Номер провадження: 11-сс/813/244/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.01.2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жданівка, Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, який перебуває у цивільному шлюбі, працюючого охоронцем у нічному клубі «Ітака» та «Паладіум», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.189 КК України.

З представлених апеляційному суду матеріалів убачається, що 24.01.2020 року до Приморського районного суду м. Одеси слідчий СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, звернувся з клопотанням, погодженим прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0006832 від 06.10.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.01.2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Мотивуючи прийняте рішення про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя взяв до уваги обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_8 , а також доведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не перестали існувати, також взяв до уваги характер інкримінованих злочинів, слідчий суддя прийшов висновку, що суспільний інтерес перебування підозрюваного під вартою, переважає над його особистим інтересом.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, необґрунтованість підозри, пред`явленої останньому, відсутність ризиків, зазначених в клопотанні слідчого, а також те, що матеріали кримінального провадження не містять доказів, які прямо вказують на вчинення кримінальних правопорушень саме ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, судом встановлено, що в провадженні СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0006832 від 06.10.2018 року за фактом вчинення злочинів, за наступних обставин.
19.10.2018 року приблизно о 04 годині 00 хвилин, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 перебуваючи у нічному клубі «Palladium», розташованому за адресою: місто Одеса, Італійський бульвар 4, здійснювали заходи, пов`язані з охороною закладу, при цьому будучі одягненими у форму охорони та ОСОБА_10 . І ОСОБА_11 перебували у вказаному приміщенні не маючи офіційного працевлаштування.
Перебуваючи на вході до нічного клуба «Palladium», у ОСОБА_10 спільно і за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , виник єдиний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та у якості предмета свого злочинного посягання вони визначили золотий ланцюг, який мав при собі раніше незнайомий їм ОСОБА_12 .
Приступивши до реалізації спільного злочинного умислу, діючи у відповідності до розробленого плану та заздалегідь розподіливши злочинні ролі, ОСОБА_10 в момент, коли ОСОБА_12 повертався з вулиці до приміщення закладу, повідомив останньому, що нічний клуб зачинено, через що потерпілий обурився. В цей час, ОСОБА_11 у відповідності до своєї злочинної ролі, схопив ОСОБА_12 за руку та ОСОБА_10 схопив потерпілого за іншу руку, та сумісно повалили останнього на підлогу, при цьому ОСОБА_8 у відповідності до спільного плану, з метою недопущення надання допомоги з боку осіб, що прибули сумісно зі ОСОБА_12 ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , виволік останніх з приміщення нічного клубу «Palladium».
Продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , користуючись чисельною та фізичною перевагою, утримували потерпілого на підлозі, наступивши коліном на спину та прижавши груддю до підлоги, та в цей момент відкрито, з корисливих мотивів, шляхом ривка, викрали з шиї ОСОБА_12 ланцюг із жовтого золота плетіння «Кардинал», вагою 40 грам, вартістю 35000 гривень з кулоном із жовтого золота з відображенням «Божої матері», вагою 12 грам, вартістю 10000 гривень.
Виконавши всі дії відповідно до спільного злочинного плану, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виштовхали потерпілого з приміщення закладу, де у відповідності до своєї ролі знаходився ОСОБА_8 з метою недопущення допомоги потерпілому з боку товаришів, де ОСОБА_10 та ОСОБА_11 нанесли потерпілому два-три удару ногами в область тулуба, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились викраденим майном на власний розсуд.
Даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_12 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 45000 гривень.
Крім того, 21.01.2019 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_8 перебуваючи у нічному клубі «Palladium», розташованому за адресою: місто Одеса, Італійський бульвар 4, здійснювали заходи, пов`язані з охороною закладу, при цьому будучі одягненими у форму охорони та ОСОБА_10 перебував у вказаному приміщенні не маючи офіційного працевлаштування.
