Провадження №1-кс/463/595/20
У Х В А Л А
про арешт майна

29 січня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі - ДБР), ОСОБА_3 , погоджене прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_9 , про арешт майна, -

встановив:

слідчий за погодженням з прокурором у зв`язку з проведенням досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.410 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000850 від 23.08.2019, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час обшуку на території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон командира військової частини ОСОБА_4 , марки «Ксіомі Редмі -7», ІМЕІ:1) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 , в якому зі слів ОСОБА_4 встановлена сім-карта № НОМЕР_4 .; мобільний телефон начальника бронетанкової служби військової частини ОСОБА_5 , марки «Мейзу», ІМЕІ:1) НОМЕР_5 , 2) НОМЕР_6 , в якому зі слів ОСОБА_5 встановлена сім-карта № НОМЕР_7 ; мобільний телефон помічника командира військової частини з правової роботи ОСОБА_6 , марки «Ксіомі Редмі -7», ІМЕІ:1) НОМЕР_8 , 2) НОМЕР_9 , в якому зі слів ОСОБА_6 встановлена сім-карта № НОМЕР_10 ; мобільний телефон заступника командира військової частини з озброєння ОСОБА_7 , марки «Айфон-7», ІМЕІ: НОМЕР_11 , в якому зі слів ОСОБА_7 встановлена сім-карта № НОМЕР_12 ; мобільний телефон начальника складу військової частини ОСОБА_8 , марки «Ксіомі Редмі Ноте -4», ІМЕІ: 1) НОМЕР_13 , 2) НОМЕР_14 , в якому зі слів ОСОБА_8 встановлена сім-карта № НОМЕР_15 , заборонивши їх відчуження, розпорядження та користування ними.

Клопотання мотивує тим, що в ДБР з УСБУ у Львівській області надійшли матеріали за результатами проведення оперативно-розшукової діяльності, з котрих встановлено, що ОСОБА_10 за попередньою змовою з рядом військовослужбовців різних військових частин Львівської області організували викрадення з них та подальше контрабандне переміщення через державний кордон України товарів військового призначення, зокрема комплектуючих до бронетехніки, котрі у тому числі викрадаються з військової частини НОМЕР_1 , та іншого військового майна.

В ході досудового розслідування отримано докази того, що керівництвом військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_16 окремого ремонтно-відновлювального полку озброєння Збройних сил України) організовано стійку злочинну схему по розкраданню військового майна.

Встановлено, що ОСОБА_10 зі сторони військовослужбовців та працівників військової частини НОМЕР_1 регулярно поступають пропозиції щодо придбання викраденого військового майна. Останній в свою чергу після придбання такого майна підшуковує приміщення для їх зберігання та осіб, котрі зможуть здійснити контрабандне їх переміщення до республіки Польща з метою реалізації до інших країн та подальшого встановлення на бойову техніку. Указана злочинна діяльність приносить ОСОБА_10 значний дохід, та фактично являється основним його заняттям. Останній виконує роль організатора злочинної схеми, має зв`язки серед військових посадових осіб різних військових частин, а також транснаціональні зв`язки за кордоном, зокрема в Польщі, куди часто збуває викрадене військове майно.

Так, згідно отриманої інформації, зі сторони начальника сховища військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 а також начальника відділення зберігання автомобільної техніки цієї ж частини ОСОБА_12 , котрий перебуває з ним у змові, за безпосереднього погодження та відома командування військової частини, регулярно поступають пропозиції щодо реалізації ОСОБА_10 та іншим особам, різного роду викрадених деталей до військової техніки (танкові приціли, перископічні пристрої, гусеничні стрічки, рем-комплекти до танків, бронетранспортерів, бойових машин піхоти, прилади радіаційної та хімічної розвідки ГО-27 з джерелом радіоактивного випромінювання тощо).

23 січня 2020 року під час обшуку на території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , у керівництва частини було вилучено вказані у клопотанні речі, які постановою слідчого визнано речовими доказами.

