Справа № 522/8730/19
Провадження № 1-кп/522/735/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі кримінальні провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000833 від 08.04.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Уссурійськ, Приморського края, РФ, громадянина України, росіянина, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-06.02.2013 р. Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ст. 75, 76 КК України, покарання: до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

-12.06.2013 р. Роздільнянським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України, покарання: до 6 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

-28.03.2014 р. Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, позбавлення волі строком до 3 років. На підставі ст. 71 КК України частково приєднане невідбуте покарання за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.06.2013 року, та визначити до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

08.04.2019 р. близько 01 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , який перебував біля автомобільної стоянки по вул. Новосельського, № 92 в місті Одесі, побачив припаркований автомобіль марки «Mitsubishi» моделі: «Pajero», чорного кольору, державний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними для оточуючих, умисно, з корисливих мотивів, за допомогою, викрутки пошкодив ліве заднє пасажирське вікно автомобіля та викрав відеореєстратор марки «К 6000», вартістю 600 гривень та чемодан зеленого кольору з інструментами, вартість якого 1500 грн.

Таємно викравши чуже майно, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 2100 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, а саме за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В судовому засіданні ОСОБА_3 провину свою в інкримінованому йому кримінальних правопорушеннях визнав і повністю підтвердив обставини провадження, встановлені судом, не оспорюючи доказів щодо цих обставин, наданих органами досудового слідства, у вчиненому розкаявся. Кримінальне провадження просив розглянути в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює, що в такому випадку він буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, особу винного, та обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття та відшкодування шкоди. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

Враховуючи викладене, ставлення обвинуваченого до вчиненого, наслідки вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому основне покарання у вигляді позбавлення волі в межах, встановлених в санкції ч. 2 ст. 185 КК України, вважаючи що подальше виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а призначене покарання буде достатнім для попередження нових злочинів.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376 КПК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 за данним вироком не застосовувати.

Речові докази: відеореєстратор марки «К 6000» та чемодан зеленого кольору з інструментами вважати повернутими за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб від дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя місцевого Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

26.02.2020