Справа № 626/2609/19
Провадження № 1-кп/626/36/2020
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К
Іменем України

06 лютого 2020 року Красноградський районний суд Харківської області

у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Краснограді кримінальне провадження за № 0000531 від 06.10.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кобзівка Красноградського району, Харківської області, українця, громадянина України, який має неповну вищу освіту, неодруженого, не працюючого, студента Харківської національної академії при Президентові України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02.10.2019, близько 16:00 год., ОСОБА_4 , знаходився у терапевтичному відділенні Красноградської ЦРЛ, за адресою: Харківська область, м. Красноград, вул. Шиндлера, 87, де відвідував свого знайомого ОСОБА_5 . Під час розмови ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_5 для тимчасового користування його автомобіль марки ВАЗ, моделі Т38РСА, реєстраційний номер НОМЕР_1 . В подальшому, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_5 ключі від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з умовою, що цього ж дня до 21:00 години, він поверне їх ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_4 , нехтуючи домовленістю з ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, шляхом обману, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, незаконно заволодів його автомобілем марки ВАЗ, моделі Т38РСА, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, вартість якого на момент вчення злочину згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України № 6-1/246СЕ-19 від 24.10.2019 склала 73390,00 гривень.

Наступного дня, 03.10.2019 року ОСОБА_4 на автомобілі направився в м. Харків, де продав вказаний автомобіль ОСОБА_6 без звернення до територіальних сервісних центрів МВС України, тим самим розпорядився майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму, тобто ОСОБА_4 незаконно заволодів транспортним засобом.
Обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що у вересні 2019 року ОСОБА_5 надав йому для тимчасового користуванян свій автомобіль марки ВАЗ, моделі Т38РСА, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Однак в нього були борги і тому він продав автомобіль невідомій особі за 1000 доларів США і розрахувався із боргом. Пізніше автомобіль був вилучений і переданий потерпілому. В скоєному щиро кається, просить призначити йому покарання у виді штрафу. Однак обвинувачений також пояснив, що він має кредит у "Приватбанку" і борг у фізичної особи, також буде виплачувати моральну шкоду потерпілому.

Потерпілий згідно заяви просив судовий розгляд по даному кримінальному провадженні провести у його відсутність, наслідки застосування ч.3 ст. 349 КПК України йому роз`ясненні і зрозумілі.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, в тому числі і обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, витрат на проведення експертиз.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Судом вивчалися відомості про особу обвинуваченого та встановлено, що він є громадянином України, не судимий, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, навчається у вищому учбовому закладі, за місцем проживання характеризується задовільно.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ч.3 ст. 12 КК України є середньої тяжкості та обставини, що пом`якшують покарання, які наведені вище, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, так як ОСОБА_4 вчинив злочин вперше у молодому віці, автомобіль потерпілому повернутий, цивільний позов у кримінальному провадженні останній не заявляв, обвинувачений навчається у вищому навчальному закладі.

Таким чином, реальне позбавлення волі ОСОБА_4 буде суперечити вимогам ч.2 ст. 65 КК України, згідно якої особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання у виді штрафу суд не призначає, так як обвинувачений офіційно не працевлаштований, має борги перед фізичними особами та банком.

Цивільний позов потерпілим у порядку кримінального провадження не заявлено.

Судові витрати необхідно стягнути зх обвинуваченого.

Прокурор не звертався із клопотанням про обрання обвинуваченому запобіжного заходу і тому суд його не обирає.

Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України необхідно залишити у потерпілого.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Застосувати ст. 75 КК України, від відбування покарання ОСОБА_4 звільнити із випробуванням та призначити йому іспитовий строк на один рік, відповідно до ст.. 76 КК України зобов`язати його не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом із питань пробації, періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу із питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази: автомобіль марки ВАЗ, моделі Т38РСА, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію та ключі від автомобіля залишити у користуванні ОСОБА_5 .

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 471, 03 грн, які перерахувати на р/р НОМЕР_2 код доходів 24060300, код одержувача 37999680 МФО 899998 отримувач платежу УК Слобідсь/мХарСлобідськи/24060300, банк Казначейство України, стягувач Держава.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, в Харківський апеляційний суд через Красноградський районний суд.
Обвинувачений, потерпілий мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя