Справа № 464/4574/19
пр.№ 1-кс/464/282/20
У Х В А Л А

13 лютого 2020 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Сихівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із скаргою в якій просить зобов`язати слідчого СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 визнати його потерпілим в кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР №12, 000013, 53 від 30.03.2019)) від 21.02.2019 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.364, ч.2 ст.365-2, ст.367 КК України.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 21.01.2020 звернувся до слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області із заявою про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №000011, про що отримав відмову без вчинення будь яких слідчих дій, та зазначення підстав відмови, чим порушені його права як заявника по даному кримінальному провадженні. Зазначає, що даним злочином йому заподіяно не тільки моральну, але і матеріальну шкоду. Зокрема продано місця загального користування, якими він як мешканець гуртожитку не може користуватись, чим створено незручності в проживанні йому та мешканцям гуртожитку. Крім того, якщо гуртожиток вже хтось приватизував, то ні він, ні інші мешканці гуртожитку вже цього зробити не зможуть, чим порушується їхнє право на приватизацію кімнат згідно Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

ОСОБА_6 в судовому засіданні подану скаргу підтримав з мотивів викладених у ній. Зазначив, що він з 1986 року проживає в гуртожитку. Просив скаргу задоволити в повному обсязі.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні проти скарги заперечили, просили відмовити в задоволені, оскільки вимоги такої є безпідставними, а постанова слідчого є законною та обґрунтованою.

Заслухавши пояснення прокурора, слідчого та заявника, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000011, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000011 внесене 21 лютого 2019 року до Єдиного реєстру досудового розслідування, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст.190, ч.1 ст.364, ч.1 ст.364-1, ч.1 ст.365-2, ч.1 ст.367 КК України. Заявник в даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 зазначає про наявність складу кримінальних правопорушень в діях посадових осіб ТзОВ «Львівавтокомплпектація», нотаріусів та реєстраторів щодо відчуження та реєстрації права власності на окремі житлові кімнати (приміщення) гуртожитків.

Постановою слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 23.01.2020 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000011, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.364, ч.1 ст.364-1, ч.1 ст.365-2, ч.1 ст.367 КК України, відмовлено ОСОБА_6 у визнанні потерпілим.

Постанова мотивована тим, що заява з якою звернувся ОСОБА_6 , щодо визнання його потерпілим, не містить чітко зазначених і обґрунтованих підстав для набуття ним статусу потерпілого у кримінальному провадженні №0000011.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора про відмову у визнанні потерпілим.

В заяві про залучення як потерпілого, ОСОБА_6 посилається на те, що відбулось відчуження допоміжних приміщень, які є спільною сумісною власністю мешканців гуртожитку по АДРЕСА_1 , де він проживає, відтак йому було завдано матеріальну та моральну шкоду.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди; права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З огляду на зазначену процесуальну норму, слідчим у випадку відмови у визнанні потерпілим, виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Не дивлячись на посилання слідчого в постанові про відмову у визнанні потерпілим на вказану норму закону, її приписи слідчим не виконані, зокрема слідчим не проаналізовані обставини, на які вказує у своїй заяві ОСОБА_6 , не надано оцінки доводам заявника щодо заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди. Крім того, в постанові не наведено конкретні очевидні та достатні підстави вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 ст.55 КПК України.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до переконання, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, оскільки обставини, наведені слідчим не можна вважати очевидними і достатніми, а тому дана постанова є передчасною та підлягає скасуванню.

Розглядаючи вимогу ОСОБА_6 щодо зобов`язання слідчого визнати його потерпілим, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.

Згідно положень глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.

Тобто, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Таким чином, слідчий суддя не має правових підстав зобов`язувати слідчого визнавати ОСОБА_6 потерпілим або постановляти ухвалу про визнання заявника потерпілим, оскільки це є компетенцією слідчого. В свою чергу, слідчий суддя має можливість перевірити законність відмови у визнанні потерпілим, та у випадку незаконності такого рішення (постанови) скасувати постанову слідчого відповідно до п. 1 ч.2 ст. 307 КПК України та п. 5 ч.1 ст.303 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу ОСОБА_6 необхідно задоволити частково.

Керуючись ст.ст.2, 9, 40, 220, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Сихівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Сихівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 23 січня 2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000011 від 21.02.2019 р.

Зобов`язати слідчого СВ Сихівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 повторно розглянути заяву ОСОБА_5 від 15 січня 2020 року про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000011 від 21.02.2019.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1