Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1194/20
Провадження № 1-в/644/163/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в режимі відео конференції заяву засудженого ОСОБА_4 про зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, -

ВСТАНОВИВ:
20.02.2020 року до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова надійшла відповідна заява засудженого. За заявою засуджений просить застосувати до нього вимоги ст.72 ч.5 КК України в редакції Закону України №838-VIII та перерахувати йому з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту його фактичного затримання до набрання вироком законної сили, тобто з 28.01.2019 року по 22.10.2019 року. Не застосування до нього даної норми є грубим порушенням ст.5, ч.4, ст.5 ч.2 КК України. Посилався на те, що є відповідна судова практика застосування вказаної норми, зокрема Апеляційним судом Харківської області у справі 11-кп/-818/1599/19, в ході розгляду якого колегією суддів, було застосовано вимоги ч.5 ст.72 КК України до засудженого ОСОБА_5 , що вчинив особливо тяжкий злочин у вересні 2017 року.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 подану заяву підтримав, просив її задовольнити, зазначав що звернувся до суду із даним клопотанням, оскільки зі слів засудженого ОСОБА_5 йому стало відомо, що йому зарахували строк попереднього ув`язнення, хоча він вчинив злочин у вересні 2017 року, зміст самого рішення йому не відомий, не заперечував проти того, що епізоди злочинів, за які він засуджений ним вчинені в 2018-2019 роках.

Представник ХВК №43 в судове засідання не з`явився, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви, суду було надано для огляду особову справу засудженого.

Прокурор вважав, що заява задоволенню не підлягає, оскільки постановою Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17, визначено, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. В даному випадку ОСОБА_4 засуджений та відбуває покарання за злочини вчинені після 20.06.2017 року.

Суд, вислухавши доводи прокурора, засудженого, дослідивши матеріали особової справи, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537, п.2 ч. 1 ст. 539 КПК України та Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» вирішення питань пов`язаних зі звільненням від покарання і пом`якшенням покарання стосовно особи, що відбуває покарання, у відповідність з новим законом, який пом`якшує покарання або звільняє від покарання, вирішується судом, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII) зазначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_4 засуджений вироком Київського районного суду м.Харкова від 20.09.2019 року за ч.2 ст.185, ст.395, 70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання обрахований з 28.01.2019 року, з моменту його фактичного затримання, зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 28.01.2019 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі. Вирок набрав законної сили відповідно до розпорядження 22.10.2019 року.
За змістом вироку ОСОБА_4 був засуджений за вчинення таємного викрадення майна за рядом епізодів починаючи з 22.09.2018 року по 08.01.2019 року та за епізодом ухилення від встановленого адміністративного нагляду в період з 16.01.2019 року по 27.01.2019 року.
Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Тобто, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 цього закону закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) зазначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі можливо лише в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення. У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Тобто, в даному випадку, з урахуванням того, що ОСОБА_4 засуджений та відбуває покарання за вироком Київського районного суду м.Харкова від 20.09.2019 року, злочини за які засуджений були ним вчинені після 20 червня 2017 року, то зазначені терміни не підлягають зарахуванню із застосуванням вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Строк попереднього ув`язнення засудженому з 28.01.2019 року до набрання вироком законної сили, зарахований до строку покарання у відповідності до ст.72 КК України в редакції закону на момент винесення вироку та з урахуванням періоду вчинення злочинів, а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.
Посилання засудженого на необхідність врахування практики апеляційної інстанції в рамках іншого конкретного провадження є необґрунтованим, оскільки ч.5 ст.72 КК України не має обмежень у застосуванні виходячи з тяжкості вчиненого злочину, а обмежується відповідним періодом. У справі, на яку посилається засуджений особа була засуджена за сукупністю злочинів до позбавлення волі, в тому числі й за злочин вчинений до 20.06.2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,5, ч. 5 ст. 72 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Заяву засудженого ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк та в тому ж порядку з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий: суддя ОСОБА_1