В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.02.2020 Справа №607/16505/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001657 від 4 червня 2019 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 грудня 2019 року за ч.2 ст.185, ст.69 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., яке слід виконувати самостійно від вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 грудня 2016 року яким ОСОБА_4 судимий за ч. 1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку терміном 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В :

24 травня 2019 року близько 16:41 год., у ОСОБА_3 , який перебував в приміщені магазину «Калина», що по вул. Вербицького, 46 в м. Тернополі, виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 24 травня 2019 року близько 17 год. 41 хв., перебуваючи в приміщені вищевказаного магазину «Калина», а саме на сходовій клітці між 1 та 2 поверхами, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно -небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів взяв в руки прозору скриньку для пожертв, встановлену потерпілим - фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 для збору коштів на потреби антитерористичної операції на сході України, у якій знаходились грошові кошти в сумі 200 гривень.

В подальшому, ОСОБА_3 заховав вказану скриньку під куртку, яку тримав в руках та безперешкодно покинув приміщення магазину.

Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому фізичній особі -підприємцю ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 200 гривень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав в повному обсязі.

По суті провадження повідомив, що дійсно викрав прозору пластикову скриньку із магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якій знаходились грошові кошти в сумі 200 грн. Дану скриньку забрав із другого поверху магазину, де нікого не було, після чого вийшов на вулицю. Грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

На даний час завдану потерпілому ОСОБА_6 шкоду відшкодував. У скоєному щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду повідомив, що він встановив в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » скриньку для збору пожертв для бійців АТО. В подальшому було виявлено її відсутність. При перегляді відеозапису, було встановлено, що дану скриньку викрав обвинувачений. На час викрадення скриньки обвинуваченим, у ній знаходилось двісті гривень, що попередньо бачили продавці магазину.

На даний час завдана шкода відвернута, претензії до обвинуваченого відступні. При призначенні покарання останньому, покладається на думку суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, конкретні обставини справи, те, що він раніше судимий та вчинив злочини під час іспитового строку за попереднім вироком, а тому вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі. Разом з тим, врахувавши дані про його особу, зокрема те, що він є особою молодого віку, обставин, які пом`якшують покарання, а саме те, що він повністю визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував завдану шкоду, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення йому покарання у розмірі, наближеному до мінімального.

Крім цього, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_3 раніше засуджений вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 грудня 2019 року за ч.2 ст.185, ст.69 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., яке слід виконувати самостійно від вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 грудня 2016 року яким ОСОБА_4 судимий за ч. 1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку терміном 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Зважаючи на те, що новий злочини ОСОБА_3 було вчинено до повного відбуття покарання за попереднім вироком, остаточне покарання йому слід визначити за сукупністю вироків за правилами ст.71 КК України.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Керуючись наведеним, а також ст.ст.370,373,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 грудня 2016 року у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі та повністю приєднати покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 грудня 2019 року у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. і за сукупністю вироків визначити до остаточного відбування покарання ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі та штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. слід виконувати самостійно

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1