Справа № 645/6940/19
Провадження № 1-кп/645/415/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 р. місто Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стрільцівка, Міловського району, Луганської області, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 20.12.2016 року Старобельським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, звільненого 27.09.2019 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

сурдо-перекладача ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 21 жовтня 2019 року приблизно о 21:00 год., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, проходячи біля трамвайної зупинки повз станції метро «О. Масельського» у м. Харкові, побачив попереду себе раніше не знайомого йому неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого була сумка-барсетка. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок інших осіб. ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, повторно, з метою власного збагачення за рахунок інших осіб, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наздогнав потерпілого ОСОБА_5 та ззаду схопив за горло руками, тим саме зробивши захват, та розвернув його обличчям до себе і наніс один удар кулаком правої руки в область лівої сторони щелепи потерпілого ОСОБА_5 , в результаті чого останній впав на землю, не втрачаючи свідомість, після цього ОСОБА_9 наніс ще декілька ударів ногами по обличчю та тулубу потерпілого ОСОБА_5 . В результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесне ушкодження у виді синця на верхній лівій губі, який, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 09/1411-С/2019 від 30.10.2019 року, за ступенем тяжкості є легким тілесним ушкодженням, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я (менше ніж 6 днів). Після цього ОСОБА_3 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 не вчиняє опору, розстебнув сумку-барсетку, яка була у ОСОБА_5 , та дістав мобільний телефон «Apple iPhone 7», вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 6/2656СЕ-19 від 31.10.2019 року складає 5917 грн., який належить потерпілому ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_3 зняв з лівої руки ОСОБА_5 фітнес-трекер «Хіаоmі 4 Black», вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 6/2656СЕ-19 від 31.10.2019 року складає 707 грн., який належить потерпілому ОСОБА_5 .. Після цього ОСОБА_3 з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 6624 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 186 КК України визнав, проте вказав, що фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті є неповними, та пояснив суду, що у жовтні 2019 року він познайомився з потерпілим в кафе, розташованому по вул. Масельського, де останній вживав спиртні напої. Потім вони пішли разом до гуртожитку, де ОСОБА_3 вживав наркотичні засоби. Потерпілий за допомогою мобільного телефону, надрукувавши текст, запитав у нього, що він вживає, на що він відповів, що вживає наркотичний засіб метадон. За допомогою мобільного телефону потерпілий попросив його також спробувати цей наркотичний засіб, та він налив трохи цього засобу йому в чай, який потерпілий випив. Після цього йому стало погано. Через деякий час вони разом знову повернулися до кафе, де потерпілий знову випив горілку, а потім пішли до гральних автоматів, де ОСОБА_3 знову вжив наркотичний засіб. Потім, на прохання потерпілого, він провів його до трамвайної зупинки, де потерпілий сів, оскільки йому було погано. Після цього він його вдарив один раз та забрав у нього мобільний телефон та трекер, які згодом продав знайомому на ім`я ОСОБА_10 . Обвинувачений наголосив, що він перебував під дією наркотичного засобу, та лише згодом зрозумів, що потерпілий є глухонімим. У скоєному щиро розкаявся.

Крім того, вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується показаннями допитаних під час судового розгляду потерпілого та свідка, а також сукупністю досліджених письмових доказів по кримінальному провадженню.

Так, потерпілий ОСОБА_5 , допитаний в присутності свого законного представника ОСОБА_6 та сурдо-перекладача ОСОБА_7 , пояснив суду, що 21 жовтня 2019 року він провів свою подругу та зібрався їхати додому. Перебуваючи на трамвайній зупинці біля станції метро «Масельського» до нього підійшов молодий чоловік та звернувся до нього, на що він показав жестами, що не чує. Після цього ззаду він відчув удар, від якого він впав на землю. Потім обвинувачений розстебнув його барсетку, з якої витягнув мобільний телефон, та зняв з його лівої руки фітнес-трекер.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що 21.10.2019 року близько 22:00 год. він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_3 , у якого він придбав мобільний телефон «Apple iPhone 7» за 3000 грн.. На запитання кому належить цей телефон, ОСОБА_3 відповів, що оскільки він забув код телефону, вирішив його продати. Після цього, свідок вставив в цей телефон сім-карту та телефонував з нього, та через деякий час його знайшли співробітники поліції, та повідомили йому, що телефон викрадений у неповнолітньої дитини. В подальшому він добровільно видав співробітникам поліції телефон, та згодом мати потерпілого компенсувала йому вартість телефону.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні наступних доказів.

