Справа №: 272/471/20
Провадження № 1-кс/272/131/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року

Андрушівський районний суду Житомирської області в складі :

головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

з участю слідчого - ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4

розглянувши в залі судових засіданнь в м.Андрушівка клопотання слідчого СВ Андрушівського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , по матеріалах кримінального провадження № 0000115 від 24.04.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, погоджене прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -

встановив :

28 квітня 2020 року до Андрушівського районного суду Житомирської області надійшло клопотання слідчого СВ Андрушівського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області про арешт майна.

Згідно клопотання, слідчим відділенням Андрушівського ВП Бердичівського ВП Житомирській області розслідується кримінальне провадження №0000115 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.04.2020 до Андрушівського ВП Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області надійшов рапорт інспектора СРПП ОСОБА_5 про те, що 23.04.2020 в ході патрулювання по вул. Лисенка, 2, м. Андрушівка Житомирської області, зупинено автомобіль марки "Honda Civic" д.н.з НОМЕР_1 , під кермуванням ОСОБА_6 та в ході проведення огляду свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виявлено ознаки його підроблення. 23.04.2020 працівниками Андрушівського ВП Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області в ході проведення огляду місця події вилучено автомобіль марки "Honda Civic", червоного кольору, д.н.з НОМЕР_1 , 1996 року випуску, об`єм двигуна 1493 куб. см., VIN-код НОМЕР_2 , без видимих механічних ушкоджень, разом з ключем запалювання двигуна та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_7 . Виявлений та тимчасово вилучений автомобіль марки "Honda Civic", червоного кольору, д.н.з НОМЕР_1 , 1996 року випуску, об`єм двигуна 1493 куб. см., VIN-код НОМЕР_2 , без видимих механічних ушкоджень, разом з ключем запалювання двигуна та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_7 є предметом злочину, тому для запобігання можливості його втрати, знищення, перетворення, передачі, відчуження та з метою його збереження як речового доказу виникла необхідність в арешті зазначеного майна. 24.04.2020 вилучене майно оглянуто, визнане та приєднане до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, обґрунтувавши його наведеними в ньому обставинами.

У судове засідання власник майна за клопотанням слідчого не викликався,оскільки є негайна потреба у вирішенні питання про накладення арешту на тимчасове вилучене майно.

Вислухавши пояснення слідчого, прокурора, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України. Речові докази повинні зберігатися у стані придатному для використання у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою 1) забезпечення збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Зазначене у клопотанні майно має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки може бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим виникла необхідність в накладенні арешту на вказане вище майно з метою їх збереження, можливості уникнення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відсутність заборони на користування та розпорядження майном на яке планується накласти арешт, не зможе забезпечити запобігання ризикам втрати речових доказів, які суттєво впливають на об`єктивність досудового розслідування та втрата вищевказаних речей може призвести до втрати речових доказів і, як наслідок, доказової бази, враховуючи необхідність призначення ряду експертиз.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Враховуючи, що відсутність заборони на користування та розпорядження майном на яке планується накласти арешт, не зможе забезпечити запобігання ризикам втрати речових доказів, які суттєво впливають на об`єктивність досудового розслідування та втрата вищевказаних речей може призвести до втрати речових доказів і, як наслідок, доказової бази, враховуючи необхідність призначення судових експертиз - суд задовольняє клопотання.

Керуючись п.4 ч.2 ст.167,ст.ст.170-173 КПК України,-

ухвалив :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майна,вилучено під час проведення огляду місця події від 23.04.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
-автомобіль марки "Honda Civic", червоного кольору, д.н.з НОМЕР_1 , 1996 року випуску, об`єм двигуна 1493 куб. см., VIN-код НОМЕР_2 , без видимих механічних ушкоджень, разом з ключем запалювання двигуна, які належать ОСОБА_7 ;
-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 видане Баришівським МРЕВ ДАІ ГУ- УМВС України від 21.05.2004 року на ім`я ОСОБА_7
Заборонити ОСОБА_7 користуватися, розпоряджатися та відчуження автомобіля марки "Honda Civic", червоного кольору, д.н.з НОМЕР_1 , 1996 року випуску, об`єм двигуна 1493 куб. см., VIN-код НОМЕР_2 ;свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 видане Баришівським МРЕВ ДАІ ГУ- УМВС України від 21.05.2004 року на ім`я ОСОБА_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1