Єдиний унікальний номер №943/447/20
Провадження №1-кп/943/123/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю потерпілої ОСОБА_4 та її законного представника ОСОБА_5 ,

за участю обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000228 від 31.07.2019, про обвинувачення:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Красне Буського району Львівської області, громадянки України, із середньою освітою, проживаючої по АДРЕСА_1 , яка навчається на третьому курсі Олеського професійного ліцею, раніше несудимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
29 липня 2019 року в період часу з 01.30 год. до 05.50 год., точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи на території поблизу будинку культури в с. Вербляни по вул. Л. Українки, 38 в с. Вербляни Буського району Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого протиправного збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та керуючи ними, достовірно знаючи про відсутність власниці майна, шляхом вільного доступу таємно викрала з жіночої сумочки ОСОБА_4 мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі «PRA-LX1 P9 Lite», вартістю 1140,00 грн., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в сумі 1140,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 вищевказаними діями скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України визнала повністю, підтвердивши розуміння нею пред`явленого обвинувачення та не оспорила наведених в обвинувальному акті фактичних обставин, пояснивши, що вона дійсно 29.07.2019 року викрала вищевказаний мобільний телефон потерпілої за наведених вище фактичних обставин, які не оспорює. При цьому обвинувачена у вчиненому щиро розкаялася та просила суд її суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, нею, як і іншими учасниками судового провадження не оспорюються обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності її позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши обвинуваченій положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення її у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення доведена повністю. Відтак, суд приходить до висновку про те, що дії обвинуваченої, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого нею діяння, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, його наслідки, особу обвинуваченої, яка за місцем свого проживання характеризується позитивно, на обліках нарколога та психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а потерпіла ОСОБА_4 та законний представник потерпілої ОСОБА_5 не мають до обвинуваченої будь-яких претензій та просили суд її суворо не карати. Щире каяття є обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої в силу вимог ст. 66 КК України. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Відтак, суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_6 слід обрати відповідно до статті, за якою кваліфіковано злочин у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судово-товарознавчої експертизи у даному кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченої в дохід держави, що відповідає положенню ч. 2 ст. 124 КПК України.

Крім того, суд вважає, що накладений ухвалою слідчого судді Буського районного суду Львівської області від 21.02.2020 року арешт на мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі «PRA-LX1 P9 Lite» слід скасувати, що відповідає приписам ч. 4 ст. 174 КПК України, у зв`язку з ухваленням судового рішення.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:
ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Буського районного суду Львівської області від 21.02.2020 року на мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі «PRA-LX1 P9 Lite».
Речовий доказ: викрадений мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі «PRA-LX1 P9 Lite», належний потерпілій ОСОБА_4 , - повернути потерпілій.
Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 628,04 грн.
Копію цього вироку негайно вручити обвинуваченій, потерпілій та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1