Справа № 296/390/20
УХВАЛА

Іменем України

17 січня 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Волинської області, Ратнівського району, с. Броди, громадянина України, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.149 КК України КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказав, що досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів і керуючись метою незаконного збагачення, перебуваючи в Олевському районі Житомирської області, шукали людей, які не працювали і не мали постійного джерела доходів для належного існування, тобто були матеріально незабезпеченими та перебували в уразливому стані, та в подальшому у зв`язку із відсутністю коштів та документів, змушені будуть проти своєї волі працювати на будівельних та ремонтних роботах на території Олевського та Ємільчинського районів.

Обравши предметом злочинного посягання громадянина ОСОБА_11 , в один із днів червня 2019 року при особистій зустрічі переконали його у вигідності пропозиції праці, пов`язаної із фасовкою вугілля, обіцяючи належні побутові умови, заробітну плату, власний автомобіль та можливість у будь-який час безперешкодно повернутися додому, створюючи при цьому хибне уявлення у вищевказаного громадянина про умови праці та використовуючи тяжке матеріальне становище ОСОБА_11 , який являється інвалідом 3 ступеня та єдиним джерелом доходу останнього є призначена державна пенсія, домоглися його згоди на вказану роботу.

Таким чином, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 на початку червня 2019 року здійснили вербування з використанням обману та уразливого ОСОБА_11 з метою його трудової експлуатації.

Окрім того, в цей же день, біля 22 години вечора після досягнення згоди на працевлаштування, ОСОБА_9 наказав ОСОБА_11 сісти в автомобіль «Мерседес» та разом з іншими працівниками їхати в с. Зубковичі Олевського району, де розміщувалося СТО, мийка та бар, де його і поселили в приміщення, що не пристосоване для проживання.

В подальшому, використовуючи відсутність у потерпілого картки «Приватбанк», паспорту та ідентифікаційного коду, що були вилучені у нього шляхом обману, з метою так званого «збереження», а також шляхом контролю дій та спілкування під час виконання роботи, обмеження його фізичних контактів, контролю спілкування, в тому числі із сестрою та представниками правоохоронних органів та не даючи таким чином можливості в будь-який час повернутися додому, ОСОБА_10 пригнітив волю потерпілого до опору, оскільки неодноразово кричав та бив потерпілого ОСОБА_11 за будь-які недоліки в роботі. В зв`язку із чим ОСОБА_11 отримав на початку жовтня 2019 року легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, у період із початку червня до 16 жовтня 2019 року ОСОБА_10 особисто та ОСОБА_9 через підконтрольних йому осіб, шляхом застосування фізичного примусу та психологічного тиску на потерпілого, без укладання трудового договору із ним використовував ОСОБА_11 проти його волі, з метою трудової експлуатації (примусової праці) на будівництві та ремонті державних будівель за наступними адресами: АДРЕСА_2 , приміщення Олевської міської ради; Житомирська область, м. Олевськ, вул. Інтернаціональна 34, приміщення КУ «Олевська гімназія» та фермі, розміщеній по вул. Грека Івана в с. Сербо-Слобідка Ємільчинського р-ну.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 обрав предметом злочинного посягання громадянина Білорусі ОСОБА_12 та з січня 2019 року при особистій зустрічі переконав його у вигідності пропозиції праці, пов`язаної із будівельними роботами, обіцяючи належні побутові умови, заробітну плату, та можливість у будь-який час безперешкодно повернутися додому, створюючи при цьому хибне уявлення у вищевказаного громадянина про умови праці та використовуючи тяжке матеріальне становище ОСОБА_12 та домоглися його згоди на вказану роботу.

Таким чином, ОСОБА_9 , на початку січня 2019 року здійснив вербування з використанням обману та уразливого стану ОСОБА_12 з метою його трудової експлуатації.

Окрім того, в указаний період ОСОБА_9 поселив ОСОБА_12 в с. Зубковичі Олевського району, де розміщувалося СТО, мийка та бар які не пристосовані для проживання.