Перебуваючи на вході до нічного клуба «Palladium», у ОСОБА_10 спільно і за попередньою змовою із ОСОБА_8 та невстановленою особою, виник єдиний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном та у якості предмета свого злочинного посягання вони визначили гаманець з його змістом, які мав при собі раніше незнайомий їм відвідувач закладу ОСОБА_15 .
Приступивши до реалізації спільного злочинного умислу, діючи у відповідності до розробленого плану та заздалегідь розподіливши злочинні ролі, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та невстановлена особа, в момент, коли ОСОБА_15 вийшов з приміщення нічного клубу «Palladium», прослідували за ним та дочекавшись моменту, коли потерпілий залишився сам, у відповідності до своїх ролей, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 схопили останнього під руки з двох сторін, та сумісно з невстановленою особою, відвели потерпілого у місце, де їхні злочинні дії залишаться непоміченими оточуючим.
Продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, перебуваючи у безлюдному місці, за нічним клубом «Palladium», ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у відповідності до своєї злочинної ролі, продовжуючи тримати потерпілого, прислонили його до стіни, при цьому невстановлена особа у відповідності до спільного плану, маючи на меті отримати від ОСОБА_15 , належне йому майно, з корисливих мотивів, пред`явив останньому вимогу передати належний йому гаманець, при цьому погрожуючи потерпілому фізичним насильством у разі відмови.
Далі, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 відпустили руки ОСОБА_15 , який в свою чергу, сприймаючи погрози з боку невстановленої особи як реальну небезпеку для свого життя та здоров`я у зв`язку з чисельною та фізичною перевагою нападників, передав невстановленій особі шкіряний гаманець чорного кольору, вартістю 40 доларів США ( курс НБУ на 21.01.2019 27,925 грн., тобто 1117 гривень) з грошовими коштами в розмірі 7000 гривень.
Виконавши всі дії відповідно до злочинного плану та досягнувши спільної мети, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та невстановлена особа відпустили ОСОБА_15 , після чого розпорядились чужим майном на власний розсуд.
Даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_15 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 8117 гривень.
Крім того, 28.04.2019 о 02:30 годині, перебуваючи у приміщенні нічного клубу «Palladium», розташованому за адресою: м. Одеса, Італійський бульвар 4, невстановлена особа 1 , яка представлялась адміністратором вказаного закладу, дізналась про відмову гр. Азербайджану ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 оплатити рахунок в розмірі 47 225 гривень за замовлення, яке останні не здійснювали, про що повідомила невстановленій особі 2, яка у вказаний час перебувала у приміщенні нічного клубу «Palladium», представляючись директором вказаного закладу.
В цей час у невстановленої особи 2 разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , невстановленою особою 1 та невстановленою особою 3, які здійснювали заходи, пов`язані з охороною закладу, при цьому будучі одягненими у форму охорони та не маючи офіційного працевлаштування, виник єдиний злочинний умисел на заволодіння чужим майном.
Згідно спільного злочинного плану, невстановлена особа 2 разом із ОСОБА_11 , який здійснював заходи, пов`язані з охороною закладу, при цьому будучі одягненим у форму охорони та не маючи офіційного працевлаштування, підійшли до ОСОБА_16 , який тримав в руках мобільний телефон та розмовляв з невстановленою особою 1. У відповідності до своєї злочинної ролі, ОСОБА_11 з метою недопущення фіксації їхніх злочинних дій і виклику поліції, вихопив з рук потерпілого мобільний телефон марки «Samsung A5» та в цей час ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснював заходи, пов`язані з охороною закладу, при цьому будучі одягненим у форму охорони, перебував у приміщенні нічного клубу «Palladium», а саме поряд зі столом, за яким сидів потерпілий ОСОБА_17 , побачивши як останній дістав свій мобільний телефон та спрямував в сторону ОСОБА_16 , вихопив його з рук потерпілого з метою перешкоджання виклику правоохоронних органів та фіксації дій невстановленої особа 2, ОСОБА_11 та невстановленої особи 1, при цьому ОСОБА_8 наніс два удари кулаком руки в область грудної клітини ОСОБА_17 ..
