Справа № 951/80/20
Справа № 1-кс/951/26/2020
УХВАЛА

18 лютого 2020 року смт. Козова

слідчий суддя Козівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Козова скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000153, -

ВСТАНОВИЛА:

28.01.2020 року ОСОБА_3 звернулася в суд із зазначеною скаргою, у якій просила: «скасувати постанову слідчого СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 28.12.2019 року №0000153 від 18.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України».
Ухвалою слідчого судді Козівського районного суду Тернопільської області від 28.01.2020 року було відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду.
Обґрунтовуючи свою скаргу вважає постанову слідчого незаконною, упередженою, необґрунтованою, поверхневою, такою, що не відповідає показам потерпілої, а також іншим матеріалам провадження, прийняту без врахування всіх обставин справи, внаслідок неповноти слідства, а тому така підлягає скасуванню. Вказує на те, що «слідчий всупереч ст.9 КПК України, не вчинив жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження; не було допитано свідків, які могли б дати свідчення про вчинення злочину, зокрема сусідів, які могли чути сварку в квартирі та мій крик про допомогу, коли мій чоловік, ОСОБА_5 , почав наносив мені численні тілесні ушкодження, а також не було допитано як свідка, мою знайому, ОСОБА_6 , до якої я прибігала в ту ніч, вся побити і налякана і викликала з її помешкання поліцію; прийшов до висновку, який не відповідає показам свідків і потерпілої у провадженні та матеріалам кримінального провадження, зокрема висновку експерта №1164».
В судовому засіданні ОСОБА_3 надала пояснення, аналогічні викладеним у скарзі обставинам та просила задовольнити такі.
Слідчий та прокурор на розгляд скарги не з`явилися, при цьому кожен з них подав заяву про розгляд такого у його відсутності, а відтак таку розглянуто відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України.
Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, слідчий суддя дійшла до наступних висновків.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 28.12.2019 року слідчим СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку «з встановленням відсутності в діяннях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України».
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст.284 КПК України).
Частиною 5 ст.110 КПК України встановлено вимоги, яким має відповідати постанова слідчого, прокурора.

Положенням п.4 ч.1 ст.91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, за винятком випадків, передбачених ч.2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках на потерпілого.
Як вбачається із постанови слідчого СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000153, вимоги закону, передбачені ч.2 ст.9 КПК України, слідчим виконані не в повній мірі.
Зокрема слідчим не було повно та всебічно досліджено факти та обставини у справі, а відтак висновки слідчого про закриття кримінального провадження є передчасними.
За змістом ст.284 КПК України закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст.40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
Однак, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, слідчий у мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження від 28.12.2019 року, серед іншого, вказав на те, що «окрім показів потерпілої ОСОБА_3 не здобув будь яких інших доказів, які б підтверджували факт спричинення останній умисних тілесних ушкоджень її чоловіком ОСОБА_5 , в тому числі не встановлено будь яких свідків та очевидців вказаного конфлікту, які б підтверджували даний факт», однак на думку слідчого судді, слідчим ОСОБА_7 не зазначено, які саме докази дали слідчому підстави дійти саме до такого висновку.
Окрім цього, як з`ясовано у судовому засіданні, і вбачається із матеріалів кримінального провадження, свідок ОСОБА_6 , яка вказана, у протоколі допиту потерпілого не допитувалась, так як і сусіди, які могли чути сварку в квартирі та крик ОСОБА_3 про допомогу, допитані також не були (а.к.п 27).
Фактично єдиними діями, вчиненими слідчим у цьому кримінальному провадженні були допит потерпілої та наявні пояснення ОСОБА_5 ..
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).
Таким чином, з огляду на викладене, вбачається формальний підхід слідчого до проведення досудового розслідування. Слідчим суддею встановлена наявність фактів, які викликають сумніви у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови про його закриття. Тому беручи до уваги те, що постанова про закриття кримінального провадження, перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження в частині забезпечення того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, слідчий суддя вважає, що висновки та процесуальне рішення слідчого є наслідком неналежного виконання ним своїх процесуальних обовязків та передчасними, а відтак таке слід скасувати.

Відтак, скаргу ОСОБА_3 щодо скасування оскарженої постанови слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 303-307, 318-380 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000153 задовольнити.
Постанову слідчого СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000153 від 18.11.2019 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України скасувати.
Матеріали кримінального провадження №0000153 від 18.11.2019 року направити у Козівське ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області для продовження досудового розслідування та прийняття законного рішення.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст цієї ухвали виготовлений та підписаний 19.02.2020 року о 09:25 год..

Слідчий суддя ОСОБА_1