справа №619/2338/13-к
провадження №1/619/18/20
П О С Т А Н О В А
27 березня 2020 року

Колегія Дергачівського районного суду Харківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

при секретарі судового засіданні ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

підсудного ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Дергачі

кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Комсомольске, Лозівського району, Харківської області, громадянин України, українець; раніше не судимий, освіта середньо-спеціальна, одружений, приватний підприємець, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні злочинів, передбачених за ч.2 ст. 121, ст. 118 КК України, -

встановила:
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він колишній співробітник міліції, звільнений з органів внутрішніх справ 31.12.1997 за ст. 63 п. Е «Положення про проходження служби в ОВС України» (за порушення дисципліни), що є приватним підприємцем, який займається перевезенням пасажирів на належному йому автомобілі «Фольксваген Пассат», д/н НОМЕР_1 , 17.03.2008 близько 19 години 00 хвилин, знаходячись в м Дергачі Харківської області, по мобільному телефону отримав замовлення на перевезення пасажирів з м Дергачі в п. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області. По приїзду ОСОБА_8 на місце виклику, а саме: до магазину «Ясна поляна», розташованого на вул. Петровского в м Дергачі Харківської області, в салон його автомобіля «Фольксваген Пассат», д/н НОМЕР_1 сіли раніше не знайома йому громадянин ОСОБА_9 і малознайома ОСОБА_10 , яка проживає на АДРЕСА_2 , з якою, напередодні, 13.03.2008 у ОСОБА_8 стався конфлікт.

В ході руху, ОСОБА_8 , 17.03.2008, приблизно о 19 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , між ним і пасажирами виник конфлікт, викликаний не бажанням останніх платити за проїзд, під час якого у ОСОБА_6 виник умисел спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , у зв`язку з чим він дістав свій ніж, який тримав в автомобілі для власних цілей, та діючи умисно, протиправно, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 з мотивів раптово виниклих неприязних стосунків, на підґрунті попереднього конфлікту, тримаючи ніжу правій руці навмисне завдав ним один удар в область живота, чим заподіяв ОСОБА_11 , згідно висновку судово-медичної експертизи від 07.05.2008 № 11-08 Дт, такі тілесні ушкодження:

проникаюче колото-різане поранення живота з пошкодженням підшкірно-жирової клітковини, м`язів черевної стінки, наскрізне пошкодження, великого сальника, стінки шлунка, підшлункової залози, нижньої порожнистої вени, крововилив в черевну порожнину, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

Причиною смерті ОСОБА_11 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в Дергачівської районної лікарні, куди її доставила бригада швидкої допомоги, з`явилася гостра крововтрата, що розвинулася в результаті колото-різаного поранення живота.

Органом досудового слідства умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_10 .
Крім того, приблизно о 19.35, цього ж дня, коли автомобіль ОСОБА_6 зупинився біля будинку АДРЕСА_3 , приймаючий участь у конфлікті ОСОБА_9 , який сидів поруч з ОСОБА_11 на задньому пасажирському сидінні, побачивши те, що ОСОБА_6 свариться з ОСОБА_10 та у ході вказаного конфлікту завдав їй удару в область живота, з метою припинення протиправної поведінки ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , який сидів поруч з ОСОБА_11 на задньому пасажирському сидінні, які не бажаючи платити за проїзд, з метою залякати ОСОБА_8 і позбавити його можливості застосувати будь-які фізичні дії, накинув на шию останнього брючний ремінь, утримуючи його став стискати їм шию, тим самим надав можливість ОСОБА_10 уникнути подальшого конфлікту та покинути салон автомобіля.

Чинячи опір, ОСОБА_8 , лівою рукою зірвав ремінь з шиї, а потім, побоюючись за своє життя, вважаючи, що він діє в стані необхідної оборони, захищаючись від протиправного, суспільно небезпечного посягання на своє життя з боку ОСОБА_13 , взяв в праву руку належить йому ніж і, маючи реальну можливість втекти, перевищуючи межі необхідної оборони, з метою заподіяння смерті ОСОБА_12 , наніс останньому два удари ножем в область грудної клітини, кілька ударів в область правої руки, а потім один удар в область живота, чим заподіяв ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи від 19.03.2008 № 5/09/08 Дт, такі тілесні ушкодження:

тулуба: колото-різана рана на передній поверхні живота, від якої бере початок рановий канал № 1, який пошкоджує підшкірно-жирову клітковину, м`язи черевної стінки, проникає в плевральну порожнину, утворює пошкодження печінки, де сліпо закінчується; колото-різана рана на передній поверхні грудної клітки зліва, по серединній ключичної лінії, в проекції 4-го міжребер`я, від якої бере початок рановий канал № 2 який пошкоджує підшкірно-жирову клітковину, міжреберні м`язи, білястіночну плевру, проникає в ліву плевральну порожнину, наскрізь пошкоджує верхню частку лівого, білясерцеву сумку, м`яз лівого шлуночка, проникає в порожнину лівого шлуночка, де закінчується; колото-різана рана на передній поверхні грудної клітки зліва, по середньої ключичній лінії зліва, в проекції 9-го міжребер`я, від якої бере початок рановий канал № 3 який пошкоджує підшкірно-жирову клітковину, хрящову частину 9-го ребра, плевру, проникає в плевральну порожнину, де закінчується; крововилив в ліву плевральну і черевну порожнини, крововилив в навколосерцевої сумку. Дані тілесні ушкодження є тяжкими за критерієм небезпеки для життя;

кінцівок: садно на розгинальній поверхні, в області проекції правого ліктьового суглоба; дві паралельні між собою поверхневі різані рани на розгинальній поверхні правого лучезапясного суглоба; садно на передній поверхні в області проекції правого колінного суглоба. Дані тілесні ушкодження є легкими.

