Справа №463/8294/19
Провадження №1-кс/463/2826/20
У Х В А Л А
про обрання міри запобіжного заходу
02 червня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова
Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Третього слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові, погоджене з прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Корсунь-Шевченківський, Черкаської області, українці, громадянці України, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючій за адресою місця дислокації військової частини НОМЕР_1 : АДРЕСА_2 , раніше не судимій, на момент вчинення злочину обіймаючій посаду номера обслуги кулеметного взводу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , солдату, підозрюваній у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 369,ч.3 ст. 409, ч.3 ст. 410 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Третього слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова, погодженим з прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України, про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_6 .
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 369,ч.3 ст. 409, ч.3 ст. 410 КК України
Так, згідно клопотання, ОСОБА_6 у невстановлену органом досудового розслідування дату та час, близько першої декади січня 2019 року, у зв`язку із проходженням військової служби у 3 механізованому батальйону військової частини НОМЕР_2 та виконання своїх службових обов`язків за посадою солдат ОСОБА_6 , познайомилась з командиром 3 механізованого батальйону майором ОСОБА_7 , з яким підтримувала як службові, так і дружні відносини.

Тоді ж, точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_6 , яка достовірно знаючи, що в лютому 2019 року особовий склад 3 механізованого батальйону, у тому числі вона, вибуватиме в район проведення ООС для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, виник умисел на незаконне заволодіння шляхом обману підвищеного грошового забезпечення за проходження служби в зоні ООС без фактичного її проходження та набуття підстав для отримання соціального статусу «Учасник бойових дій».

Відтак, 18.01.2019 солдат ОСОБА_6 перебуваючи у приміщенні службового кабінету командира 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_7 , усвідомлюючи той факт, що майор ОСОБА_7 в силу своїх посадових обов`язків зможе запобігти ризикам викриття факту ухилення від військової служби, домовилась з останнім про те, що вона ( ОСОБА_6 ) не вибуватиме у район проведення ООС з особовим складом батальйону та на час виконання бойових завдань вказаного підрозділу, перебуватиме за місцем свого проживання, а ОСОБА_7 , в свою чергу, не перешкоджатиме їй в цьому, сприятиме їй в ухиленні від проходження військової служби шляхом обману командування військової частини НОМЕР_2 з метою отримання підвищеного грошового забезпечення за проходження служби в районі ООС без фактичного її проходження та набуття у подальшому підстав для отримання соціального статусу «Учасник бойових дій», за що, щомісячно ОСОБА_7 буде одержувати від неї ( ОСОБА_6 ) неправомірну вигоду в сумі 20 % від щомісячного її грошового забезпечення, шляхом перерахунку особистих грошових коштів на його зарплатну платіжну картку, який у свою чергу погодився на цю пропозицію.

Відповідно, до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 25 від 01.02.2019 солдат ОСОБА_6 повинна була вибути в район здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у складі підрозділу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , а саме в АДРЕСА_3 .

Проте, 03.02.2019 на виконання вищевказаних домовленостей із ОСОБА_7 , з моменту прибуття особового складу 3 механізованого батальйону до району проведення ООС, у вказаний населений пункт, солдат ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючих їх настання, діючи з прямим умислом, в супереч вимог ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 9, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, не вибула з постійного місця дислокації військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , до подальшого місця проходження військової служби в АДРЕСА_3 , ухилившись від несення обов`язків військової служби шляхом обману командування військової частини НОМЕР_2 , з метою отримання підвищеного грошового забезпечення за проходження служби в районі ООС без фактичного її проходження та набуття у подальшому підстав для отримання соціального статусу «Учасник бойових дій».

У період з 03.02.2019 по 22.07.2019 солдат ОСОБА_6 проводила час на власний розсуд за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , обов`язки військової служби не виконувала, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що вона незаконно перебуває за межами місця проходження військової служби приховувала.

За час ухилення солдата ОСОБА_6 від несення обов`язків військової служби, майор ОСОБА_7 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 щодо сприяння їй в ухиленні від несення обов`язків військової служби, зловживаючи своїм службовим становищем достеменно знаючи, що остання відсутня за місцем проходження військової служби в АДРЕСА_3 , діючи з метою введення в оману командування військової частини НОМЕР_2 про нібито дійсне проходження військової служби ОСОБА_6 в зоні ООС, щомісячно, 02.03.2019, 01.04.2019, 03.05.2019, 03.06.2019, 03.07.2019 та 01.08.2019, безпідставно подавав рапорти на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 щодо перебування в районі ООС солдата ОСОБА_6 .

Таким чином, у період з 03.02.2019 по 22.07.2019 солдат ОСОБА_6 на виконання вищевказаних домовленостей із ОСОБА_7 , з моменту прибуття особового складу 3 механізованого батальйону до району проведення ООС, у вказаний населений пункт, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючих їх настання, діючи з прямим умислом, в супереч вимог ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 9, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, не вибула з постійного місця дислокації військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , до подальшого місця проходження військової служби в АДРЕСА_3 , ухилившись від несення обов`язків військової служби шляхом обману командування військової частини НОМЕР_2 , з метою отримання підвищеного грошового забезпечення за проходження служби в районі ООС без фактичного її проходження та набуття у подальшому підстав для отримання соціального статусу «Учасник бойових дій», чим вчинила ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом обману, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Крім того, солдат ОСОБА_6 18.01.2019 перебуваючи у приміщенні службового кабінету командира 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_7 , усвідомлюючи той факт, що майор ОСОБА_7 в силу своїх посадових обов`язків зможе запобігти ризикам викриття факту ухилення від військової служби, домовилась з останнім про те, що вона ( ОСОБА_6 ) не вибуватиме у район проведення ООС з особовим складом батальйону та на час виконання бойових завдань вказаного підрозділу, перебуватиме за місцем свого проживання, а ОСОБА_7 , в свою чергу, не перешкоджатиме їй в цьому, сприятиме їй в ухиленні від проходження військової служби шляхом обману командування військової частини НОМЕР_2 з метою отримання підвищеного грошового забезпечення за проходження служби в районі ООС без фактичного її проходження та набуття у подальшому підстав для отримання соціального статусу «Учасник бойових дій», за що, щомісячно ОСОБА_7 буде одержувати від неї ( ОСОБА_6 ) неправомірну вигоду в сумі 20 % від щомісячного її грошового забезпечення, шляхом перерахунку особистих грошових коштів на його зарплатну платіжну картку, який у свою чергу погодився на цю пропозицію.

У подальшому, на виконання вищевказаних домовленостей солдат ОСОБА_6 достеменно знаючи, що командир 3 механізованого батальйону майор ОСОБА_7 є її прямим начальником, тобто військовою службовою особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, ухиляючись у період з 03.02.2019 по 22.07.2019 від несення обов`язків військової служби та перебуваючи у цей період за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , за допомогою мобільного додатку «Приват 24» та стаціонарних терміналів шляхом перерахування зі своєї банківської картки № НОМЕР_3 АТ «Приватбанк» на банківську картку АТ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_7 , надала останньому 21.03.2019 о 17.42 год. неправомірну вигоду у сумі 7000 грн., 15.04.2019 о 14.42 год. неправомірну вигоду у сумі 9950 грн., 21.05.2019 о 13.48 год. неправомірну вигоду у сумі 10 000 грн., 21.06.2019 о 13.19 год. неправомірну вигоду у сумі 10 000 грн., 22.07.2019 о 14.13 год. неправомірну вигоду у сумі 10 000 грн., 22.07.2019, о 14.22 год. неправомірну вигоду у сумі 5 000 грн. та 23.08.2019 о 12.25 год. неправомірну вигоду у сумі 10 000 грн., а загалом ОСОБА_6 надала ОСОБА_7 у період з березня по серпень 2019 року неправомірну вигоду в сумі 61 950 грн., за сприяння в ухиленні від несення обов`язків військової служби з метою отримання підвищеного грошового забезпечення за проходження служби в районі ООС без фактичного її проходження та набуття підстав для отримання соціального статусу «Учасник бойових дій», чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення нею в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

Крім того, військова частина НОМЕР_2 є державною установою, яка створена Міністерством оборони України і підпорядкована командуванню Сухопутних військ Збройних сил України, яка здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, Законів України, Указів Президента України, постанов та розпоряджень Кабінету Міністрів України, наказів та директив Міністра оборони України, наказів та розпоряджень командування Сухопутних військ Збройних Сил України.

