УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 при секретарях судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі представника скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Сміла скаргу представника потерпілого Малого приватного підприємства «ДЖО» - ОСОБА_4 на бездіяльність начальника слідчого відділу та слідчого Смілянського відділу поліції ГУНП у Черкаській області про невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

встановив:

Представник МПП «ДЖО» ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою, в якій просить зобов`язати слідчого СВ або іншу уповноважену особу Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про злочин передбачений за ч. 5 ст.191 КК України, за його заявою від 28 листопада 2019 року та розпочати досудове розслідування, направити потерпілому пам`ятку про його права та обов`язки, зобов`язати слідчого СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області розглянути клопотання потерпілого №1 від 22 листопада 2019 року та №2 від 28 листопада 2019 року у кримінальному провадженні №0001866 відповідно до вимог ст.220 КПК України та встановити судовий контроль за виконанням ухвали відповідно до КПК України..

Скаргу обґрунтовує тим, що 28 листопада 2019 року ним в інтересах Малого приватного підприємства «ДЖО» до Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області подано заяву про вчинення злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, внаслідок вчинення якого МПП «ДЖО» завдано матеріальної шкоди у розмірі 3229498 гривень 99 копійок.

Представник скаржника вказує, що вказані протиправні дії вчинені службовими особами відділення «21 філії «Полтавське регіональне управління Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» шляхом здійснення незаконних дій з документами на переказ та іншими засобами доступу до банківського рахунку МПП «ДЖО» за попередньою змовою групою осіб та шляхом здійснення службового підроблення спрямованого на приховування факту вчинення злочину з привласненням коштів та слідів злочину, що спричинило тяжкі наслідки.

У своїй заяві представник МПП «ДЖО» ОСОБА_4 виклав фактичні дані, що стосуються вчиненого злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та службових осіб, які його вчинили.

Разом з тим, листом слідчого СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 № 21413 від 02 грудня 2019 року представника МПП «ДЖО» ОСОБА_4 повідомлено, що відомості викладені в заяві представника МПП «ДЖО» від 28 листопада 2019 року за фактом вчинення службовими особами відділення «21 філії «Полтавське регіональне управління ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» протиправних дій із документами на переказ та іншими засобами доступу до банківського рахунку МПП «ДЖО» внесено до ЄРДР 19 листопада за № 0001866 по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України на підставі ухвали слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 листопада 2019 року.

Відтак, матеріали заяви ОСОБА_4 від 28 листопада 2019 року долучено до матеріалів кримінального провадження № 0001866 від 19 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, в рамках якого будуть досліджені обставини кримінального провадження та буде надано правову оцінку всім обставинам вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Таким чином, представник МПП «ДЖО» ОСОБА_4 посилаючись на те, що відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України за його заявою від 28 листопада 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, вважає такі дії працівників Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області незаконними, в зв`язку з чим і звернувся до слідчого судді з вказаною скаргою та просить зобов`язати слідчого СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області або іншу уповноважену особу внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою потерпілого МПП «ДЖО» від 28 листопада 2019 року про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та направити потерпілому пам`ятку про його права та обов`язки у кримінальному провадженні.

Крім того, в скарзі представник МПП «ДЖО» ОСОБА_4 вказав, що в рамках кримінального провадження № 30001866, досудове розслідування в якому здійснює Смілянський ВП ГУНП в Черкаській області, він подав два письмові клопотання датовані 22 листопада 2019 року та 28 листопада 2019 року про вчинення процесуальних та слідчих дій.

Слідчий Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , який отримав вказані клопотання, не розглянув їх в порядку передбаченому статтею 220 КПК України, яка вимагає від органу досудового розслідування винесення постанови за результатами розгляду клопотань.

Повідомлення слідчого від 26 листопада 2019 року № 21105 та від 02 грудня 2019 року №21414 підтверджують, що його клопотання не розглянуто, а лише долучено до матеріалів кримінального провадження № 30001866.

В зв`язку з такими обставинами заявник в скарзі просить зобов`язати орган досудового розслідування розглянути його клопотання №1 від 22 листопада 2019 року та №2 від 28 листопада 2019 року у кримінальному провадженні №0001866 в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України і за результатами їх розгляду винести відповідні постанови.

Представник скаржника Малого приватного підприємства «ДЖО» ОСОБА_4 в судовому засіданні подану ним скаргу підтримав з підстав викладених у ній та просив її задовольнити.

Представник Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи зазначену норму КПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду скарги без представника Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області.

В розпорядження слідчого судді Смілянським ВП ГУНП в Черкаській області матеріали перевірки за заявою Малого приватного підприємства «ДЖО» від 28 листопада 2019 року не надано.

Дослідивши матеріали скарги, вважаю, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Чинним КПК України, зокрема главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Відповідно до ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тому, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Згідно з ч. 3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, відтак слідчий суддя не вбачає підстав у задоволенні скарги в частині розпочати за заявою про вчинення злочину досудове розслідування у формі досудового слідства у зв`язку із вчиненням дій, які мають ознаки складу злочину.

