Справа № 713/458/20
Провадження №1-кп/713/88/20
ВИРОК
іменем України

28.04.2020 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000537 від 30.12.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця с. Комарівці Сторожинецького району Чернівецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянство України, з освітою повною загальною середньою, раніше неодноразово судимого, останній раз - 25.08.2016 року Вижницьким районним судом Чернівецької області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 29.12.2019 року, біля 02.00 год., перебуваючи по місцю проживання ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_2 , де переслідуючи умисну, корисливу мету, направлену на повторне викрадення чужого майна, належного потерпілому, з кишені куртки останнього, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, таємно викрав кошти в сумі 3000,00 грн. Після чого з місця вчинення злочину втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

21.04.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, яку учасники процесу під час проведення підготовчого судового засідання просили затвердити.

Відповідно до умов зазначеної угоди потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 на підставі ст.ст.469, 471 КПК України дійшли згоди про примирення, визнали правильність правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, останній визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину за обставин, викладених у обвинувальному акті, зазначили, що угода є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин. Також, враховуючи те, що ОСОБА_4 добровільно відшкодував завдані ОСОБА_6 збитки, щиро розкаявся, сторони угоди погодили міру покарання та визначили для себе наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю, просив затвердити укладену між ним та потерпілим ОСОБА_6 угоду про примирення на підставі ст.ст.469, 471 КПК України. Підтвердив суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що шкода відшкодована, претензій матеріального та морального характеру не має, просив затвердити укладену між ним та обвинуваченим угоду про примирення на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України. Підтвердив суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважала, що є законні підстави для затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 , укладеної 21.04.2020 року.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив затвердити укладено між обвинуваченим та потерпілим угоду про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з такого.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам закону, суд дійшов висновку, що зазначена угода містить необхідні реквізити, визначені ст.471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Статтею 469 ч.3 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який відповідно до приписів ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 у повній мірі розуміє своє право на справедливий судовий розгляд, передбачений п.1 ч.5 ст.474 КПК України, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_6 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Судом установлено, що укладення угоди про примирення є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 злочину за ч.2 ст.185 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжкі злочини, ніж ті, щодо яких передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

Разом з цим, підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує умови угоди про примирення, укладеної між ним та потерпілим ОСОБА_6 21.04.2020 року в кримінальному провадженні, і узгоджену сторонами міру покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді чотирьох місяців арешту.

Суд вважає, що саме узгоджене сторонами угоди про примирення покарання належить призначити ОСОБА_4 з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, повного визнання своєї вини, щирого розкаяння у вчиненому, відшкодування завданих збитків, а також особи обвинуваченого посередньої характеристики за місцем проживання, на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався. З метою виконання вироку до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 21.04.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000537 від 30.12.2019 року, між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання.

Речові докази купюру номіналом 100,00 грн., повернуті потерпілому ОСОБА_6 залишити за ним.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1