Згідно «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» затвердженого Наказом МОУ № 260 від 07.06.2018 визначено, що виплата надбавки за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил України здійснюється щомісячно з дня вступу до виконання обов`язків за посадою, у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадою, до дня звільнення від виконання обов`язків за посадою включно. Грошове забезпечення не виплачується: за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше; Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Відтак, солдат ОСОБА_6 достовірно знаючи, що під час перебування в зоні ООС військовослужбовці, отримують підвищене грошове забезпечення, ввівши в оману командира військової частини НОМЕР_2 , з 03 лютого 2019 року по 22.07.2019 проводила час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконували, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що вона незаконно перебуває за межами місця проходження військової служби приховувала, при цьому, щомісячно отримувала грошове забезпечення, що нараховувалось військовою частиною НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 ).

За час ухилення від військової служби солдат ОСОБА_6 незаконно заволоділа військовим майном військової частини НОМЕР_2 - грошовим забезпеченням у лютому 2019 року на суму 17 111, 67 грн, у березні 2019 року на суму 22 318, 27 грн., у квітні 2019 року на суму 22 318, 27 грн., у травні 2019 року на суму 27 318, 27 грн., у червні 2019 року на суму 27, 318, 27 грн., та у липні 2019 року на суму 19 438, 44 грн.

Таким чином, солдат ОСОБА_6 у період з 03.02.2019 по 22.07.2019, будучи відсутньою за місцем проходження військової служби, та проводячи час на власний розсуд за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що під час перебування в зоні ООС військовослужбовці, отримують підвищене грошове забезпечення, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх суспільно-небезпечні наслідки, з корисливих мотивів, з метою отримання підвищеного грошового забезпечення за проходження служби в районі ООС, без фактичного її проходження та набуття підстав для отримання соціального статусу «Учасник бойових дій», шляхом шахрайства, заволоділа військовим майном - грошовим забезпеченням, а саме, виплатами із Державного бюджету України на загальну суму 135 823, 19 грн., чим вчинила заволодіння військовим майном шляхом шахрайства, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали з викладених в ньому мотивів. Вказали, що необхідність обрання домашнього арешту є обґрунтованою, оскільки особа підозрюється у вчиненні ряду злочинів включаючи і тяжкого та особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років. Наведені в клопотанні обставини свідчать про те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
Захисник в судовому засіданні при вирішенні вказаного клопотання покладається на розсуд суду.
Підозрювана в судовому засіданні не заперечила проти задоволення вказаного клопотання.
Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.
До Єдиного реєстру досудового розслідування 21.05.2019 року внесені дані з приводу вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 369,ч.3 ст. 409, ч.3 ст. 410 КК України.
Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_6 повідомлено 01 червня 2020 року.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні наведених злочинів, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема, протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_8 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 ;протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_6 ; актом службового розслідування; виписками з банківських рахунків; та іншими матеріалами кримінального провадження.
В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, а тим самим дає підстави вважати про наявність ризику вчинення нею нового кримінального правопорушення. Враховуючи міру покарання, що їй загрожує, вона також може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні або перешкоджати проведення досудового розслідування іншим чином,а також може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 181, 194 КПК України, беручи до уваги вищенаведені обставини, а також враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину та особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років, приходжу до переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім, тому щодо підозрюваної слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Однак, згідно з ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Відповідно до вимог п.4, п.9 ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.
Як вбачається з матеріалів клопотання підозрювана має постійне місце проживання: на даний час це місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , а саме: АДРЕСА_2 .
Наведені обставини вказують на те, що клопотання слід задовольнити, обравши підозрюваній запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби з покладенням на неї ряду обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Керуючись вимогами статей 176-178, 181, 184, 194, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Третього слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_3 задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в період з 22-00 год. по 06-00 год. ранку за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 , а саме:

АДРЕСА_2 на підозрювану ОСОБА_6 такі обовязки:
1)Прибувати до слідчого ТУ ДБР у м. Львові або іншого слідчого в якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першою вимогою;
2)Не відлучатись із населеного пункту та місця свого проживання, де вона зареєстрована, проживає та перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3)здати на зберіганняя до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
4) не спілкуватися з іншими свідками даного кримінального провадження, за винятком необхідності проведення слідчих дій
Строк дії ухвали становить два місяці, починаючи з 02 червня 2020 року до 01 серпня 2020 року включно.
Ухвалу передати у відповідну установу для негайного виконання і постановки на облік підозрюваної ОСОБА_6 , про що необхідно повідомити слідчого.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1