Справа № 346/5823/19
Провадження № 11-кп/4808/284/20
Категорія ч.2 ст. 185КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретарки с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі АС) заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_8 , на вирок Коломийського міськрайонного суду від 28 квітня 2020 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України (далі КК),-

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Республіки Молдова,

мешканка

АДРЕСА_1 , без освіти,

не працює, не одружена, депутатом не являється,

на утриманні має двох неповнолітніх дітей,

раніше не судима, громадянка Молдови, -

визнана винуватою та засудженою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК і призначено покарання

-за ч.1 ст.185 КК - штраф в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 850 грн.

-за ч.3 ст.15 ,ч.2 ст.185 КК, застосуванням із ст.69 цього ж Кодексу 240 годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.70 КК шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням ОСОБА_10 визначено остаточне покарання 240 годин громадських робіт та штраф в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 850 грн. , який виконується окремо.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до закону.

Обвинувачена вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна, незакінчений замах на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Кримінальні правопорушення обвинуваченою було вчинено за таких обставин.

Так, 01 листопада 2019 року приблизно о 14.30 год. обвинувачена ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в м. Коломия по вул. Грушевського, 59, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрала з торгового прилавку наступні речі : гель для гоління «Nivea Ultra», ємкістю 200 мл., вартістю 102,49 грн., чоловічий дезодорант «Nivea Ultra», ємкістю 200 мл., вартістю 52,99 грн., ополіскувач для одягу «Сілан», ємкістю 925 мл., вартістю 72,99 грн., ароматизатор повітря, ємкістю 100 мл., у кількості 2 шт., вартістю 85 грн. кожен, шампунь «Ельсев», ємкістю 400 мл., вартістю 74,99 грн., шампунь «Gliss Кир», вартістю 81,99 грн.

Після чого обвинувачена ОСОБА_10 місце вчинення кримінального правопорушення покинула та викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила фізичній особі підприємцю ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 555,45 (п`ятсот п`ятдесят гривень сорок п`ять копійок) грн.

У подальшому, 01 листопада 2019 приблизно о 15.15 год. обвинувачена ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 , повторно, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрала з торгового прилавку наступні речі : колготи «Gulia», чорного кольору у кількості 2 шт., вартістю 30 грн. кожна, 1 пару колготів «Gulietta Thermo», чорного кольору, вартістю 41 грн., сковорідку «Stenson», 20см. МН-0561, вартістю 99 грн., шампунь «Gliss Кир», вартістю 81,99 грн., два ароматичних дифузори повітря «Агеопа», вартістю 85 грн. кожен, фарбу для волосся «Рябина», вартістю 29,50 грн., дезодорант «OLD SPICE», ємкістю 150 мл., у кількості 2 шт., вартістю 64,99 кожен, спрей еліксир для тіла «Beauty Derm», вартістю 94,99 грн., дезодорант «Dove», ємкістю 150 мл., вартістю 52,99 грн., піну для гоління «Nivea Ultra», ємкістю 20 мл., вартістю 102,49 грн., лизун іграшковий, вартістю 12 грн.

При цьому обвинувачена ОСОБА_10 з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки була зупинена на виході працівниками магазину.

В АС прокурор не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_10 та правильності кваліфікації її злочинних дій у вчиненні кримінальних правопорушень, вважає вирок незаконним та таким, що підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Просить змінити вирок, а саме другий абзац в резолютивній частині вироку викласти в наступні в редакції: « На підставі ч.1 ст.70 КК визначити ОСОБА_10 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 240 годин громадських робіт.

Про дату, час та місце розгляду АС прокурора учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, проте в судового засідання не з`явилися обвинувачена та потерпіла, про причини неявки суд не повідомили. Оскільки в АС не порушується питання про погіршення становища обвинуваченої. Участь обвинуваченоъ ОСОБА_10 не є обов`язковою, тому з огляду на вимоги ч.4 ст. 405 КПК , колегія суддів дійшла до висновку про розгляд АС без участі обвинуваченої та потерпілої.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення прокурора, яка підтримала доводи АС, просить вирок змінити в частині призначення покарання, оскільки зміна покарання покращує становище обвинуваченої; перевіривши матеріали справи та додані документи, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що АС прокурора підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах АС.

Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався в повній.

Як вбачається із вироку Коломийського міськрайонного суду від 28 квітня 2020 року, ОСОБА_10 , в порядку ч.3 ст.349 КПК, правильно зрозуміла зміст обставин справи, і у зв`язку із повним визнанням вини, вважала недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, зібраних на досудовому слідстві, і що в подальшому вона не матиме права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Інші учасники судового розгляду проти цього не заперечили.

Колегія суддів не вбачає порушень проведення судом судового розгляду в порядку ч.3 ст.349 КПК, а тому фактичні обставини справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються, апеляційним судом не перевірялися.

Покликання прокурора на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, є обґрунтованим, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції, на підставі ч. 1 ст. 70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначив ОСОБА_10 остаточне покарання у виді 240 годин громадських робіт та штраф в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 850 грн. , який зазначив виконувати самостійно.

Таким чином, суд першої інстанції, визначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, фактично застосував спосіб повного складання призначених покарань, чим допустив суперечності в резолютивній частині.

Разом з тим, суд визначив остаточне покарання у виді 240 громадських робіт та 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 850 грн., який слід виконувати самостійно, чим допустив неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, порушив вимоги ч.1 ст.70 КК.

Згідно з приписів ст. 409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 408 КПК суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

А тому, за наведених обставин, вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення ОСОБА_10 остаточного покарання за сукупністю злочинів.

Врахувавши дані про особу ОСОБА_10 , обставини, що пом`якшують покарання, визнані такими судом першої інстанції - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини в повному обсязі, на утриманні 2 неповнолітніх дітей, відсутність обставин, які обтяжують покарання, висновки органу пробації про можливе виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, що не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб, сукупність інших обставин кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне визначити її покарання за сукупністю злочинів,передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК на підставі ч. 1 ст. 70 цього ж Кодексу , застосуваваний судом принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що саме таке остаточне покарання є справедливими та законними, з врахуванням всіх фактичних обставин по справі у їх сукупності, відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої, є необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, тому доводи прокурора в АС є правильними, а тому його АС слід задовольнити.

З наведеного слідує, що при ухваленні вироку щодо ОСОБА_10 судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою і неправильне призначення покарання обвинуваченому, що є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК , колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_8 задовольнити .

Вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2020 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених, ч.1 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК змінити в частині призначеного покарання.

Визнати ОСОБА_10 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК і призначити покарання

-за ч.1 ст.185 КК - штраф в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

-за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, КК застосувати ст.69 цього ж Кодексу 240 годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.70 КК шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно визначити ОСОБА_10 покарання 240 годин громадських робіт .

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5