Далі, невстановлена особа 2, з метою безперешкодного заволодіння чужим майном, під приводом залагодження конфліктної ситуації, запропонував ОСОБА_16 відійти до менш людяного приміщення закладу, на що останній погодився та разом із невстановленою особою 2 та ОСОБА_11 відійшли до коридору закладу, розташованого за концертною сценою, при цьому ОСОБА_8 відповідно до своєї ролі, залишився поряд з ОСОБА_17 та до них приєдналась невстановлена особа 1.
Перебуваючи у коридорі закладу, розташованому за концертною сценою нічного клубу «Palladium», ОСОБА_11 заштовхав ОСОБА_16 у приміщення вбиральні закладу, куди зайшов разом із невстановленою особою 2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював заходи, пов`язані з охороною закладу, при цьому будучі одягненим у форму охорони та не маючи офіційного працевлаштування та у вищевказаний день та час перебував у приміщенні нічного клубу «Palladium». Перебуваючи у приміщенні вбиральні, невстановлена особа 2 у відповідності до своєї ролі, наказала ОСОБА_10 та ОСОБА_11 утримувати потерпілого у вбиральні до оплати за замовлення, яке потерпілі не робили, після чого невстановлена особа 2 залишила приміщення вбиральні з метою керівництва діями іншим осіб, які залишись поряд зі столом, за яким сиділи потерпілі, разом із потерпілими ОСОБА_17 та ОСОБА_18 ..
Далі, продовжуючи контроль за злочинним планом, невстановлена особа 2 повернулась до місця, де за столом сиділи ОСОБА_17 разом з невстановленою особою 1, ОСОБА_8 та за цим же столом перебував ОСОБА_18 , дії якого не контролюються охоронцями закладу та тримає в руках мобільний телефон. Розуміючи, що користування мобільним телефоном ОСОБА_18 може призвести до викриття їхніх злочинних дій, невстановлена особа 2 підійшла до останнього та вихопила з його рук вищевказаний мобільний телефон, з метою недопущення виклику поліції та повідомлення про вищевказане правопорушення сторонніх осіб, після чого наказав невстановленій особі перебувати поряд з ОСОБА_18 та контролювати дії та рухи останнього.
Побачивши, що спільна злочинна мета не досягнута, невстановлена особа 2 повернулась до вбиральні та віддав наказ ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які перебували у вказаному приміщенні разом із потерпілим ОСОБА_16 , після чого ОСОБА_11 наніс ОСОБА_16 5-8 ударів кулаком руки в область живота та грудної клітини, а ОСОБА_10 в свою чергу наніс потерпілому 2-3 удару в область живота та грудної клітини, після чого ОСОБА_11 обшукав кишені потерпілого, звідки відкрито звідти грошові кошти в розмірі 150 гривень та банківську картку банку «Приват Банк», яку через необізнаність про пін-код викинув на підлогу, залишив приміщення вбиральні та спустився на перший поверх закладу.
Продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, перебуваючи поряд зі столом за яким сиділи потерпілі, невстановлена особа 1 примушувала ОСОБА_17 оплатити рахунок за замовлення, яке останній не робив, та у відповідності до своєї ролі, у відповідності до наказу невстановленої особи 2, ОСОБА_8 перебуваючи поряд, контролював дії ОСОБА_17 .. Не досягнувши спільної злочинної мети, невстановлена особа 1 почала кричати ОСОБА_17 , що він повинен розрахуватись, що ОСОБА_8 сприйняв як заклик до активних дій, та схопив ОСОБА_17 під руку і в цей час до нього приєднався ОСОБА_11 , який повернувся з вищевказаного коридору закладу, і схопив потерпілого за іншу руку, після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_8 відвели ОСОБА_17 у коридор закладу, розташований за концертною сценою, де повалили останнього на диван та сумісно нанесли йому по два-три удари кулаком в область тулуба. Далі, до приєдналась невстановлена особа 1, яка раніше залишалась поряд зі столом потерпілих, і у відповідності до своєї ролі, в момент, коли ОСОБА_11 та ОСОБА_8 продовжували штовхати потерпілого, примушувала останнього розрахуватись.