Фактичними даними, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 31.10.2019 року з фото таблицею до нього, в ході якого ОСОБА_3 розказав та показав яким чином він здійснив напад на потерпілого ззаду, захопив правою рукою потерпілого, після чого наніс удар кулаком правої руки в щелепу лівої сторони обличчя потерпілого, поваливши його таким ударом на землю, після чого, скориставшись станом потерпілого, відкрито заволодів його майном.

Висновком експерта № 6/2656СЕ-19 від 31.10.2019 року, відповідно до якого ринкова вартість смартфону торгової марки «Apple» модель «iPhone 7 128GB», у технічно-справному стані, без технічних пошкоджень, без врахування комплектних периферійних пристроїв, станом на момент скоєння кримінального правопорушення, а саме на 21.10.2019 року, при умовах зазначених в дослідницькій частині, становить 5917,00 грн., та ринкова вартість фітнес-браслету торгової марки «Хіаоmі» модель «Мі Smart Band 4», бувший у використанні, у технічно-справному стані, без механічних пошкоджень, без врахування комплектних периферійних пристроїв, станом на момент скоєння кримінального правопорушення, а саме на 21.10.2019 року, при умовах зазначених в дослідницькій частині, становить 707,00 грн..

Висновком експерта № 09/1411-С/2019 від 30.10.2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 має місце синець на обличчі, який утворився від ударної дії тупого твердого предмету та міг бути отриманий в строк за 5-7 днів до проведення експертизи. По ступеню тяжкості це ЛЕГКЕ тілесне ушкодження (відповідно до п.п. 2.3.2 «б», п.2.3.5. Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Це ушкодження могло виникнути внаслідок нанесення удару рукою чи ногою людини. Найімовірніше розташування нападника та потерпілого під час спричинення останньому тілесних ушкоджень обличчям до обличчя, при цьому потерпілому було нанесено не менше 1-го удару. Це ушкодження не є небезпечним для життя. Це ушкодження не могло виникнути внаслідок самовільного падіння з висоти власного зросту. Показання потерпілого ОСОБА_5 , на які він посилається під час проведення його допиту в цілому відповідають об`єктивним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2. ст. 186 Кримінального кодексу України, як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України суд вважає доведеною.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, не одружений, утриманців не має, має постійне місце проживання, раніше був засуджений 20.12.2016 року Старобельським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, звільнений 27.09.2019 року у зв`язку з відбуттям строку покарання.

Вирішуючи питання про наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Посилання прокурора на відсутність такої обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, як щире каяття, суд оцінює критично, з наступних підстав.

Виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття може бути виражено на будь-якій стадії процесу, аж до ухвалення остаточного судового рішення, за умови, що відповідне твердження винного, зокрема, відображає реальну критичну оцінку ним своєї протиправної поведінки.

У даній конкретній справі суд вважає каяття обвинуваченого ОСОБА_3 дійсно щирим, оскільки обвинувачений розкрив обставини скоєного ним кримінального правопорушення, надав розгорнуті показання в суді, та повідомив суд, що свою провину повністю визнає, проте більш детально надав пояснення щодо обставин його знайомства з потерпілим, та не заперечував обставин відкритого викрадення чужого майна потерпілого і нанесення йому удару.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, його ставлення до скоєного злочину та щире каяття, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 186 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити незмінною тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 100, 124, 370, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу залишити незмінною тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор".
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання - з 31.10.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведену по кримінальному провадженню судово-товарознавчої експертизи в сумі 785,05 грн., перерахувавши їх на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (стягувач платежу: ДЕРЖАВА, код доходів: 24060300, отримувач платежу: УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, п/рахунок: UA 0020005, код отримувача (ЄДРПОУ): 37999680, банк: Казначейство України (Е А П).

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон "Apple iPhone7 IMEI НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання законному представнику потерпілого ОСОБА_6 - після набрання вироком законної сили, вважати повернутими власнику.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1