Оскільки вилучені речі можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, просить накласти арешт на вищевказане майно, заборонивши його відчуження, розпорядження та користування.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, та просив його задовольнити. Додатково зазначив, що в ході проведення обшуку слідчим ОСОБА_13 було проведено лише огляд мобільних телефонів на предмет наявності у списку контактів прізвища ОСОБА_14 . В той же час для встановлення обставин, які мають значення для досудового розслідування, необхідно провести огляд вказаного майна із залученням спеціаліста, тому є потреба в накладенні арешту.

Власники майна проти задоволення клопотання заперечили. Зазначили, що ухвалою слідчого судді надано дозвіл на проведення обшуку з метою виявлення мобільних терміналів, які містять підтверджуючу інформацію про факти скоєння злочинів, в той час як вилучені мобільні телефони та сім-карти жодного відношення до протиправної діяльності та контактування особами, вказаними в ухвалі не мають, а використовуються ними як для особистого спілкування, так і для роботи. Крім цього, просили не брати до уваги протокол обшуку, оскільки у такому вказано про закінчення його проведення 23.02.2020, а також, що обшук проведено у кримінальному провадженні від 23.08.2020.

Заслухавши пояснення слідчого, власників майна, дослідивши представлені матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

ДБР проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000850 від 23.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.410 КК України.

23.01.2020 на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21.01.2020 проведено обшук приміщень, які у своїй діяльності використовує військова частина НОМЕР_1 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема у кабінеті командира військової частини (адміністративна будівля штабу), в ході якого виявлено та вилучено вказане у клопотанні майно.

Відповідно до ч.1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Враховуючи вищенаведене, оскільки вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, слідчим доведено існування підстав та розумних підозр вважати, що такі можуть бути доказом злочину, тому для того, щоб запобігти можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі вказаного майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити.

При цьому, слідчий суддя не бере до уваги заперечення проти клопотання власників майна з тих підстав, що ухвалою слідчого судді надано дозвіл на проведення обшуку з метою виявлення мобільних терміналів, які містять підтверджуючу інформацію про факти скоєння злочинів, в той час як вилучені мобільні телефони та сім-карти жодного відношення до протиправної діяльності та контактування з особами, вказаними в ухвалі не мають, оскільки вказані обставини можуть бути встановлені лише після залучення для проведення огляду вказаного майна спеціалістів.

Не є підставою для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна і посилання на те, що у протоколі обшуку вказано про закінчення його проведення 23.02.2020, а також, що обшук проведено у кримінальному провадженні від 23.08.2020, оскільки з матеріалів клопотання вбачається, що такі помилки є механічними.

Керуючись вимогами ст.ст.170-173, 309, 395 КПК України, -

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час проведення 23 січня 2020 року обшуку у кабінеті командира військової частини НОМЕР_1 (адміністративна будівля штабу) за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

1. Мобільний телефон командира військової частини ОСОБА_4 , марки «Ксіомі Редмі -7», ІМЕІ: 1) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 , в якому зі слів ОСОБА_4 встановлена сім-карта № НОМЕР_4 .;

2. Мобільний телефон начальника бронетанкової служби військової частини ОСОБА_5 , марки «Мейзу», ІМЕІ: 1) НОМЕР_5 , 2) НОМЕР_6 , в якому зі слів ОСОБА_5 встановлена сім-карта № НОМЕР_7 ;

3. Мобільний телефон помічника командира військової частини з правової роботи ОСОБА_6 , марки «Ксіомі Редмі -7», ІМЕІ: 1) НОМЕР_8 , 2) НОМЕР_9 , в якому зі слів ОСОБА_6 встановлена сім-карта № НОМЕР_10 ;

4. Мобільний телефон заступника командира військової частини з озброєння ОСОБА_7 , марки «Айфон-7», ІМЕІ: НОМЕР_11 , в якому зі слів ОСОБА_7 встановлена сім-карта № НОМЕР_12 ;

5. Мобільний телефон начальника складу військової частини ОСОБА_8 , марки «Ксіомі Редмі Ноте -4», ІМЕІ: 1) НОМЕР_13 , 2) НОМЕР_14 , в якому зі слів ОСОБА_8 встановлена сім-карта № НОМЕР_15 ,

заборонивши їх відчуження, розпорядження та користування ними.

Копію ухвали негайно вручити слідчому та власникам майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим з письмовим повідомленням заінтересованих осіб.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1