Причиною смерті ОСОБА_14 , яка настала протягом декількох десятків секунд-хвилин після нанесення тілесних ушкоджень, з`явилася гостра крововтрата внаслідок трьох проникаючих колото-різаних поранень з пошкодженням життєво важливих внутрішніх органів.

Органом досудового слідства умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковані ст. 118 КК України, тобто умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.
У судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 та його адвокат ОСОБА_15 заявили клопотання про закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності для притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 121, ст. 118 КК України, т.я.

За ст. 118 КК України умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони, а також у разі перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця, - карається виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до двох років. Це є злочин невеликої тяжкості (ч 2 ст. 12 КК).

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене способом, що має характер особливого мучення, або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого або інших осіб, чи з мотивів расової, національної або релігійної нетерпимості, або вчинене на замовлення, або таке, що спричинило смерть потерпілого, - карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років. Це є тяжкий злочин (ч. 4 ст. 12 КК України).

Отже, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень невеликої тяжкості і тяжкого за своїм характером. Подія злочину відбулась 17 березня 2008 року. ОСОБА_6 раніше не судимий, а після вказаної дати інших злочинів не вчиняв, від суду і досудового слідства не ухилявся.

Як передбачено ст. 49 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із

закінченням строків давності можливо за дотриманням таких умов: (1) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до чия набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину. (2) Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. (3) Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.(4) Питання застосування давності до особи, що вчинила особливо тяжкий злочин, за який згідно із законом може бути призначено довічне позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі не може бути призначено і заміняється позбавленням волі на певний строк. (5) Давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109- 114-1, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

Як врегульовано ч.1 ст. 11-1 КПК України прокурор, а також слідчий за згодою прокурора на підставі, передбаченій частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, виносять мотивовану постанову про направлення кримінальної справи до суду для вирішення питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.2 ст. 11-1 КПК України (в ред. 1960р.) суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком (Кодекс кримінально-процесуальний, ВР УРСР, від 28.12.1960, "Кримінально-процесуальний кодекс України").

Згідно із ч.1ст. 282 КПК (в ред. 1960р.) якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підставі для закриття справи, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 статті 6 і статтями 7, 7-2, 8, 9, 10, 11 -1 цього Кодексу, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя - постановок, закриває справу.

Враховуючи, що судовий розгляд даного провадження (справи; відбуваються за процесуальними правилами КПК України в редакції від 28.12.1960 року, то його норми не вимагають згоди обвинуваченого на звільнення від кримінальної відповідальності за правилами ст. 49 КК.

Тому враховуючи зміну обвинувачення прокурором, думку потерпілих, котра висловлена ними у нотаріально посвідчених письмових заявах, де вони вважають, що ОСОБА_6 не вчиняв інкримінованих йому злочинів та відмовляються підтримувати обвинувачення проти нього, а також строк, що сплив з дати події злочину (17.03.2008) - 12 років, є підстави для закриття даної кримінальної справи за ухвалою суду на підставі ст. 49 КК, ст.ст. 11-1, 282 КПК (в ред. 1960р.).

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого та закриття кримінального провадження.

Заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов до висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.
Згідно ч.1 ст.282 КПК України якщо під час судового розгляду справи будуть встановлені підстави для закриття справи, передбачені пунктами 5,6,7,8,9,10,11 ст. 6 і ст. 7,7-2,8,9,10,11-1 КПК України в редакції 1960 року, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя постановою закриває справу.

Згідно ч.2 ст. 11-1 КПК України суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених ч.1 ст. 49 Кримінального Кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Як передбачено ст. 49 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із

закінченням строків давності можливо за дотриманням таких умов: (1) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до чия набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину. (2) Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. (3) Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст.12 КК України кваліфіковано як невеликої тяжкості за ст. 118 КК України, з дня вчинення якого минуло понад три роки, а також обвинувачується у вчиненні злочину за ч.2 ст. 121 КК України, який згідно вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, з дня вчинення якого минуло понад 10 років, та підсудний не заперечує проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Згідно із ч.1ст. 282 КПК (в ред. 1960р.) якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підставі для закриття справи, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 статті 6 і статтями 7, 7-2, 8, 9, 10, 11 -1 цього Кодексу, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя - постановок, закриває справу.

При цьому підозрюваному, обвинуваченому, підсудному, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, підсудний, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Тому враховуючи думку прокурора, думку потерпілих, яка висловлена ними у нотаріально посвідчених письмових заявах, щодо фактичного відмовлення підтримувати обвинувачення проти ОСОБА_6 , а також строк, що сплив з дати події злочину суд вважає, що наявні підстави для закриття даної кримінальної справи за ухвалою суду на підставі ст. 49 КК, ст.ст. 11-1, 282 КПК (в ред. 1960р.)

На підставі ст.49 КК України, керуючись ст.ст. 282 ч.1, ч.2 ст. 11-1, 273 КПК України, колегія -

постановила:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ст. 118 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності.

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.121, ст. 118 КК України провадженням закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3