Справа № 183/3329/17
№ 1-кп/183/191/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження №0001605 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

22.08.2015 року, приблизно 02.25 години, ОСОБА_3 перебуваючи поблизу магазину «АТБ-маркет», розташованого по вул. Гетьманській (на момент вчинення злочину вул. Радянська), 34 м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, побачив ОСОБА_5 , і в результаті словесного конфлікту з останнім, у нього виник злочинний умисел, направлений на умисне завдання удару ОСОБА_5 , реалізуючи який, в цей же день, тобто 22.08.2015, приблизно о 02.26 години, ОСОБА_3 знаходячись поблизу «АТБ-маркет», розташованого за вищевказаною адресою, діючи умисно, підійшов до ОСОБА_5 та завдав одного удару правою рукою в область щелепи останнього, завдавши ОСОБА_5 фізичного болю та не спричинивши тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю. Від надання показань відмовився, користуючись наявним у нього правом та мотивуючи тим, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєних ним злочинів. Доповнив, що з потерпілим вони помирилися і він до нього претензій не має. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обставин, обтяжуючих його покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Щире каяття ОСОБА_3 визнається обставиною, що пом`якшує його покарання.

Крім того, обвинувачений є особою, що раніше не судима, скоєний ним злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості, на обліках у лікарів не перебуває (а.п.59,60), потерпілий претензій не має та на суворому покаранні не наполягає (а.п.118), а тому суд вважає можливим призначити йому покарання у вигляді мінімального штрафу на користь держави, що буде співрозмірним та достатнім для досягнення мети покарання та виправлення засудженого. При цьому, враховуючи, що з дня вчинення ОСОБА_3 даного кримінального правопорушення пройшло більше двох років, суд вважає за необхідне звільнити його від відбуття покарання, враховуючи вимоги п.5 ст.74, п.1 ч.1 ст. 49 КК України.

До початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_5 , було подано позовну заяву про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 16 917 грн. та моральної шкоди у розмірі 35 000 грн., завданої кримінальним правопорушенням (а.п.25-28), однак в подальшому від потерпілого надійшла відмова від вказаного позову (а.п.118), а тому суд вважає за необхідне прийняти вказану відмову, враховуючи вимоги ст. 189 ЦПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 5 ст. 74, п.1 ч.1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прийняти відмову ОСОБА_5 від позовної заяви про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Копію вироку ОСОБА_3 , вручити негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1