Справа № 513/627/18
Провадження № 1-кc/492/972/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Арцизі Одеської області заяву захисника ОСОБА_3 про відвід судді Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000840 від 15 жовтня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2019 року до Арцизького районного суду Одеської області з Одеського апеляційного суду надійшла заява захисника ОСОБА_3 про відвід судді Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000840 від 15 жовтня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У своїй заяві захисник ОСОБА_3 просить відвести суддю ОСОБА_4 від розгляду вказаного кримінального провадження, оскільки на її думку наявні обставини, які викликають сумнів в неупередженості головуючого судді. Захисник ОСОБА_3 мотивує свої вимоги тим, що у неї виникли сумніви в неупередженості судді, оскільки суддя ОСОБА_4 , постановляючи ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 29.08.2018 року про повернення вищевказаного обвинувального акту прокурору, фактично надала оцінку доказам зазначеного кримінального провадження, висловила думку щодо встановлення процесуального статусу потерпілого, якому нанесені тілесні ушкодження середньої тяжкості, що виключає безсторонність судді ОСОБА_4 .

В судове засідання учасники судового провадження, не з`явились, належним чином повідомлялись про дату та час судового засідання.

Прокурор звернувся до суду з заявою про розгляд заяви за його відсутності, згідно якій просив задовольнити заяву про відвід судді ОСОБА_4 .

Розглянувши заяву захисника про відвід судді Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_4 , суд вважає, що з метою забезпечення об`єктивного та неупередженого розгляду кримінального провадженню, заява захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статей 8, 9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства в процесі судового розгляду.

Положеннями статей 75, 76 КПК України визначено підстави відводу щодо судді.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 80 КПК України з підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу, зокрема, судді може бути заявлений відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 75 КПК України передбачено обставини, що виключають участь судді в кримінальному проваджені. Зокрема, ч. 1 п. 4 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному проваджені за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. При цьому, «інші обставини, які викликають сумніви у неупередженості судді» є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує і з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Так, на розгляді Саратського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000840 від 15.10.2017 року відносно ОСОБА_5 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду від 28.11.2019 року було направлено до Арцизького районного суду Одеської області для розгляду заяви захисника ОСОБА_3 про відвід судді Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000840 від 15 жовтня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Статтею 75 КПК України передбачені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, в якій в п. 4 ч. 1 зазначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Так, в провадженні Саратського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за № 0000840 від 15.10.2017 p., суддя ОСОБА_4 , провадження № 1-кп/513/62/18, справа № 513/627/18, яка постановила ухвалу від 29.08.2018 p., згідно якої зазначений обвинувальний акт було повернуто прокурору відділу прокуратури Одеської області.

Підставою для повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за № 0000840 від 15.10.2017 p., було те, що в обвинувальному акті зазначено, що "унаслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці ДТП. Пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, доставлений до Саратської ЦРЛ. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 113 від 10.11.2017 року, смерть ОСОБА_6 знаходиться в причинному зв`язку із виявленими у неї тілесними ушкодженнями в області голови та грудної клітки, які привели до розвитку комбінованого шоку та настанню смерті. Ці ушкодження заподіяні дією тупих предметів або від удару об такі, групові та індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися. Не виключено, що такими предметами могли бути деталі кузова автобусу, дорожнє покриття. Ушкодження в області голови та грудної клітини ОСОБА_6 носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень стосовно живих осіб".

Саратський районний суд Одеської області у підготовчому судовому засіданні 29.08.2019 р. встановив, що в обвинувальному акті не конкретизовано, які саме тілесні ушкодження в області голови та грудної клітини (переломи, синці, крововилив, тощо), було завдано ОСОБА_6 в результаті ДТП.

Також, в ухвалі Саратського районного суду Одеської області від 29.08.2018 р. зазначено, що окрім того, в обвинувальному акті зазначено, що "згідно з висновком експерта № 777 від 05.05.2018, у громадянина ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма в формі забою головного мозку середньої важкості, забійна рана в області правої надбрівної дуги, параорбітальна гематома справа, садна обличчя, переломи 3-6-го ребер зліва, перелом лонної кістки зліва, відривний перелом голівки правої малогомілкової кістки з крововиливом в порожнину колінного суглобу, садно передньої черевної стінки, гематома лівого стегна. Вказані ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини кузова автобуса та дорожнє покриття в умовах ДТП. Враховуючі дані медичної документації слід вважати, що ушкодження виникли незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могли бути спричинені 15.10.2017 р. Вказані ушкодження складають єдиний морфологічний комплекс, та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості".

