Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________25.02.2020
Справа № 490/4401/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року місто Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритом судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальних провадженнях № 0001085, № 0001659, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаїва, громадянин України, українць, з середньою освітою, не одружений, раніше не судимий, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185, ч. 1, ч. 2 ст. 289 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва знаходяться обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесених 19.03.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001085 та від 26.04.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001659 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 , ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 18.03.2020 року, а завершити до вказаного часу судовий розгляд обвинувальних актів у кримінальних провадженнях відносно ОСОБА_5 не виявляється можливим. Прокурор зазначив, що для запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, які на теперішній час не перестали існувати і не зменшилися, а інші запобіжні заходи, менш суворі ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти цим ризикам, необхідно продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник заперечував проти продовження відносно обвинувачуваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,оскільки вважав доводи прокурора необґрунтованими. Зазначив, що міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку й ого підзахисного.
Обвинувачуваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.
Суд, вислухавши думку, прокурора, захисника та обвинуваченого, приходить до наступних висновків по заявленому клопотаню.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, замінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про те, що на час здійснення судового провадження продовжують мати місце ризики, передбачені п. п. 1, 5 ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні та подальшому продовженні останьому запобіжного заходу, зокрема, можливість обвинувачуваченого переховуватися від суду і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, при встановленні наведених ризиків, суд, насамперед виходить з таких обставин, як ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_5 , а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, які відповідно вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів.
Тому, виходячи з положень ст. ст. 176, 177, 178,199, 331 КПК України, ст. ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи наявність наведених вище ризиків та обставин, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинувачуваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою строком до 23 квітня 2020 року, включно.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 199, 331КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 23 квітня 2020 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суд протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1