29.01.2020 363/949/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року м.Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000143 від 13.02.2019 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Старі Петрівці Вишгородського району Київської області, громадянина України, працюючого не офіційно будівником, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,

встановив :

13.02.2019 року приблизно о 12 годині 50 хвилин ОСОБА_5 перебував у приміщенні Новопетрівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини за адресою: Київська область Вишгородський район с.Нові Петрівці вул..Соборна, 78. В цей час у останнього виник прямий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 шляхом вільного доступу зайшов до кабінету під №3 Новопетрівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю можливих свідків і очевидців події, упевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він не буде викритий, усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер та ігноруючи цю обставину, підійшов до столу з якого взяв жіночу сумочку та сховав її під пахву лівої руки, таким чином таємно заволодів майном, що належить ОСОБА_6 , в якій знаходився гаманець червоного кольору з грошовими коштами в сумі 1800 гривень. В подальшому, ОСОБА_5 з метою доведення своїх злочинних дій до кінця, утримуючи при собі викрадене майно, вийшов з кабінету №3. Однак, рухаючи по коридору ОСОБА_5 був виявлений та зупинений ОСОБА_6 , після чого останньою було викликано працівників поліції, тим самим з причин, що не залежали від його волі не розпорядився вищевказаним майном. У зв`язку з цим ОСОБА_5 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не зміг завершити кримінальне правопорушення з причин, які не залежали від його волі. Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на таємне викрадення майна, яке належить ОСОБА_6 на загальну суму 2490 гривень 37 копійок.

21 лютого 2019 року між прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України та наведені обставини вчинення злочину.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди та він дав згоду на його призначення.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Захисник ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості, вказує, що така угода була укладена за його участю, добровільно.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засіданні не з`явилася, подала заяву, в якій зазначає, що не заперечує проти укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, претензій майнового характеру не має.

Заслухавши думку прокурора, який просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості, пояснення обвинуваченого, захисника, суд приходить до висновку, що угода підлягає затвердженню з наступник підстав.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

У ст.472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно з вимогами ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, оскільки останній вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Зазначене кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочину середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним.

Відповідно до ч.1 ст.475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 394, 468, 473-475 КПК України, суд,-

ухвалив :

Затвердити угоду від 21.02.2019 року між прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмирі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази, а саме: жіноча сумочка чорного кольору, в якій знаходиться жіночий гаманець червоного кольору з грошовими коштами в сумі 1800 гривень, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у потерпілої.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1