ЄУН № 336/1455/19
пр. № 1-кп/336/185/2020
УХВАЛА
Іменем України
24 лютого 2020 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не одруженого, не працюючого, який зі слів мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 2, ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває об?єднане кримінальне провадження з обвинувальними актами за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 2, ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з посиланням на те, що ОСОБА_4 систематично вчиняє злочини, не має стійких соціальних зв?язків, тривалий час перебував у розшуку, що свідчить про наявність ризику переховуватись від суду.

Обвинувачений та його захисник проти клопотання заперечували. Вказуючи, що наразі ризики впливу на свідків та потерпілих зникли, адже ОСОБА_4 визнає вину у скоєнні злочинів, тож просили про обрання більш мяркого запобіжного заходу.

Потерпілі до суду не з?явились, представників не направили, про місце та час розгляду справи сповіщались в установленому порядку.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу суд виходить з наступного.

Ухвалою суду від 28.01.2020 року ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.03.2020 року включно.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також є достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.
При вирішенні клопотання суд виходить з того, що ОСОБА_4 є раніше неодноразово судимим за скоєння злочинів проти власності, востаннє звільнився з місць позбавлення волі у листопаді 2018 року та обвинувачується наразі у скоєнні кількох злочинів проти власності.

Судом обвинувачений ОСОБА_4 був оголошений у розшук 30.07.2019 року.

Як пояснив обвинувачений він на свій власний розсуд, достовірно знаючи про те, що судом відносно нього розглядається кілька кримінальних проваджень, виїхав з м. Запоріжжя та постійно мешкав у іншому місці, не сповістивши про це прокурора або суд, що суд розцінює як умисне ухилення від суду.

За таких обставин, враховуючи кількість епізодів злочинів, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає, що відомості про особу обвинуваченого та його поведінка безумовно підтверджують наявність ризику переховування від суду, а рівно і скоєння інших злочинів.

Такі ризики у сукупності є достатньо вагомими для застосування щодо ОСОБА_4 найбільш суворого запобіжного заходу.

Інші альтернативні запобіжні заходи, на думку суду, не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

На висновки суду в цій частині не впливає твердження обвинуваченого та захисника про те, що ОСОБА_4 перед затриманням влаштував своє сімейне життя та мешкав разом із дівчиною, з якою підтримував стабільні стосунки, адже з пояснень обвинуваченого вбачається, що офіційно шлюб не зареєстрований, а зазначена дівчина постійно мешкає у м. Полтава та через наявність дитини не може переїхати до м. Запоріжжя.

На переконання суду продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який в цьому випадку полягає у необхідності забезпечення права учасників справи на розгляд справи у розумний строк та усунення небезпеки вчинення протиправних діянь обвинуваченим та, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Суд не вбачає підстав для визначення ОСОБА_4 розміру застави, оскільки раніше йому застава визначалась, однак, сума застави внесена не була.

Керуючись ст. 314, 315, 331 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 2, ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2 КК України, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 травня 2020 року включно.

Ухвала суду діє до 24 травня 2020 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів після її оголошення через суд, який її ухвалив. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1

24.02.20