Згідно спільного злочинного плану, контролюючи його виконання та побачивши, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 не досягнули спільної мети, невстановлена особа 2 знов повернувся до вищевказаного коридору закладу, приєднався до останніх та схопив ОСОБА_17 за воріт та заштовхнув останнього до одного з приміщень закладу, розташованого у вказаному коридорі, де погрожував потерпілому фізичною розправою.
В цей саме час, ОСОБА_10 , перебуваючи у приміщенні вбиральні закладу разом із потерпілим ОСОБА_16 , контролюючи його дії та обмежуючи його право на вільне пересування, отримав наказ випустити останнього через відсутність грошових коштів, які попередньо були визначені предметом злочинного посягання, що останній і зробив.
Далі, переслідуючи єдину злочину мету, невстановлена особа 3 відвела ОСОБА_20 до вищевказаного коридору закладу, де перебували ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , з якими невстановлена особа 3 залишила потерпілого. Переслідуючи єдину корисливу мету та виконуючи спільний план, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 нанесли по два-три удару в область тулуба ОСОБА_20 кожен, після чого до них приєднався ОСОБА_11 ,який наніс потерпілому декілька ударів долоню руки в область живота. Не припиняючи спільних злочинних дій, ОСОБА_8 обшукав кишені ОСОБА_20 та відкрито викрав звідти грошові кошти в розмірі 250 доларів США ( курс НБУ на 28.04.2019 становив 26,0 гривень, тобто 6500 гривень).
Далі, невстановлена особа 2, який перебував у приміщенні, розташованому у вищевказаному коридорі закладу, разом із ОСОБА_17 , де погрожував останньому фізичною розправою, у відповідності до розробленого ним плану, відчинив двері приміщення та передав потерпілого ОСОБА_17 - ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , що останні сприйняли як заклик до активних дій. Діючи у відповідності до своїх ролей, ОСОБА_11 прислонив ОСОБА_17 до стіни, тим самим обмеживши його рухомість, і в цей час ОСОБА_8 обшукав кишені останнього, звідки відкрито викрав грошові кошти в розмірі 600 доларів США ( курс НБУ на 28.04.2019 становив 26,0 гривень, тобто 15600 гривень) та 400 гривень, які одразу передав невстановленій особі 1.
Виконавши всі дії відповідно до спільного злочинного плану, ОСОБА_8 випустив потерпілих з приміщення нічного клубу «Palladium», при цьому повернувши потерпілим вищевказані мобільні телефони, після чого сумісно з невстановленою особою 1, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановленою особою 2, розпорядились викраденими грошовими коштами на власний розсуд, розподіливши чуже майно між собою у відповідності до попередньої домовленості.
Даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_16 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 150 гривень, потерпілому ОСОБА_17 спричинено матеріальну шкоду на суму 600 доларів США ( курс НБУ на 28.04.2019 становив 15600 гривень) та 400 гривень, потерпілому ОСОБА_20 спричинено матеріальну шкоду на суму 250 доларів США ( курс НБУ на 28.04.2019 становить 6500 гривень).
Крім того, 06.09.2019 о 02:30 годині, перебуваючи у комплексі відпочинку «ITAKA BEACH RESORT & NIGHT CLUB» за адресою: місто Одеса, Пляж Аркадія, 4, невстановлена особа 1, яка представлялась адміністратором вказаного закладу, дізналась про відмову громадянами Ізраїлю ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 оплатити рахунок в розмірі 58600 гривень за замовлення, яке останні не здійснювали, про що повідомила невстановлену особу 2, яка у вказаний час перебувала у комплексі відпочинку «ITAKA BEACH RESORT & NIGHT CLUB», представляючись директором вказаного закладу.