В подальшому, використовуючи відсутність у потерпілого паспорта, який був вилучений у нього шляхом обману, з метою так званого «працевлаштування», а також шляхом контролю дій та спілкування під час виконання роботи, обмеження його фізичних контактів, контролю спілкування, та не даючи можливості в будь-який час повернутися додому, ОСОБА_9 пригнітив волю потерпілого до опору та не виплачував останньому заробітню плату з квітня 2019 по 15.01.2020.

Таким чином, у період із квітня 2019р. до 15 січня 2020 року ОСОБА_9 через підконтрольних йому осіб, шляхом психологічного тиску на потерпілого, без укладання трудового договору із ним використовував ОСОБА_12 проти його волі, з метою трудової експлуатації (примусової праці) на будівництві та ремонті державних будівель за наступними адресами: АДРЕСА_2 , приміщення Олевської міської ради; Житомирська область, м. Олевськ, вул. Інтернаціональна, 34, приміщення КУ «Олевська гімназія».

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 обрали предметом злочинного посягання громадянина ОСОБА_13 та з серпня 2019 року при особистій зустрічі переконали його у вигідності пропозиції праці, пов`язаної із будівельними роботами, обіцяючи належні побутові умови, заробітну плату, та можливість у будь-який час безперешкодно повернутися додому, створюючи при цьому хибне уявлення у вищевказаного громадянина про умови праці та використовуючи тяжке матеріальне становище ОСОБА_13 та домоглися його згоди на вказану роботу.

Таким чином, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з серпня 2019 року здійснили вербування з використанням обману та уразливого стану ОСОБА_13 з метою його трудової експлуатації.

Окрім того, в указаний період ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 поселили ОСОБА_13 в с. Зубковичі Олевського району, де розміщувалося СТО, мийка та бар які не пристосовані для проживання.

В подальшому, використовуючи відсутність у потерпілого паспорта, який був вилучений у нього шляхом обману, з метою так званого «працевлаштування», а також шляхом контролю дій та спілкування під час виконання роботи, обмеження його фізичних контактів, не даючи таким чином можливості в будь-який час повернутися додому, ОСОБА_13 пригнітив волю потерпілого до опору та не виплачували останньому заробітню плату з серпня 2019 по 15.01.2020.

Таким чином, у період із серпня до 15 січня 2020 року ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 особисто та через підконтрольних їм осіб, шляхом психологічного тиску на потерпілого, без укладання трудового договору із ним використовували ОСОБА_13 проти його волі з метою трудової експлуатації (примусової праці) на будівництві та ремонті державних будівель за наступними адресами: АДРЕСА_2 , приміщення Олевської міської ради; Житомирська область, м. Олевськ, вул. Інтернаціональна, 34, приміщення КУ «Олевська гімназія».

Відповідно до ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149 КК України, ОСОБА_9 було затримано 15.01.2020 о 07 годині 00 хвилин.

ОСОБА_9 15.01.2020 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Орган досудового розслідування не виключає можливості того, що підозрюваний ОСОБА_9 , усвідомлюючи наявність беззаперечних доказів його вини у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень та невідворотності настання покарання, будучи зареєстрованим в іншій області, та маючи технічну та фінансову можливість виїхати за межі Житомирської області, буде переховуватися від органів досудового розслідування, а тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, у ході проведеного досудового розслідування не встановлено місце зберігання всіх речових доказів у даному кримінальному провадженні, а саме засобів фізичного та психологічного тиску на потерпілих у вигляді зброї, особистих речей потерпілих, їх документів тощо. В разі обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням особи під вартою, останній може знищити або сховати такі предмети, а також кошти, отримані за рахунок трудової експлуатації потерпілих, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 2. ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий враховує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме той факт, що ОСОБА_9 , маючи стійкі соціальні сімейні зв`язки та авторитет в Олевському районі, адже усі будівельні роботи виконувалися саме на державних об`єктах, буде впливати на встановлення та покази потерпілих, які перебувають у скрутному матеріальному становищі, залякані, є у вкрай важкому та пригніченому психологічному стані внаслідок пролонгованих у часі злочинних дій відносно них, щодо себе, а також підозрюваних брата ОСОБА_10 або сина ОСОБА_14 , інших учасників кримінального провадження.

