Справа № 128/409/15-к
УХВАЛА
Іменем України

16 березня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001551 від 12.11.2014, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України,

УСТАНОВИВ :

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями судді ОСОБА_1 для розгляду передано заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 від розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001551 від 12.11.2014, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Заяву про самовідвід суддя ОСОБА_3 мотивувала тим, що суддею Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_3 22.09.2016 було винесено вирок, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади в органах Національної поліції строком 3 роки, з приміненням ст. 75 КК України та звільненням від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 21.03.2018 вищезазначений вирок було скасовано з підстав допущення порушень кримінального процесуального законодавства, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 29.11.2019 кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001551 від 12.11.2014, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, було розподілене судді Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_3 . Оскільки суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції, суддею ОСОБА_3 02.12.2019 було заявлено самовідвід, який задоволено 14.01.2020. Однак, згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 19.02.2020 судді ОСОБА_3 розподілено для розгляду заяву про відвід судді ОСОБА_4 головуючому у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001551 від 12.11.2014, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України. За вказаних обставин суддя ОСОБА_3 заявила самовідвід.

В судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, хоча повідомлені про розгляд в суді поданої заяви про самовідвід за наявними в матеріалах справи адресами.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав до суду заяву, відповідно до якої вказав, що повністю підтримує заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 та просить її задовольнити. Розгляд даної заяви просить провести у його відсутність та відсутність його захисника.
Прокурор ОСОБА_7 надав через канцелярію суду заяву про розгляд заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 за його відсутності, проти задоволення заяви з підстав, зазначених в ній, не заперечує.

Інші учасники судового розгляду про причини неявки суд не повідомили.

Неявка осіб, які беруть участь в судовому провадженні, не позбавляє можливості розгляду вищевказаної заяви та відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, в зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь в судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Оглянувши заяву про самовідвід судді та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ст. 75-76 КПК України, законом передбачено перелік обставин, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні та обставин недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження,суддею Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_3 22.09.2016 було винесено вирок, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади в органах Національної поліції строком 3 роки, з приміненням ст. 75 КК України та звільненням від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 21.03.2018 вищезазначений вирок було скасовано з підстав допущення порушень кримінального процесуального законодавства, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Та ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 14.01.2020 задоволено заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід від участі в розглядікримінального провадження № 128/409/15-к, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001551 від 12.11.2014, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, а матеріали даного кримінального провадження передано іншому судді, визначеному в порядку, встановленому статтею 35 КПК України.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

З огляду на викладене та обставини, які встановлені під час розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 , враховуючи, що суддя ОСОБА_3 постановила вирок по даному кримінальному провадженню, який було скасовано судом апеляційної інстанції, та суддю ОСОБА_3 було відведено у новому провадженні після скасування вироку суду першої інстанції у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України, тому з метою уникнення можливих сумнівів, як у самого обвинуваченого ОСОБА_5 , так і в інших учасників провадження, в неупередженості головуючого судді з розгляду заяви, що розглядається в межах цього ж кримінального провадження, заяву про самовідвід судді слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Відвести головуючого суддю ОСОБА_3 від участі у розгляді заяви про відвід судді ОСОБА_4 , заявлений у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001551 від 12.11.2014, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Матеріали заяви про відвід судді ОСОБА_4 , заявлений у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001551 від 12.11.2014, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, передати іншому судді, визначеному в порядку, встановленому статтею 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: