П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року
м. Київ

справа № 725/4822/18

провадження № 51-4222 км 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
представників потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в режимі
відеоконференції),
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_11 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_11 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 квітня 2019 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 08 липня 2019 року стосовно
ОСОБА_12 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 квітня 2019 року ОСОБА_12 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
Стягнуто з ОСОБА_12 на користь потерпілих: ОСОБА_9 45 000 грн і 20 000 грн, ОСОБА_8 90 000 грн і 20 000 грн, ОСОБА_13 45 000 грн і 20 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу відповідно. Цивільний позов ОСОБА_14 залишено без розгляду.
Чернівецький апеляційний суд 08 липня 2019 року вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільних позовів змінив, стягнув з ОСОБА_12 на користь потерпілих: ОСОБА_9 200 000 грн, ОСОБА_8 300 000 грн, ОСОБА_13 200 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди; в частині стягнення витрат на правову допомогу вирок суду першої інстанції скасував, у задоволенні цивільного позову потерпілих у цій частині відмовив.
За вироком суду ОСОБА_12 визнано винуватим у тому, що він 15 травня 2018 року приблизно о 22.10, керуючи автомобілем «OPEL VIVARO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вул. Південно-Кільцевій у м. Чернівці, порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3 (б, д), 12.9 (б), 14.2 (в) Правил дорожнього руху та допустив зіткнення з мотоциклом «QINGQI-QM125GY-2A», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_15 , який рухався в межах своєї смуги руху з включеним ближнім світлом фар. В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_15 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці події.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_11 , не погоджуючись із постановленими стосовно ОСОБА_12 судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить їх скасувати, кримінальне провадження - закрити за відсутності в діях його підзахисного складу злочину. Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд першої інстанції надав неправильну оцінку наявним у матеріалах провадження доказам; не врахував неправомірну поведінку потерпілого, який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та порушив Правила дорожнього руху; розглянув справу упередженим складом суду. Стверджує про те, що суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив викладених в апеляційних скаргах доводів, не спростував їх і постановив ухвалу, яка не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Позиції учасників судового провадження
Захисник підтримав касаційну скаргу, просив її задовольнити.
Прокурор, потерпілі та їхні представники заперечили проти задоволення касаційної скарги захисника, просили залишити без зміни постановлені стосовно ОСОБА_12 судові рішення.
Мотиви Суду
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визначати доведеними обставини, що були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України неповнота досудового розслідування та судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, про що порушує питання захисник, перегляду в касаційному порядку не підлягають, а отже, при касаційному розгляді кримінального провадження колегія суддів виходить із фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених судом.

Обвинувальний вирок ухвалюється судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

У поданій касаційній скарзі захисник ОСОБА_11 порушує питання щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та безпідставного засудження ОСОБА_12 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Проте зазначені доводи захисника Суд уважає такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та вимогах кримінального процесуального закону.

Так, при перевірці матеріалів кримінального провадження касаційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та правильність кваліфікації його дій за даною нормою кримінального закону судом зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що у судовому рішенні наведено докладні мотиви.

Той факт, що ОСОБА_12 , керуючи транспортним засобом, порушив Правила дорожнього руху, що призвело до загибелі людини, підтверджується показаннями свідка ОСОБА_16 , експерта ОСОБА_17 , даними, що містяться у протоколах огляду місця події, трупа, предмета, перегляду відеозапису, висновках експертів.

На думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, належним чином обґрунтовані та вмотивовані.

Також суд ретельно перевірив доводи сторони захисту про наявність у діях загиблого ОСОБА_15 порушень Правил дорожнього руху та обґрунтовано не погодився з тим, що такі порушення перебувають у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Порушень процесуального порядку збирання наведених у вироку доказів за матеріалами провадження не встановлено та судом правильно вирішено питання про їхню належність і допустимість.

Судовий розгляд проведено з дотриманням вимог ст. 337 КПК України та діям ОСОБА_12 дано правильну юридичну оцінку.

Обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, суд першої інстанції, як убачається з вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин, часткове визнання вини обвинуваченим, дані про його особу, зокрема те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, а також думку потерпілих, які наполягали на призначенні суворого покарання, тобто суд дотримався вимог статей 50, 65-67 КК України.

Крім того, доводи сторони захисту, аналогічні наведеним у касаційній скарзі, були ретельно перевірені судом апеляційної інстанції, який, розглядаючи апеляційні скарги на вирок суду першої інстанції, з дотриманням вимог 404, 405, 407, 412-414 КПК України, проаналізував їх, дав на них вичерпну відповідь, зазначивши в ухвалі достатні підстави, через які визнав їх необґрунтованими.

За результатами перегляду вироку суд апеляційної інстанції погодився з оцінкою доказів, досліджених місцевим судом та врахованих при доведенні винуватості ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій і вважає їх достатньо вмотивованими.

Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону, постановлена ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Твердження захисника про упередженість судді під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_12 та порушення, допущені судом при розгляді заяви про відвід, не ґрунтуються на вимогах параграфу 6 глави 3 кримінального процесуального закону та спростовуються матеріалами провадження.

Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, Судом не встановлено.

Керуючись статтями 441, 442 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 квітня 2019 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 08 липня 2019 року стосовно ОСОБА_12 без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3