Крім того, під час обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , у сина ОСОБА_9 ОСОБА_14 вилучено паспорти потерпілих, а за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , - вогнепальну зброю, бойові припаси, гранати, що свідчить про безпосередній фізичний та психологічний вплив на потерпілих.

Крім того, у випадку обрання більш м`якшого запобіжного заходу ніж тримання під вартою ОСОБА_9 , останній матиме можливість продовжити свою злочинну діяльність або перешкоджати розслідуванню кримінального провадження іншим чином, адже неодноразово під час спілкування по телефону згадував про високопоставлених друзів, що «кришують» бізнес та вплив на місцеві правоохоронні органи, що підтверджує наявність ризиків передбачених п. 4, 5. ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку слідчого, тримання під вартою, незважаючи на свою винятковість, є єдиним достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечення недопущення існуючих ризиків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали, посилаючись на викладені в ньому обставини. Просили застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечили проти клопотання слідчого та просили обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На думку захисників, ризики, які наведені слідчим у клопотанні, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілих, не підтверджено належними доказами.

Також, захисники просили слідчого суддю при обранні запобіжного заходу врахувати, що підозрюваний має незадовільний стан здоров`я, працює приватним підприємцем (має свою фірму), а також те, що на утриманні підозрюваного ОСОБА_9 троє неповнолітніх дітей, для яких він є єдиним годувальником.

Підозрюваний ОСОБА_9 в засіданні суду пітримав правову позицію захисників, просив обрати щодо нього іншу міру запобіжного заходу, не пов`язану з позбавленням волі.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У справі, що розглядається, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження за №0000357, а також наявними в матеріалах справи: протоколами допитів потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; протоколами прийняття заяв про кримінальне правопорушення; протоколами проведення обшуків від 15.01.2019 за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_3 ; протоколами негласних слідчих (розшукових) дій; стенофонограмою допиту свідка ОСОБА_15 ; судово-медичною експертизою відносно потерпілого ОСОБА_11 .

Наведене свідчить, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні декількох епізодів вербування, переміщення, переховування людини з метою трудової експлуатації із використанням обману, примусу, уразливого стану, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я людини, за попередньою змовою групою осіб.

У органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_9 , усвідомлюючи наявність беззаперечних доказів його вини у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень та невідворотності настання покарання, маючи технічну та фінансову можливість виїхати за межі Житомирської області, буде переховуватися від органів досудового розслідування, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У ході проведеного досудового розслідування слідчим органом не встановлено місце зберігання всіх речових доказів у даному кримінальному провадженні. В разі обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням особи під вартою, останній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, не виключає можливість того, що підозрюваний ОСОБА_9 буде впливати на встановлення та покази потерпілих, які перебувають у скрутному матеріальному становищі, пригніченому психологічному стані.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя не може враховати повідомлені стороною захисту данні про особу підозрюваного ОСОБА_9 , зокрема, його незадовільний стан здоров`я, місце роботи, сімейний стан, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, оскільки не надано доказів в обґрунтування наведених обставин.

Достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж вимагається слідчим та прокурором, не встановлено, а тому, є достатні підстави вважати, що під загрозою тяжкості покарання підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на встановлення та покази потерпілих; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , вагомість наявних доказів, даних про обґрунтованість підозри, інший вид запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав згідно вимог ст.194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Враховуючи приписи п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 не визначає розмір застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства та погрозою його застосування.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176 178, 183, 309 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Термін дії ухвали по застосуванню до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить шістдесят днів з моменту затримання особи, тобто з 07 год. 00 хв. 15 січня 2020 року до 07год.00 хв. 16 березня 2020 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1