Номер провадження: 11-кп/813/631/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 к,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 06.11.2019 року, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України,

установив

оскаржуваним вироком суду:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка м. Кишиніва, Республіки Молдови, із неповною середньою освітою, непрацююча, яка має на утриманні двох малолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима в силу ст. 89 КК України,

визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та їй призначено покарання у вигляді 1/одного/ року позбавлення волі.

На підставі ст. 75. КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання, з випробовуванням строком на 1/один/ рік.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України строком на 1 /один/ рік покладено на ОСОБА_7 , наступний обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Також вироком вирішено питання про речові докази.

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно оскаржуваного вироку, 16.10.2019 року о 13 годині 24 хвилини ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні залізничного вокзалу, який розташований за адресою: м. Одеса, Привокзальна площа, 2, помітила раніше незнайому ій ОСОБА_8 , яка перебувала у вказаному приміщенні, поряд з касою продажу квитків № 3. У цей час, у ОСОБА_7 раптово виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 4X» який при собі мала ОСОБА_8 ..

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, та вони залишаться не поміченими для оточуючих, та те, що ОСОБА_8 не звертає на неї увагу, ОСОБА_7 таємно викрала з правої кишені куртки указаної потерпілої мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 4X у корпусі срібного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 4000 гривень з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ Київстар та оператора мобільного зв`язку Інтерднестрком, що немає цінності для потерпілої.

Після чого ОСОБА_7 із місця скоєння злочину зникла, та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 4000 гривень.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 не погоджується з вироком місцевого суду та вважає його надто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного. Вважає, що даний вирок підлягає зміні на підставі наступних обставин:

-ОСОБА_7 визнала свою вину в повному обсязі, щиро розкаялась, та активно сприяла розкриттю злочину. За час проведення досудового слідства багаторазово пожалкувала про скоєне нею кримінальне правопорушення, навчена та покарана наріканням оточуючих людей.

- також зазначає, що обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не визнано.

На підставі викладеного, обвинувачена ОСОБА_7 , просить вирок Приморського районного суду м. Одеси від 06.11.2019 року, змінити та призначити покарання за скоєне нею кримінальне правопорушення у вигляді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних доходів громадян.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинуваченої, яка ; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, дослідивши матеріали судової справи, доводи апеляційної скарги обвинуваченої, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до приписів ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Мотивуючи доведеність вини обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, що їй інкримінується, суд першої інстанції послався на покази обвинуваченої ОСОБА_7 , яка свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнала повністю, щиро розкаялась та підтвердила фактичні обставини справи, наведені в обвинувальному акті.

За таких обставин, з`ясувавши, що фактичні обставини кримінального провадження учасниками судового розгляду не оспорюються, суд першої інстанції, за погодженням зі сторонами обвинувачення та захисту, у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнав за недоцільне дослідження доказів.

При цьому, суд встановив, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, правильно їх розуміють і їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченій, суд першої інстанції зазначив у вироку, що враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд першої інстанції визнав щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди утримання обвинуваченою двох малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що покарання ОСОБА_7 має бути призначено в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, із застосуванням ст..75 КК України та звільненням обвинуваченої від відбування покарання та покладанням на неї обов`язків, передбачених п.2 ч.1 ст.76 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З мотивувальної частини вироку випливає, що при призначенні покарання, суд 1-ої інстанції, на виконання вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої наявність обставин, що пом`якшують покарання.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання із випробуванням.

Суд апеляційної інстанції вважає, що міра покарання обвинуваченій обрана, відповідно до положень ст.65 КК України, правильно, тому підстав для його зміни, не знаходить.

Доводи обвинуваченої, якими вона мотивує необхідність зміни їй покарання з покарання із випробуванням на покарання у вигляді штрафу, апеляційний суд не приймає, з огляду на наступне.

Згідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на викладене та з урахуванням положень вищевказаної статті, покарання у вигляді штрафу є таким, що підлягає реальному виконанню та до такого покарання не може бути заснована дія ст. 75 КК України. Таким чином, обвинувачена просить ухвалити рішення, яким фактично погіршити її становище. При цьому, апеляційний суд зазначає, що відповідно до норм КПК України, у такому випадку необхідно постановити новий вирок, однак обвинувачена ОСОБА_7 про це у своїй апеляційній скарзі не просить.

Разом з цим, колегія суддів погоджується із думкою прокурора прокуратури Одеської області щодо необґрунтованості апеляційної скарги обвинуваченої, та враховує дані про особу обвинуваченої ОСОБА_7 , яка має неповну середню освіту, офіційно не працює, має на утриманні двох малолітній дітей.

Таким чином, на думку апеляційного суду, доводи обвинуваченої якими вона мотивує необхідність зміни призначеного їй покарання на штраф, враховані судом першої інстанції, а покарання їй призначене з урахуванням ст. 65 КК України.

Отже, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченої та зміни вироку суду першої інстанції, в частині призначення покарання немає.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду 1-ої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 06.11.2019 року, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , засудженої за ч.1 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4