Також, судом встановлено, що незважаючи на це, згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, лише за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. Тобто, не зазначена така кваліфікуюча ознака, як спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Окрім того в ухвалі Саратського районного суду Одеської області від 29.08.2018 р. зазначено, що всупереч вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті викладені висновки судово-медичних експертизи № 113 від 10.11.2017 року та № 777 від 05.05.2018 року; висновки експерта № 745-А від 15.12.2017 року та судової автотехнічної експертизи обставин наїзду від 15.12.2017 року (а.с.7- 8).

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України висновки експертів є процесуальними джерелами доказів в кримінальному провадженні. Згідно з положеннями КПК України докази мають надаватися суду лише на відповідній стадії судового провадження для підтвердження фактичних обставин кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті.

Таким чином, суддя ОСОБА_4 , постановляючи ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 29.08.2018 p., фактично надала оцінку доказам зазначеного кримінального провадження, висловила думку щодо встановлення процесуального статусу потерпілого, якому нанесені тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Національне законодавство встановлює таку підставу відводу, як наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості судді.

Незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя, (висновок No 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів зазначено).

Сторона захисту не стверджує, що суддя ОСОБА_4 особисто заінтересована в розгляді справи та є неупередженою. Однак, факт того, що суддя надав оцінку доказам у зазначеному кримінальному провадженні у підготовчому судовому засіданні виключає можливість в подальшому приймати участь у кримінальному провадженні. Вважає, що участь у розгляді зазначеного кримінального провадження виключає безсторонність судді ОСОБА_4 .

Незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів... Судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. (Висновок Nol (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів незмінності суддів»).

Основним завданням судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судових спорів, на основі принципів, зокрема верховенства права та рівності всіх учасників перед законом і судом.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 09.10.2008 року у справі "Абрамян проти Росії", Суд підкреслив, що у тексті підпункту «а» п. З ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. З ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Передчасне ознайомлення судом з доказами у кримінальному провадженні є порушенням Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікованої Верховною радою України 17 липня 1997 року, оскільки п. 3 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий, неупереджений та безсторонній суд.

Статтею 23 КПК України визначено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Всі вищевказані обставини призведуть до сумнівів щодо неупередженості та безсторонності при прийнятті будь-якого рішення даним складом суду, що у відповідності до ч. 4 ст. 75 КПК України, є обставиною, що виключає участь судді в даному кримінальному провадженні.

Враховуючи, що під час підготовчого судового засідання даного кримінального провадження у даному складі суду, фактично даний склад надав оцінку доказам зазначеного кримінального провадження, висловив думку щодо встановлення процесуального статусу потерпілого, якому нанесені тілесні ушкодження середньої тяжкості, що виключає безсторонність судді ОСОБА_4 , що фактично нівелює принципи безсторонності, об`єктивності та неупередженості суду до початку судового розгляду та унеможливлює призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та може в подальшому під час судового розгляду викликати сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст. 6 «Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини і громадянина» (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Фей проти Австрії» Європейського суду з прав людини вказав, що об`єктивна неупередженість суду полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Практика Європейського суду свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії»..). Об`єктивний критерій безсторонності полягає у тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність суддів (приміром, легітимність складу суду).

Другий критерій це критерій суб`єктивної безсторонності, тобто відсутність упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом, існує презумпція особистої безсторонності суддів доти, доки не доведено інше. У сторін мають бути відсутні будь - які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Також згідно практики Європейського суду з прав людини важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Таким чином, з метою виключення обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, суд вважає доцільним задовольнити заяву захисника ОСОБА_3 про відвід судді Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000840 від 15 жовтня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80 - 82, 319 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву захисника ОСОБА_3 про відвід судді Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000840 від 15 жовтня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, задовольнити.

Матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (справа № 513/627/18), передати до канцелярії Саратського районного суду Одеської області для визначення судді, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області