Як вбачається з матеріалів скарги, представник МПП «ДЖО» ОСОБА_4 28 листопада 2019 року звернувся до начальника Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

У вказаній заяві скаржник повідомив, що службові особи відділення «21 філії «Полтавське регіональне управління Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» за попередньою змовою групою осіб шляхом здійснення незаконних дій з документами на переказ та іншими засобами доступу до банківського рахунку МПП «ДЖО» та шляхом здійснення службового підроблення спрямованого на приховування факту вчинення злочину з привласненням коштів та слідів злочину, що спричинило тяжкі наслідки, заволоділи грошовими коштами підприємства у сумі 3229498 гривень 99 копійок.

Як вбачається з скарги представника МПП «ДЖО», заява про вчинення злочину від 28 листопада 2019 року станом на 04 грудня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесена та досудове розслідування по ній не розпочато.

На час розгляду слідчим суддею скарги по суті, доказів внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей викладених у заяві МПП «ДЖО» від 28 листопада 2019 року про вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, не надано.

В статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до узагальнення ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», затверджених на засіданні зборів суддів Вищого спеціалізованого суду України 23 грудня 2016 року, якщо особа звертається із певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то таке звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах. Також неправильно (з цих же міркувань) розглядати заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, за правилами ст. 214 КПК, а які таких відомостей не містять, за правилами Закону України «Про звернення громадян», оскільки така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.

Отже, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР.

Таким чином, обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до беззаперечного висновку, що відомості викладені в заяві представника МПП «ДЖО» ОСОБА_4 від 28 листопада 2019 року повинні бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відтак необхідно зобов`язати слідчого або іншу уповноважену особу, яка наділена відповідними повноваженнями, внести такі до вказаного реєстру.

З приводу вимог представника скаржника про зобов`язання слідчого розглянути його клопотання № 1 від 22 листопада 2019 року та клопотання № 2 від 28 листопада 2019 року слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Отже за результатами розгляду клопотання згідно вимог ст. 220 КПК України слідчий, прокурор може задовольнити клопотання або повністю чи частково відмовити в його задоволенні. Лише у випадку відмови в задоволенні клопотання виноситься відповідна постанова. Оскільки цією статтею визначено і строк розгляду клопотання, то в такому разі оскарження бездіяльності слідчого, прокурора може здійснюватися в порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Оскільки вимоги, зазначені в клопотаннях заявника по суті в порядку визначеному ст. 220 КПК України не вирішені, а тому в цій частині скарга представника потерпілого МПП «ДЖО» - ОСОБА_4 є обґрунтованою і її слід задовольнити.

Крім того, як слідує зі скарги, представник скаржника просить зобов`язати слідчого направити потерпілому пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки у кримінальному провадженні за заявою його заявою від 28 листопада 2019 року про вчинення кримінального правопорушення.

Так, визначальним для застосування положень п. 1 ч. 1ст. 303 КПК України щодо встановлення бездіяльності органу досудового розслідування в частині нездійснення ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк є: по-перше, існування в кримінальному процесуальному законі відповідної процесуальної дії, яку КПК України зобов`язує слідчого, прокурора вчинити; по-друге, імперативна вимога щодо вчинення такої процесуальної дії у визначений законом строк.

Разом з тим, згідно положень ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз ч. 2 ст. 55 КПК України дозволяє зробити висновок, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Обов`язок вручити потерпілому відповідну пам`ятку, залежно від форми волевиявлення на визнання особи потерпілим, покладається на:

- особу, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення;

- особу, яка прийняла заяву про залучення особи до провадження як потерпілого;

- особу, яка прийняла рішення про визнання особи потерпілим і одержала від неї згоду на це.

Цей момент може збігатися з початком кримінального провадження або мати місце після його початку, але не може йому передувати.

З огляду на те, що кримінальним процесуальним законом не визначено імперативного строку, протягом якого слідчий/прокурор вручає потерпілому пам`ятку про його права та обов`язки, то вимоги представника скаржника ОСОБА_4 про направлення пам`ятки потерпілому про його права та обов`язки є передчасними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Завданнями кримінального провадження згідно ст. 2 КПК, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до загальних засад кримінального провадження, викладених у ч. 1 ст. 7 КПК, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати, крім іншого, таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права (п. 1) та законність (п. 2), згідно яких кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 8 КПК). Під час кримінального провадження суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог КУ, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВРУ, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК).

Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК визначено, що слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням права, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 9, 55, 110, 214, 220, 303-304, 306, 307, 372 КПК України, ст. 19 , 129-1 Конституції України, п.п.1.1 Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», затверджених на засіданні зборів суддів Вищого спеціалізованого суду України 23 грудня 2016 року, -

ухвалив:

Скаргу представника потерпілого Малого приватного підприємства «ДЖО» - ОСОБА_4 на бездіяльність начальника слідчого відділу та слідчого Смілянського відділу поліції ГУНП у Черкаській області про невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити частково.

Зобов`язати начальника Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою потерпілого Малого приватного підприємства «ДЖО» від 28 листопада 2019 року про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Зобов`язати слідчого СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області розглянути клопотання потерпілого №1 від 22 листопада 2019 року та №2 від 28 листопада 2019 року у кримінальному провадженні №0001866 (МПП «ДЖО», ) відповідно до вимог ст.220 КПК України.

Встановити судовий контроль за виконанням ухвали відповідно до КПК України.

В решті заявлених вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлено 02 березня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1