У Х В А Л А

"23" червня 2020 р. Справа153/857/20

Провадження1-кс/153/152/20-к

у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області
Ямпільський районний суд Вінницької області
у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши клопотання сторони кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 заступника начальника СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Довжок Ямпільського району Вінницької області, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , із повною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, громадянина України,
за участю прокурора ОСОБА_5 , сторони кримінального провадження заступника начальника СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :
23 червня 2020 року заступник начальника СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , в якому зазначив, що ОСОБА_6 приблизно об 11 годині 00 хвилин 20.06.2020, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебував у себе по місцю проживання по АДРЕСА_1 , де в цей час у нього в гостях знаходилась малолітня племінниця ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, у підозрюваного ОСОБА_6 виник умисел спрямований на вчинення зґвалтування малолітньої потерпілої ОСОБА_8 . Реалізовуючи свій злочинний намір, підозрюваний ОСОБА_6 , користуючись тим, що потерпіла ОСОБА_8 в силу малолітства не розуміла характеру вчинюваних із нею дій, положив її на ліжко, що в одній з кімнат будинку, зняв із неї штани та труси, після чого ввів у піхву потерпілої ОСОБА_8 вказівний палець лівої руки та почав здійснювати цим пальцем зворотно-поступальні рухи, здійснивши приблизно 5-6 таких рухів. В цей час, в результаті дій підозрюваного ОСОБА_6 , з піхви потерпілої ОСОБА_8 почалась кровотеча, внаслідок чого підозрюваний ОСОБА_6 злякався та свої дії припинив. Таким чином, ОСОБА_9 підозрюється у тому, що своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.152 КК України, а саме - вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням будь-якого предмета (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди. 20.06.2020 о 23 годині 50 хвилин підозрюваний ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст.208 КПК України. 21.06.2020 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України. Вина підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину доводиться наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_6 від 20-21.06.2020, під час якого у підозрюваного ОСОБА_6 вилучено одяг; протоколом огляду місця події від 21.06.2020 по АДРЕСА_1 ; протоколом огляду від 21.06.2020 по АДРЕСА_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.06.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.06.2020; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 21.06.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 22.06.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 22.06.2020. З матеріалів кримінального провадження слідує, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив свою протиправну діяльність, внаслідок чого на даний час підозрюється у вчиненні нового умисного особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, а саме передбаченого ч.4 ст.152 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років. Підозрюваний ОСОБА_6 ніде не працює, не має постійного джерела доходів, негативно характеризується по місцю проживання, як особа, що зловживає алкогольними напоями та веде аморальний спосіб життя. Підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі зможе чинити тиск на потерпілу та свідків, які є його родичами, з метою уникнення кримінальної відповідальності. У зв`язку з викладеним, такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання чи домашній арешт, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а тому у слідства є достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж взяття під варту, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а саме п.1 (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), п.3 (незаконно впливати на свідків) та п.5 (вчинити інше кримінальне правопорушення). Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні просив задовольнити клопотання, вказав, що є всі правові підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Наявний ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, може впливати на потерпілу та свідків, так як вони є родичами, і він відразу після вчинення злочину намагався залякати потерпілу про що він особисто зазначив, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Просив клопотання задовольнити та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.
Заступник начальника СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні просив суд застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вказав, що він не розуміє як це сталося, він не хотів її зачіпати, а коли побачив кров злякався. Просив потерпілу щоб та нікому не говорила про те, що сталося. Після чого вона побігла додому, а він залишився у себе вдома. Вину у скоєному визнав.
Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказав, що ризики які зазначені у клопотанні слідчого не відповідають дійсності. Підозрюваний розуміє свої протиправні дії. Він не буде чинити жодного тиску, як на потерпілу, так і на свідків, так як вони проживають за різними адресами. Вважає, що можливо застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Суд, перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000156, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, а саме: копію рапорту від 20.06.2020, копію протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20-21.06.2020, письмові пояснення підозрюваного ОСОБА_6 від 21.06.2020, копію повідомлення про підозру від 21.06.2020, копію вимоги на судимість №3386/227 від 22.06.2020, копію довідки про проходження обстеження на предмет алкогольного чи наркотичного сп`яніння від 20.06.2020, копії довідок та характеристики виконкому Довжоцької сільської ради Ямпільського району Вінницької області, копію розпорядження Ямпільської РДА №145 від 12.06.2020 «Про встановлення опіки над дітьми-сиротами», яке на час розгляду клопотання скасоване, копію Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 19.03.2014, протокол допиту підозрюваного від 23.06.2020, а також заслухавши думку прокурора та слідчого про необхідність задоволення клопотання, та думку підозрюваного та його захисника, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню виходячи із наступного:
Згідно із змістом ст.ст.131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3)вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10)наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11)розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12)ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим надані докази того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого, передбачена ч.4 ст.152 КК України.
При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про наявність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, які обумовлюють застосування такого запобіжного заходу по відношенню до ОСОБА_6 .
Так, ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення умисного злочину проти власності, є особою кримінальної спрямованості, яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину вчиненого щодо малолітнього (дитини шестирічного віку), що передбачає можливість застосування тримання під вартою як виняткового запобіжного заходу згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України. Суд вважає, що існує обґрунтований ризик того, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може переховуватися від досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити свою кримінальну діяльність, також може чинити тиск на потерпілу та свідків, оскільки вони є родичами та проживають в одному населеному пункті по сусідству. Судом встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_6 відсутні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, так як останній ніде не працює та не навчається, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, не одружений та не проживає у громадянському шлюбі, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя та має судимість.
Тому, суд вважає, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року, визнано конституційною норму про те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.
Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Правова позиція Європейського суду з даного питання викладена у справі «Москаленко проти України» остаточне рішення від 20 травня 2010 року п.34 передбачає: Суд вважає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Аналогічна позиція викладена у рішенні ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з метою попередження можливості ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжувати злочинну діяльність, вчинити інше кримінальне правопорушення, запобігти впливу на потерпілу та свідків, забезпечення виконання процесуальних дій, є законодавчо обґрунтована необхідність про задоволення клопотання та обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Оскільки ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.152 КК України, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням будь-якого предмета (зґвалтування), вчиненні щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, тому на думку суду, злочин, в якому підозрюється ОСОБА_6 , вчинений із застосуванням насильства, а тому, при поставленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд має право не визначити розмір застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193-196, 309, 310, 335, 395 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання сторони кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 заступника начальника СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Довжок Ямпільського району Вінницької області, проживаючому у АДРЕСА_1 , у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_6 , тобто з 23 години 50 хвилин 20 червня 2020 року.
Визначити 18 серпня 2020 року датою закінчення строку дії даної ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Ямпільський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий слідчий суддя ОСОБА_1