Провадження № 1-кс/947/6543/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000421 від 09.04.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000421, відомості про яке 09.04.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за фактом заволодіння бюджетними коштами службовими особами шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

В ході розслідування встановлено, що протягом березня 2020 року службові особи КНП «Міська клінічна інфекційна лікарня» ОМР шляхом зловживання своїм службовим становищем, з метою заволодіння бюджетними грошовими коштами, які спрямовані на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (СOVID-19) на території міста Одеси та Одеської області, уклали договори на поставку в 2020 році медичних товарів з КП «Одесафарм», які в свою чергу діючи за попередньою змовою, в порушення умов укладених договорів поставки медичних товарів, здійснили протягом 2020 року поставку медичних товарів по ціні значно завищеної порівняно з ринковими, медичних товарів, якість яких не відповідає заявленим вимогам для засобів індивідуального захисту, з ознаками кустарного виготовлення, тим самим заволоділи бюджетними коштами внаслідок невиконання умов договорів.

В подальшому, з метою виведення готівки, службові особи КП «Одесафарм» здійснювали перерахування бюджетних коштів на користь підставних осіб з числа ФОП.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в січні 2020 року до ОСОБА_5 звернувся раніше знайомий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який нібито під приводом необхідності реалізації великих партій медичних товарів та недостатнього ліміту свого ФОП, попрохав надати йому для використання свої реквізити ФОП, дані банківського рахунку, доступ до рахунків ФОП. ОСОБА_5 , не підозрюючи про дійсні наміри ОСОБА_6 , надав останньому номер банківського рахунку в ПриватБанк, пластикову картку-ключ, логін та пароль для доступу в систему «Приват24», передав печатку ФОП.

В подальшому, ОСОБА_5 стало відомо, про те, що 31.03.2020 з КП «Одесафарм» надійшли кошти в сумі 293 016 гривень, зняття коштів проводив ОСОБА_6 ; 12.05.2020 з КП «Одесафар» надійшли кошти в сумі 217 400 гривень, зняття частини коштів проводив ОСОБА_6 .. Крім того, ОСОБА_5 телефонує ОСОБА_6 та просить здійснити подальше перерахування коштів на інші рахунки.

Однак, ОСОБА_5 будь-яких довіреностей на право представляти його як ФОП не видавав, з січня 2020 року ніяких договорів, угод, платіжних документів від імені ФОП не підписував, будь-яких грошових коштів не отримував.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на грошові кошти, які знаходяться та можуть поступити на банківський рахунок « НОМЕР_1 » відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», який належить ФОП ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , та зупинити розрахункову-касові операції в видатковій частині вказаного рахунку.

Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.27 КПК України, слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом.
У зв`язку з тим, що можливий витік інформації під час відкритого розгляду клопотання або під час оприлюднення судового рішення в електронній формі, що може призвести до попередження осіб, які причетні до вчинення злочину, а також є достатні підстави вважати, що існує реальна загроза знищення, або зміни речей чи документів, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність проводити розгляд клопотання у закритому судовому засіданні та без участі власника майна.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 10 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчим суддею встановлено, що майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки грошові кошти, які містяться на рахунку, можливо були набуті кримінально протиправним шляхом.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що оскільки грошові кошти, які знаходяться на рахунку, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», можливо були одержані злочином шляхом, тому є всі підстави вважати, що перераховані грошові кошти підлягають спеціальній конфіскації, відповідно до ст. 96-2 КК України.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що існує необхідність в забезпеченні збереження речових доказів, в цілях забезпечення в подальшому спеціальної конфіскації, як заходу кримінально-правового характеру, слідчий суддя приходить до переконання, що викладеним підтверджується наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, та в цілому обґрунтованість клопотання сторони обвинувачення.

Таким чином на підставі викладеного в сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про який йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому з метою збереження речових доказів, забезпечення, в подальшому, спеціальної конфіскації, клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи те, що існує ризик використання та зникнення майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону здійснення розрахунково-касових операцій в видатковій частині рахунку, з метою запобігання вищевказаному ризику.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000421 від 09.04.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України задовольнити.

Накласти арешт на всі грошові кошти, які знаходяться та можуть поступити на банківський рахунок « НОМЕР_1 » відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», який належить ФОП ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , та зупинити розрахункову-касові операції в видатковій частині вказаного рахунку.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1