Справа № 467/632/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , внесене до суду в рамках кримінального провадження №0000337, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.05.2020 року про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 263 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крищенці Тульчинського району Вінницької області, українця, громадянина України, працюючого інженером в Южноукраїнському міському центрі медико-санітарної допомоги, не одруженого, освіта вища, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшло клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 263 КК України, в обґрунтування якого посилається на те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за наступних обставин.

Так, на початку травня 2016 року, більш точний час в ході досудового розслідування не установлено, ОСОБА_4 перебуваючи в м. Миколаєві, неподалік вулиці Соборна, придбав у невстановленої особи боєприпаси калібру 7.62 мм в кількості 114 штук, після чого у нього виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи задумане, ОСОБА_4 , розуміючи протиправний характер своїх дій, їх каранність, діючи умисно, всупереч вимогам Положення «Про дозвільну систему», що затверджена постановою КМУ від 12.10.1992 року за № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішній справ України 21 серпня 1998 року № 622 та постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 року "Про право власності на окремі види майна" незаконно придбав, поклавши патрони калібру 7.62 мм в кількості 114 штук, з яких 57 штук є бойовими припасами, а саме боєприпасами калібру 7.62 мм, військовими патронами, які придатні для здійснення пострілів, а 1 не придатний для стрільби, до кишені свого одягу та перевіз до власного житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав до моменту їх видачі працівникам поліції, тобто до 27.05.2020 року.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Однак, 27 травня 2020 року ОСОБА_4 добровільно вказав та видав працівникам поліції придбані ним бойові припаси та наступного дня надав згоду на своє звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 263 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримала внесене нею клопотання з підстав, що викладені у його мотивувальній частині та просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні показав суду, що на початку травня 2016 року, перебуваючи в м. Миколаєві, неподалік вулиці Соборна, придбав у невстановленої особи боєприпаси калібру 7.62 мм в кількості 114 штук, поклавши їх до кишені свого одягу, а потім перевіз до свого житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав до моменту їх видачі працівникам поліції, тобто до 27.05.2020 року.

Установлені в ході досудового розслідування обставини та кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_4 не оспорював, свою вину у вчиненні цього правопорушення визнав і просив звільнити його від кримінальної відповідальності.

У свою чергу, суд, заслухавши сторони, перевіривши доводи заявленого прокурором клопотання та його обґрунтованість та відповідність вимогам закону, виходив з наступного.

Підозрюваний ОСОБА_4 дав в судовому засіданні послідовні і логічні показання, а тому вони не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікації його дій.

На підтвердження обставин, регламентованих ст. 91 КПК України, прокурор надала протокол огляду місця події від 27 травня 2020 року, як джерело доказу щодо місця зберігання боєприпасів, які постановою слідчого СВ Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області від 02 червня 2020 року визнані речовими доказами та долучені до справи.

Згідно висновку експерта № 235 від 01 червня 2020 року надані на експертизу пердмети, вилучені 27 травня 2020 року у ОСОБА_4 зовні схожі на патрони у кільності 114 штук, є:

- 74 військовими патронами калібру 7.62 мм з кулями зі зменшеною швидкістю польоту кулі ("УС"). Патрони у кількості 56 штук до стрільби придатні.

- 23 мисливськими патронами калібру 7.62 мм з кулями зі сталевим осердям. Один патрон придатний для стрільби.

- 16 є боєприпасами - мисливськими патронами калібру 7.62 мм з кулями зі свинцевим осердям. Патрони придатні для стрільби.

- 1 до категорії баєприпасів не придатний.

Згідно довідки Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 перебуває на обліку в секторі контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи УПД ГУ НП в Миколаївській області як власник гладкоствольної мисливської зброї та має право на зберігання та використання мисливських набоїв однак заборонено використовувати набої військового зразка.

Відповідно до п. 2.6. Розділу 2 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішній справ України 21 серпня 1998 року № 622, видача дозволів громадянам на придбання, зберігання та носіння зброї здійснюється після проведеного з ними вивчення матеріальної частини зброї, правил поводження з нею, її застосування та використання, що здійснюється у пунктах вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування після здачі заліку та отримання довідки про вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування (додаток40).