В цей час у невстановленої особи 2 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном та як спосіб досягнення своєї злочинної мети, користуючись своєю посадою, вона розробила сумісний злочинний план разом із невстановленою особою 1, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , та невстановленими особами, які здійснювали заходи, пов`язані з охороною закладу, при цьому будучі одягненими у форму охорони та не маючи офіційного працевлаштування.
Згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, невстановлена особа 2 розподілила ролі між ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та невстановленими особами, у відповідності до яких ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і невстановлена особа 3, які у вказаний день та місці, здійснювали заходи, пов`язані з охороною закладу, при цьому будучі одягненими у форму охорони, підійшли до вищевказаних громадян Ізраїлю, та маскуючи свої злочинні дії під здійснення підприємницької діяльності, пред`явили їм вимогу розрахуватися за рахунок, при цьому обмеживши право на вільне пересування вищевказаних іноземних громадян. В свою чергу, ОСОБА_22 , встановивши загрозу для себе, своїх товаришів та їхнього майна у зв`язку з чисельною та фізичною перевагою охоронців, з метою уникнення конфлікту та задля забезпечення безперешкодного виходу з приміщення клубу, під примусом, погодився оплатити рахунок .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи відповідно розподілених невстановленою особою 2 ролей та виконуючи наказ останнього, невстановлена особа 4, ОСОБА_11 , та невстановлена особа 5 разом з ОСОБА_22 , погрожуючи обмеженням волі ОСОБА_23 та ОСОБА_21 , змусили ОСОБА_22 поїхати до готелю «Resort & SPA Hotel NEMO with dolphins», розташованого за адресою: м. Одеса, пляж Ланжерон, 25, у якому на період перебування в Україні разом з особистим майном зупинилися ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , де ОСОБА_22 взяв свою банківську картку банку «Hapoalim» № НОМЕР_1 ,
В цей саме час, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_8 та невстановленими особами, під керівництвом невстановленої особи 2, яка словами та жестами віддавав охоронцям накази, продовжували утримувати ОСОБА_24 та ОСОБА_25 у приміщенні закладу, при цьому розвівши їх по різним місцям у клубі. Згідно своєї злочинної ролі, ОСОБА_8 перебував поряд з потерпілим ОСОБА_26 , контролюючи його дії, при цьому з метою примушення оплати за рахунком та підтвердження реалізації погроз, наніс йому декілька ударів в область потилиці.
По поверненню ОСОБА_22 разом із ОСОБА_11 та невстановленими особами 3 та 4, до комплексу відпочинку, на вході до нічного клубу «Ітака», у відповідності до своєї злочинної ролі, потерпілого зустрів ОСОБА_8 , який сумісно з ОСОБА_11 завели ОСОБА_22 до приміщення закладу, де на них очікували ОСОБА_21 та ОСОБА_23 у супроводі невстановленої особи 1, невстановленої особи 2 та невстановлених осіб, які здійснювали заходи, пов`язані з охороною закладу, при цьому будучі одягненими у форму охорони. Зібравши усіх потерпілих в купу, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 наказали останнім передати їм усі наявні при собі грошові кошти, що потерпілі зробили у зв`язку з хвилюванням за своє життя та здоров`я, а саме ОСОБА_21 дістав грошові кошти в розмірі 3000 шекелів ( по курсу НБУ 21250 гривень) та 300 доларів США ( по курсу НБУ 7500 гривень), ОСОБА_22 дістав суму в розмірі 1300 шекелів ( курс НБУ 8750 гривень), а Надер Хамад дістав 8250 гривень, які потерпілі одразу за вимогою передали ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ..
