Справа № 565/2005/17
пр.№ 1-в/464/94/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2020 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього засудженого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_6 про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням в якому він просить звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання призначеного вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11.12.2017. В обґрунтування клопотання покликається на те, що вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11.12.2017 ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк на один рік та покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 09.01.2019 Кузнецовський районний суд Рівненської області задовольнив подання інспектора Володимирецького РВ філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 . Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 04.07.2019 ухвалу Кузнецовського районного суду Рівненської області від 09.01.2019 скасовано та відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_4 . Зазначає, що Рівненський апеляційний суд залишив поза увагою, що лише при наявності обвинувального вироку суду, що набрав законної сили можна стверджувати про безспірне вчинення особою конкретного злочину. За час іспитового строку ОСОБА_4 лише 02.05.2018 не з`явився на реєстрацію, за що йому винесено письмове попередження. Інших порушень в нього немає, до адміністративної відповідальності він не притягувався.

Прокурор в судовому засіданні проти клопотання заперечила, зазначила, що підстав для задоволення клопотання немає.

Представник органу пробації у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду клопотання.

Засуджений, його захисник та законний представник у судовому засіданні клопотання підтримали з підстав викладених у ньому, просили задоволити.

Суд заслухавши думку прокурора, засудженого, його представника та захисника, проаналізувавши матеріали клопотання, прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11.12.2017 року, ОСОБА_4 , визнано винуватим у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді двох років позбавлення волі. Згідно із ст.75, ст.104 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік та покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України, зокрема: повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації.

Зазначений вирок вступив в законну силу 11.01.2018 року та надійшов на виконання в Володимирецький РВ з питань пробації. Іспитовий строк по даній справі у ОСОБА_4 закінчився 11.12.2018 року.

Водночас, 23.07.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості по кримінальному провадженню №0000258, правова кваліфікація ч.2 ст.289 КК України, а 27.07.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним 23.07.2018 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Як вбачається з копії листів Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19.09.2019 та від 22.11.2019 в провадженні даного суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.289, ч.2 ст.289 КК України.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нових злочинів, вчинених під час іспитового строку, кримінальне провадження по яких на момент розгляду даного клопотання перебуває на розгляді у суді.

Відповідно до ч.1 ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Із роз`яснень п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», вбачається, що частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Системний аналіз закону та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України свідчать, що вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, а не винесення вироку, суди мають розцінювати як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання.

Вказані обставини не суперечать вимогам ст.62 Конституції України про те, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, оскільки лише у разі ухвалення обвинувального вироку за новий злочин, суд зможе призначити засудженому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 КК України, як про це зазначається в ч.3 ст.78 цього Кодексу.

На даний час кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні під час іспитового строку злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.289, ч.2 ст.289 КК України, перебуває на розгляді в Кузнецовському міському суді Рівненської області, його невинуватість вироком, який набрав законної сили, не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що до закінчення розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких він обвинувачується, та які вчинені під час іспитового строку, вирішення питання про його звільнення від призначеного покарання за вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11.12.2017 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку, є передчасним.

Відтак, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Крім того, суд зазначає, що у разі винесення судом виправдального вироку або закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.289, ч.2 ст.289 КК України, які вчинені під час іспитового строку, орган пробації, захисник може повторно звернутися до суду з відповідним поданням про звільнення засудженого від призначеного судом покарання.

На підставі ст.78 КК України та керуючись ст.ст.369-372, 392-395, 537, 539 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1