ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/350/20 Справа № 694/309/19 Категорія: ст. 380 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

представника органу пробації ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.02.2020 про відмову у задоволенні клопотання начальника Звенигородського МРС філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_8 про роз`яснення вироку Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.03.2019 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст.329 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.03.2019 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 18 лютого 2019 року між прокурором відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000021. Визнано ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.329 КК України, та призначено йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 18 лютого 2019 року покарання за ч. 1 ст. 329 КК України у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю та на підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладанням обов`язку, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

06.02.2020 начальник Звенигородського МРС філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_8 повторно звернувся до Звенигородського районного суду Черкаської області з клопотанням про роз`яснення вироку Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.03.2019 року.

Клопотання мотивовано тим, що вирок суду в частині покладених обов`язків на засудженого, а також в частині додаткової міри покарання у виді заборони займати певні посади або займатися певною діяльністю є незрозумілим з огляду на те, що не зазначено, які саме посади або яким видом діяльності заборонено займатися засудженому ОСОБА_7 , та на який строк, а також в частині покладених обов`язків згідно ст.76 ч.1 КК України, що є обов`язковими.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.02.2020 відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, оскільки вирок суду є ясним, повним та за своїм змістом абсолютно зрозумілим і додатковому роз`ясненню не підлягає.

Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просив скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та ухвалити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вирок Звенигородського районного суду від 21.03.2019 в частині призначення ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю є не зрозумілим для виконання, оскільки не зазначено, які саме посади або яким видом діяльності заборонено займатися ОСОБА_7 та на який строк.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , представника органу пробації ОСОБА_8 , які під час судових дебатів не підтримали апеляційну скаргу прокурора, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Згідно з вимогами вищевказаної норми КПК України, роз`яснення судового рішення можливе у випадку, якщо воно є нечітким за змістом, містить положення, які викликають суперечки щодо його неоднакового тлумачення висновків суду і розуміння під час виконання, при цьому суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення так само, як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання начальника Звенигородського МРС філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_8 про роз`яснення вироку Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.03.2019 дані вимоги кримінального процесуального закону України були дотриманні.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 лютого 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання органу пробації про роз`яснення вироку Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.03.2019, оскільки вирок є чітким та зрозумілим. Крім того вказано, що вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.03.2019 року не оскаржувався та набрав законної сили 22.04.2019 року, а тому вирішити питання про неповне застосування ч. 1 ст.76 КК України в порядку виконання вироку неможливо, оскільки суд позбавлений можливості на даному етапі змінювати призначене покарання.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що вирок суду викладений доступно, логічно та послідовно, сформульовані судом висновки є чіткими і зрозумілими та не допускають подвійного тлумачення, у висновках містяться посилання на положення кримінального процесуального закону, яким керувався міський суд при постановленні вироку.

Крім того, як вбачається з вироку суду першої інстанції на підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 було звільнено від відбування як основного так і додаткового покарання з іспитовим строком на 1 рік, тому твердження апелянта про те, що не зрозуміло яким чином виконувати додаткове покарання є недоречним.

Колегія суддів вважає, що вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.03.2019 є чітким за змістом, не містить положень, які викликають протиріччя, та носить зрозумілий характер, а тому приходить до висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги прокурора щодо скасування ухвали Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.02.2020 про відмову в роз`ясненні судового рішення та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 лютого 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника Звенигородського МРС філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_8 про роз`яснення вироку Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.03.2019 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст.329 КК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , - без задоволення.

Головуючий :

Судді :