Справа № 438/902/19
Номер провадження 1-кп/438/21/2020
В И Р О К
Іменем України

28 квітня 2020 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бориславі кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000321 від 22 липня 2019 року,

стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Борислав Львівської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_2 , громадянки України, освіта неповна середня, не працюючої, не одруженої, на утриманні має чотирьох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , раніше не судимої, -

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,
за участю сторін судового провадження: прокурора ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 , обвинуваченої ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_10 , -

в с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_3 21 липня 2019 року близько 20 год. 00 хв., перебуваючи неподалік акушерсько-гінекологічного відділення НПК «Центральна міська лікарня м.Борислава», розташованого по вул.Весняній,26 у м.Бориславі Львівської області, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_9 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволоділа мобільним телефоном марки «Prestigio» вартістю 1200 гривень, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, визнала частково, розкаялася у скоєному.Зокрема показала, що 21 липня 2019 року зустрілись із потерпілою у неї дома, вживали алкогольні напої. Після цього, пішли гуляти по місту. Домовились з потерпілою, щоб здати належний останній мобільний телефон у ломбард для придбання у подальшому спиртного. Близько 20 год. 00 хв, в районі акушерсько-гінекологічного відділення НПК «Центральна міська лікарня м.Борислава», обвинувачена побачила мужчину, схожого на її чоловіка. В обвинуваченої був відсутній умисел заволодіти мобільним телефоном потерпілої. Проте, обвинувачена, намагаючись наздогнати чоловіка, відірвалась від потерпілої. Після чого обвинувачена здала мобільний телефон до ломбарду «Скарбниця». Цього ж дня, взнала, що обвинувачену розшуковують працівники поліції, повернулась до ломбарду та викупила телефон. Зазначений телефон повернула потерпілій добровільно.

Обвинувачена ОСОБА_11 під час судового розгляду не заперечувала щодо визначеного на досудовому розслідуванні розміру завданої майнової шкоди.

Просить суд суворо не карати, обрати покарання не пов`язане з реальним відбуттям покарання у виді штрафу.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченою ОСОБА_11 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується доказами по справі, дослідженими у судовому засіданні, зокрема:

показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_9 про те, що дійсно 21 липня 2019 року зустрілась із обвинуваченою у дома потерпілої, після цього пішли гуляти. Вечером в районі акушерсько-гінекологічного відділення НПК «Центральна міська лікарня м.Борислава» обвинувачена попросила у потерпілої мобільний телефон щоб подзвонити. Після цього, нібито побачивши знайомого, втекла від потерпілої. Жодної домовленості між ними щоб здати мобільний телефон у ломбард для придбання спиртного у них не було. Потерпіла в цей день розшукувала обвинувачену. Проте, була вимушена звернутись в поліцію. Лише після цього, обвинувачена повернула телефон. Потерпіла не має жодних майнових претензій до обвинуваченої, просить суд обрати покарання у виді штрафу.
Крім показів потерпілої, винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 підтверджується і документальними доказами, безпосередньо дослідженими в суді:

даними заяви потерпілої від 21 липня 2019 року про заволодіння, шляхом зловживання довірою обвинуваченою ОСОБА_3 ;

даними заяви потерпілої ОСОБА_9 про добровільну видачу мобільного телефону від 22 липня 2019 року та даними протоколу огляду предмету від 22 липня 2019 року з фототаблицею, під час якого оглянуто мобільний телефон марки «Prestigio»;

даними постанови про визнання речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 22 липня 2019 року, відповідно якої мобільний телефон марки «Prestigio»визнано речовими доказами та передано на зберігання до кімнати збереження речових доказів;
даними довідки про вартість майна за №195 від 22 липня 2019 року про вартість мобільного телефону марки «Prestigio» - 1200 гривень;
даними довідки ПТ «Ломбард «Фінанс» за №78/7 від 24 липня 2019 року встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 21 липня 2019 року 21 год. 42 хв. зверталась до ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Фінанс» з приводу закладу мобільного телефону марки «Prestigio». 21 липня 2019 року нею зазначений телефон було відкуплено;
даними протоколу проведення слідчого експерименту від 25 липня 2019 року за участі підозрюваної ОСОБА_3 з фототаблицею, під час проведення якого остання добровільно надала покази про обставини вчинення даного кримінального правопорушення, було також послідовно відтворено дії підозрюваної при вчиненні кримінального правопорушення.

Проаналізувавши та оцінивши вищевказані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема дослідивши обставини провадження, керуючись законом, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору взаємозв`язку та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення, суд уважає поза всяким розумним сумнівом доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вважає, що її дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою. Обвинувачена ОСОБА_3 здійснила цілеспрямовані дії, спрямовані на заволодіння мобільним телефоном марки «Prestigio», зловживаючи довірою потерпілої. Заволодівши зазначеним майном, обвинувачена реально розпорядилась зазначеним майном, заклавши зазначений телефон в установу ломбарду і лише з`ясувавши, що потерпіла звернулась із відповідною заявою у поліцію, викупила мобільний телефон та повернула потерпілій.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, законодавцем віднесено до злочинів невеликої тяжкості.
Обставин, які пом`якшують покарання або обтяжують покарання ОСОБА_12 , судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує особу винної, раніш не судимої, негативний спосіб життя обвинуваченої, не працює, має постійне місце проживання, не одруженої, має чотирьох малолітніх дітей, майнового стану обвинуваченої, наявність посередньої характеристики з місця проживання, на обліку у наркологічному диспансері та на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, а також беручи до відома досудову доповідь Дрогобицького МРВ з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінена органом пробації як середній, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на думку органу пробації можливе, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді мінімального розміру штрафу, думку потерпілого щодо обрання м`якого покарання, а також відсутність важких наслідків вчинення злочину, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини статті інкримінованого кримінального правопорушення у виді штрафу, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.
При цьому, Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Борислав Львівської області винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити їй покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 коп.
Речові докази у справі: мобільний телефон марки «Prestigio», переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, повернути потерпілій ОСОБА_9 .
Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1