Отже, вказаним нормативно - правовим актом передбачено отримання громадянами дозволу на придбання, зберігання та носіння зброї.

Водночас, норма ст. 263 КК Україниє субсидіарною і для розуміння незаконності поводження зі зброєю, вимагає аналізу відповідного закону. При цьому поняття «закон», яке використав законодавець, має розширене тлумачення і включає в себе законодавство у цілому, в тому числі нормативні акти, що регулюють відповідні правовідносини, порушення яких утворює об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ст. 263 КК України.

Такого висновку дійшов Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 31 травня 2018 року у справі № 127/27182/15-к.

При цьому, під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці.

Незаконне носіння холодної, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо).

Незаконним придбанням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв слід вважати умисні дії, пов`язані з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку - в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок, на відшкодування боргу тощо (п.п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» від № 3 від 26.04.2002 року).

Тому у контексті вищевикладеного, оцінивши в сукупності надані стороною обвинувачення докази та показання підозрюваного, з огляду на встановлені фактичні обставини справи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчинених діянь конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України і кваліфікація якого дій органом досудового розслідування є правильною.

Водночас, згідно ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

За нормою ч. 3 ст. 263 КК України звільняється від кримінальної відповідальності особа, яка вчинила злочин, передбачений частинами першою або другою цієї статті, якщо вона добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.

При цьому, Пленум Верховного Суду України у пункті 28 своєї постанови «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження із зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» № 3 від 26.04.2002 року роз`яснив, що під добровільною здачею органам влади зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, яка згідно з ч. 3 ст. 263 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, необхідно розуміти такі дії, коли особа, маючи можливість і надалі зберігати будь-який із зазначених предметів, незалежно від мотивів за власним бажанням передає його відповідному державному органу.

Перевіряючи обставини добровільності здачі ОСОБА_4 придбаних ним боєприпасів, як підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, суд ураховує його показання, які є чіткими та послідовними, і логічними а також узгоджуються з іншими доказами у справі.

Окрім цього, в матеріалах провадження наявна заява ОСОБА_4 на ім`я слідчого про добровільне повідомлення та видачу бойових припасів від 27 травня 2020 року.

Отже, суд установив усі наявні передумови, передбачені ч. 3 ст. 263 КК України, за яких вказана правова норма має змогу бути застосована, оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, який добровільно вказав та видав органу Національної поліції бойові припаси.

А тому, на підставі п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України суд вправі прийняти рішення про закриття кримінального провадження, у тому числі, й за наявності підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другоюстатті 284цього Кодексу.

Так, п. 1 ч. 2 ст 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 ст. 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З огляду на те, що у даному провадженні є дійними підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 263 КК України, оскільки прокурором доведено факт вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, його дії кваліфіковано правильно, факт добровільної здачі знайдених бойових припасів підтвердився в судовому засіданні, ОСОБА_4 міг і мав можливість зберігати у себе бойові припаси, однак, повідомив про них і передав їх органу поліції за власним бажанням, то слід дійти висновку про те, що клопотання прокурора підлягає до задоволення.

А як наслідок, ОСОБА_4 належить звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 263 КК України на підставі ч. 3 ст. 263 того ж Кодексу, а кримінальне провадження - закрити.

Запобіжний захід підозрюваному не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до правила, передбаченого п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України.

При цьому суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_4 витрат за проведення експертизи у розмірі 1307 грн. 60 коп., оскільки кримінальним процесуальним законом не передбачено стягнення процесуальних витрат при звільненні від кримінальної відповідальності.

Тому керуючись ст.ст. 284-286, 288, 314, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 263 КК України на підставі ч. 3 ст. 263 цього ж Кодексу.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.05.2020 року за №0000337 - закрити.

Речові докази: експертний пакет № 5513671, в якому знаходиться 113 штук боєприпасів та 1 штука предмету, що до боєприпасів не відноситься, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів у Южноукраїнському ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області, знищити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1