Справа № 947/2979/20
Провадження № 1-кп/947/835/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.02.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002038 від 09.10.2019 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Білгород-Дністровський, не одруженого, із вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08.10.2019 року приблизно о 21 годині 46 хвилин, ОСОБА_5 керуючи автомобілем ВАЗ-112 р/н НОМЕР_1 , у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху України, був зупинений працівниками патрульної поліції біля АЗС «Саноил» по вул. Ак. Вільямса, 46/1б в м.Одесі.
У подальшому, на вимогу працівників патрульної поліції пред`явити посвідчення водія, ОСОБА_5 , діючи навмисно, достовірно усвідомлюючи, що документ підроблений, пред`явив працівникам поліції завідомо підроблений документ - посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 від 04.09.2004 на ім`я ОСОБА_5 , з дозволеними категоріями на керування транспортними засобами «А», «В», «С», «D», «Е», яке йому ніколи не видавалось, та яке за своїми характеристиками не відповідає аналогічним офіційним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України, виготовлене за допомогою кольорового друкарського пристрою із струменевим способом друку, який не використовується підчас виготовлення даного виду документів.
Таким чином, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

Обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та угода про визнання винуватості укладені із дотриманням вимог КПК України.
Кримінальне провадження підсудне Київському районному суду м. Одеси.
10.02.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 з однієї сторони та прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 з другої сторони було складено угоду про визнання винуватості.

Згідно вищевказаної угоди про визнання винуватості вбачається, що ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.358 КК України та беззастережно визнає вину в обсязі підозри у судовому провадженні, також враховані ступінь та характер сприяння підозрюваного у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість висунутої підозри, наявність суспільного інтересу;

Водночас сторони прийшли до угоди про те, що враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу підозрюваного, який раніше не судимий, має тісні соціальні зв`язки, скоїв злочин невеликої тяжкості вперше, що свідчить про можливість його виправлення без відбування покарання, у зв`язку з чим, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн.). Крім того, ОСОБА_5 погоджується за рішенням суду сплатити в повному обсязі витрати на проведення експертизи, які склали - 1256 гривень 08 копійки.

В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_5 .

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та угода про визнання винуватості складені із дотриманням вимог КПК України.

Будучи допитаним у підготовчому судовому засіданні, ОСОБА_5 визнав винним себе у повному обсязі та цілком підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, які викладенні в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, просив суд, суворо не карати та запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень та повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладання та затвердження угоди, просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену міру покарання.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав укладання угоди про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_4 підтримала укладання угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України відноситься злочинів невеликої тяжкості, оскільки санкція статті 358 ч.4 КК України, передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 , повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки їх невиконання.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку, про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення ОСОБА_5 , узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 124, 314, 370-374, 394, 473-475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 10.02.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 з однієї сторони та прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 з другої сторони затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850,00 гривень в дохід держави.

Речові докази по справі, а саме: посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 від 04.09.2004 на ім`я ОСОБА_5 , з дозволеними категоріями на керування транспортними засобами «А», «В», «С», «D», «Е» знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів, у сумі 1256 гривень 08 копійки.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення:

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1