Далі, вважаючи, що не досягли спільної мети, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , застосувавши фізичну силу, відвели ОСОБА_22 в кут клубу, де до них приєднались невстановлена особа 1 і невстановлена особа 2, які принесли з собою мобільні банківські термінали. Переслідуючи єдину мету, невстановлена особа 1, невстановлена особа 2 та невстановлена особа 3, користуючись фізичною та чисельною перевагою, змусили потерпілого здійснити транзакцію на загальну суму 10 000 гривень, після чого, вважаючи що не досягли єдиної злочинної мети, невстановлена особа 2 наказала невстановленій особі 4 та невстановленій особі 5 разом із ОСОБА_22 знов поїхати до готелю «Resort & SPA Hotel NEMO with dolphins», розташованого за адресою: м. Одеса, пляж Ланжерон, 25, перебуваючи у приміщенні якого невстановлена особа 5 відкрито заволоділа грошовими коштами в розмірі 900 доларів США ( курс НБУ на 06.09.2019 становить 25,31, тобто 22779 гривень), після чого невстановлена особа 4 та невстановлена особа 5 залишили потерпілого у готелі та повернулись до вищевказаного комплексу відпочинку.
Продовжуючи реалізацію єдиного злочинний наміру, спрямованого на відкрите заволодіння чужим майном, діючи відповідно до наказу невстановленої особи 2 та переслідуючи ціль незаконного збагачення, перебуваючи у приміщенні комплексу відпочинку «ITAKA BEACH RESORT & NIGHT CLUB» ОСОБА_8 схопив потерпілого ОСОБА_25 за руку, тим самим обмеживши його рухомість та сумісно з ОСОБА_11 , який перебував в цей час поряд, вивели потерпілого з приміщення на вулицю, перебуваючи на якій ОСОБА_8 схопив ОСОБА_25 за шию та придушив з метою змушення до сплати рахунку. В цей час ОСОБА_10 , який перебував у приміщенні разом з ОСОБА_26 , контролюючи його дії та обмежуючи його пересування, вийшов на вулицю разом з ОСОБА_27 , який скориставшись тим, що увага охоронців звернена на ОСОБА_25 , намагався втекти, однак його дії були помічені невстановленою особою 2, який наказав ОСОБА_10 та невстановленій особі наздогнати потерпілого, а ОСОБА_8 продовжуючи тримати ОСОБА_25 за руку, знов завів його до приміщення клубу.
В подальшому ОСОБА_8 , тримаючи ОСОБА_25 за руку, разом із невстановленою особою 3 вивели потерпілого з приміщення клубу на вулицю, де ОСОБА_23 оказав супротив, через що невстановлена особа 3 обхватила останнього зі спини, обмеживши його у русі і в цей момент задля подолання супротиву, ОСОБА_8 наніс ОСОБА_28 удар коліном в область живота, після чого сумісно з невстановленою особою завели потерпілого за територію клубу, де нанесли йому чисельні удари в область тулуба, у наслідок яких останній втратив свідомість, тобто застосували насильство яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, після чого відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «iPhone XS Max Gold 256 GB», вартістю 34950 гривень.
Після скоєного, та доведення свого злочинного наміру до кінця, отримавши можливість вільно розпорядитись чужим майном, під керівництвом невстановленої особи 2 - ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , невстановлена особа та ОСОБА_8 , знов завели ОСОБА_24 та ОСОБА_29 до приміщення комплексу відпочинку та вивели останніх через чорний вхід з метою нерозголошення спільних протиправних дій.
Даним кримінальним правопорушенням ОСОБА_22 спричинено матеріальної шкоди у розмірі 42250 гривень, ОСОБА_30 спричинено матеріальної шкоди у розмірі 28750 гривень, ОСОБА_28 спричинивши матеріальної шкоди у розмірі 43200 гривень.
06.09.2019 р. ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
07.09.2019 р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.
07.09.2019 р. ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
28.10.2019 р. прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 прийнято рішення про об`єднання матеріалів кримінального провадження № 0002244 з матеріалами кримінального провадження № 0006832.
28.10.2019 р. ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про повідомлено нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч.2 ст. 189 КК України.
01.11.2019 р. керівником Одеської місцевої прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0006832, продовжено до трьох місяців, тобто до 06.12.2019 р.
04.11.2019 р. ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 до 04.12.2019 р.
