Справа № 301/975/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18.12.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11-кп/4806/292/19 за апеляційною скаргою прокурора Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 17 липня 2018 року.

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ільниця, Іршавського району, мешканця АДРЕСА_1 , судимого 26.04.2016 Іршавським районним судом за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України й призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки обмеження волі, за ч. 2 ст. 289 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбування ОСОБА_7 призначено 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Іршавського районного суду від 26 квітня 2016 року і остаточно до відбування ОСОБА_7 призначено 5 років 2 місяці позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу ухвалено залишити домашнй арешт.

Також судом вирішено долю речових доказів.

Згідно з встановленими обставинами, ОСОБА_7 26 березня 2018 року близько 02 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , де проживав разом з ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, умисно, таємно викрав з кишені спортивної куртки належні ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 2000 гривень, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_7 26 березня 2018 року близько 02 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, після вчинення вищевказаної крадіжки грошей у ОСОБА_8 , знаходячись на подвір`ї дворогосподарства АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння транспортним засобом, всупереч волі власника ОСОБА_8 , протиправно, через незакриті ліві передні дверцята проник всередину салону автомобіля марки «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , в якому з використанням ключа, який знаходився у замку запалення, запустив двигун та виїхав з даного дворогосподаства і незаконно використовував вказаний автомобіль до зупинки його працівниками поліції на вул. Цетральній в с.Імстичово Іршавського району о 09 години 15 хвилин цього ж дня. Цими діями, ОСОБА_7 спричинив законному власнику транспортного засобу ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 18795 гривень 05 копійок.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та обставини кримінального провадження, посилаючись на положення ч.2 ст.124 КПК України зазначає, що з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави судові витрати на залучення експерта. У даному кримінальному провадженні залучався експерт з метою проведення судової автотоварознавчої експертизи, про що зазначено в обвинувальному акті. Крім цього, вказує на необґрунтоване зазначення судом в резолютивній частині вироку рішення про продовження дії запобіжного заходу ОСОБА_7 домашнього арешту, оскільки на час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався і не продовжувався. На підставі викладеного прокурор просить змінити вирок суду, виключити з резолютивної частини рішення про продовження дії запобіжного заходу й одночасно зазначити про стягнення з ОСОБА_7 судових витрат на залучення експерта. В іншій частині вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції не досліджує і не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів при обставинах, які викладені в формулюванні обвинувачення, а також щодо кваліфікації його дій, виду і розміру призначеного покарання, оскільки питання про це в апеляційній скарзі не порушується.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів вирок суду в цілому відповідає вказаним вимогам та вони були дотримані судом першої інстанції.

Разом з тим, апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність стягнення з ОСОБА_7 витрат на залучення експерта.

Слід зазначити, що згідно з ч.2 ст.122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Але, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, якою врегульовані питання щодо розподілу процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у вказаному провадженні залучався судовий експерт Закарпатського НДЕКЦ ОСОБА_9 з метою проведення авто товарознавчої експертизи, витрати на проведення якої складають 1573 гривні, які у порушення ч.2 ст.122 КПК України при постановленні зазначеного обвинувального вироку не стягнуті з обвинуваченого на користь держави.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає необхідним змінити вирок місцевого суду, ухваливши рішення про стягнення вищевказаних процесуальних витрат з обвинуваченого на користь держави.

Також обґрунтованим є посилання прокурора в апеляційній скарзі на необґрунтоване зазначення судом в резолютивній частині вироку рішення про продовження дії запобіжного заходу ОСОБА_7 домашнього арешту.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування згідно ухвали слідчого судді Іршавського районного суду від 27 квітня 2018 року відносно ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту і строк дії ухвали закінчився 26 червня 2018 року. Даний запобіжний захід судом не продовжувався і інший не застосовувався.

Враховуючи наведене, рішення суду про продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає виключенню з резолютивної частини судового рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 408 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 17 липня 2018 року щодо ОСОБА_7 про обвинувачення за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України змінити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на залучення експерта у розмірі 1573 (одна тисяча п`ятсот сімдесят три) гривні за проведення автотоварознавчої експертизи.

Виключити з резолютивної частини вироку рішення про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена касаційним порядком до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді: