергу зобов`язує забезпечення схоронності предмета дослідження у незмінному стані, або інших слідчих дій) тощо (п. 6 ч. 2 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Аналізуючи клопотання та долучені до нього документи із фабулою кримінального правопорушення, суд погоджується із слушністю доводів слідчого щодо наявності підстав для застосування ч. 11 ст. 170 КПК України при накладенні арешту.

Керуючись ч. 3 ст. 26, ч. 1 ст. 110, ч. 1 ст. 131, п. 7 ч. 2 ст. 131, ч. 4 ст. 107, ч. 1 ст. 98, ч. 1 та ч. 2 ст. 172, ст. 173, ст.ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Амур-Нижньодніпровського відділення поліції ДВПГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000931, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2020 за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України, задовольнити повністю.

Накласти арешт на наступне майно, вилучене слідчим Амур-Нижньодніпровського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 при проведенні огляду 20.06.2020 р.:

-транспортний засіб марки «Depiant» моделі «DT 50Q-4ARTEKO» червоного кольору номер двигуна « НОМЕР_2 » номер рами « НОМЕР_3 »,

заборонив розпорядження вказаним вище майном.

Ухвала набирає чинності негайно та підлягає обов`язковому виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, копію ухвали надіслати не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1