Номер провадження: 11-кп/813/223/20
Номер справи місцевого суду: 494/1521/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участі: секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурорів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_12 на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 11.09.2019 р. по кримінальному провадженню №0000236 від 09.06.2017 р., якою відносно:
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Жовтнівка, Березівського району, Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації зі звичайним наглядом,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом першої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції відносно ОСОБА_9 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації зі звичайним наглядом, а саме до Олександрівської психіатричної лікарні №2 Комінтернівського району Одеської області.
Мотивуюче своє рішення, суд першої інстанції, зазначив, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №451 від 7.11.2018 року, ОСОБА_9 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, проста форма безперервний перебіг із стабільно апатіко-абулічним типом дефекту (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F20.60 за МКХ 10), внаслідок чого він не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, та за тяжкістю інкримінованих йому злочину, він тому потребує застосування, відносно нього, примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
Суд дійшов висновку, що вчинені ОСОБА_9 суспільно небезпечні діяння за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, мали місце.
Враховуючи викладене, суд вважав за необхідним застосувати відносно ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_12 , вважає оскаржувану ухвалу незаконною, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неповнотою судового розгляду з наступних підстав:
- в порушення вимог ч. 1 ст. 349 КПК України судом не ставилось питання щодо обсягу та порядку дослідження доказів, а отже не були досліджені докази, які можуть мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення;
- судовий розгляд проведено з порушенням вимог ст.ст. 363, 364 КПК України, а саме судом досліджено лише висновок судово-психіатричної експертизи без дослідження інших доказів;
- ухвала суду не відповідає вимогам ст. 372 КПК України, а саме в ухвалі суду відсутнє посилання на докази, якими суд обґрунтовує прийняте рішення;
- судом не вирішено питання про долю речових доказів та в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України не роз`яснено право на апеляційне оскарження суду про застосування примусових заходів медичного характеру.
Посилаючись на викладене, прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_11 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частиною першою статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру відповідно до ч. 1 ст. 512 КПК України здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 506 КПК України права особи, яка бере участь у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру дублюють вищевказані положення та передбачає користування правами такої особи відповідно до прав підозрюваного та обвинуваченого в обсязі, який визначається характером розладу психічної діяльності чи психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, які він здійснює через законного представника, захисника.

Однак, як вбачається із матеріалів кримінального провадження законний представник не був залучений ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду клопотання, чим істотно порушено вимоги кримінального процесуального законодавства.

Водночас, судовий розгляд кримінального провадження відбувається у порядку, передбаченому статтями 318-380 КПК України.

Так, відповідно до ст. 349 КПК України після виконання дій, передбачених статтею 348 цього Кодексу, головуючий надає стороні обвинувачення та стороні захисту право проголосити вступні промови та визначає обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження.

Натомість, судом першої інстанції в порушення вимог вказаної статті не проведено судовий розгляду відповідно норм діючого кримінального процесуального законодавства, а суд обмежився лише оголошенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 .

При цьому, суд у своїй ухвалі послався на те, що факт вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_9 підтверджується перевіреними судом доказами, а саме матеріалами провадження, натомість відповідно до наявних журналів судових засідань від 24.07.2019 р. та 11.09.20190 р. такі докази судом не досліджувались.

Водночас, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування (а.п. 9) постановою від 20.06.2018 р. визнано та долучено до матеріалів провадження речові докази, натомість ухвала суду першої інстанції не містить даних щодо долі речових доказів.

Отже, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів наголошує на тому, що такі обставини сприяли істотному порушенню вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення та є безумовною підставою для скасування оскаржуваного вироку.

Згідно з вимогами п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Водночас, згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційною інстанції скасовує ухвалу і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме принцип верховенство права.
Відповідно до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
При цьому, апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.
В той же час, у відповідності до положень ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Тобто, значення загальних засад кримінального провадження як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.
Таким чином, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи були порушені загальні засади кримінального провадження, а саме законність, то ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.
Згідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, скасовуючи ухвалу та призначаючи новий судовий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
Скасовуючи ухвалу суду 1-ої інстанції з підстав істотного порушення вимог КПК України, які є безумовною підставою для скасування ухвали суду та призначення нового розгляду в суді 1-ої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_12 підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду клопотання відповідно до вимог діючого кримінального процесуального законодавства.

Керуючись статтями 370, 392, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_12 задовольнити.
Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 11.09.2019 р. скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 , за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України у суді першої інстанції у іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4