03.12.2019 р. ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 на 60 днів.
24.01.2020 року слідчий, звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 мотивуючи клопотання наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час досудового розслідування, які не зменшилися й продовжують існувати, а також тим, що по даному кримінальному провадженню необхідно виконати вимоги ст.290 КПК України, проте в наявності є об`єктивні причини, що перешкоджають направити обвинувальний акт до суду до закінчення строку дії попередньої ухвали про продовження тримання під вартою, зокрема кількість наданих для ознайомлення матеріалів досудового розслідування, а саме вісім томів кримінального провадження, необхідно продовжити строк його дії на 60 днів, які обчислювати з дня винесення ухвали, але в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0006832, який складає до його спливу 11 днів з моменту закінчення ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, у строк якого не враховувати відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, в порядку, передбаченому ст. 290 України.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.01.2020 року клопотання слідчого задоволено та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 на 60 днів, який обраховується з дня постановлення ухвали слідчого судді, тобто з 27.01.2020 року.
Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст.199 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що на стадії розгляду слідчим суддею питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , останній обґрунтовано підозрюється в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.189 КК України.

Апеляційний суд вважає, що тяжкість та обґрунтованість пред`явленої на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 підозри, яка була пред`явлена у відповідності до вимог Глави 22 Кримінального процесуального закону України, необхідність завершення досудового розслідування, а також існування ризиків, а саме: підозрюваний ОСОБА_8 , знаходячись на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, вчинити інші кримінальні правопорушення виправдовують продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 , та дають апеляційному суду можливість прийти до висновку про обґрунтованість рішення слідчого судді про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу.

Апеляційним судом встановлено, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочинів, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, а також вік та стан його здоров`я, свідчить про доведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як слідчим суддею районного суду, так і колегією суддів апеляційного суду, встановлено не було.

При розгляді апеляційної скарги захисника, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку апеляційного суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , пред`явленої на даній стадії досудового розслідування, підтверджується зібраними по справі доказами, які долучені до клопотання слідчого.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення. За таких підстав, апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості підозри та не причетності підозрюваного ОСОБА_8 .
Згідно практики ЄСПЛ, зокрема згідно п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

Таким чином, слідчий суддя прийшов вірного висновку про доцільність продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного, строком до 60 днів, оскільки досудове розслідування вважається закінченим з моменту направлення обвинувального акту до суду.
В Кримінальному процесуальному кодексі України статтями 290 та 291 регулюються порядок відкриття матеріалів кримінального провадження іншій стороні та складання обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування відповідно. При цьому, з урахуванням положень ч.3 ст.219 КПК України, Кодексом чітко не врегульовано питання щодо продовження строку тримання під вартою на даній стадії кримінального провадження, зокрема коли особа знайомиться з матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до практики ЄСПЛ (справа «Чанєв проти України»), Європейський Суд звернув увагу на необхідність утримання підозрюваної особи під вартою лише на підставі відповідного судового рішення, в тому числі зазначено, що при направленні обвинувального акту до суду запобіжний захід щодо обвинуваченого є незмінним у межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Таким чином, апеляційний суд, враховуючи практику ЄСПЛ та положення ч.6 ст.9 КПК України, приходить до висновку про те, що на стадії ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження, яка у відповідності до вимог ч.3 ст.219 КПК України, не входить в строки досудового розслідування, розгляд зазначеного питання слід відносити саме до компетенції слідчого судді районного суду, в територіальній юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування в провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження.

Обставин, які б свідчили про існування доказів про неможливість подальшого утримання підозрюваного під вартою, стороною захисту суду апеляційної інстанції не надано.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 виходячи з вимог ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, та з урахуванням наявності на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри у скоєні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.189 КК України, а також враховуючи той факт, що ризики, які слугували підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу на теперішній час не відпали та перед органом досудового розслідування існує потреба виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України, у слідчого судді існували підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, а тому суд не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.01.2020 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4