Справа № 747/678/19
Провадження № 1-кп/747/2/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2020 смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000305 від 08 листопада 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Талалаївка Талалаївського району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого 15.11.2018 вироком Талалаївського районного суду Чернігівської області за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин; вироком Талалаївського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 210 годин; 29 травня 2019 року Талалаївським районним судом за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Ухвалою Талалаївського районного суду від 12.09.2019 замінено суму штрафу на громадські роботи на строк 30 годин, покарання відбуте повністю.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 07.11.2019 близько 16-ї години, перебуваючи за адресою проживання по АДРЕСА_1 , в ході сварки умисно завдав своїй матері ОСОБА_4 , яка перебувала в лежачому положенні на підлозі кімнати, один удар правою ногою в область грудей та один удар правою ногою в область лівого вуха, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді синця лівої виличної ділянки та перелому 6-го ребра справа, які згідно висновку судово-медичного експерта № 281 від 15.11.2019 року відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я терміном більше 21 дня.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122 КК України визнав повністю та пояснив, що 07.11.2019 на побутовому ґрунті посварився зі своєю матір`ю ОСОБА_4 та завдав останній, яка лежала на підлозі, один удар ногою в область грудей та один удар правою ногою в область лівого вуха. Це відбулося за місцем їх проживання у АДРЕСА_1 . У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що 07 листопада 2019 року її син ОСОБА_5 прийшов додому та під час сварки ногою наніс їй тілесні ушкодження. В неї був перелом ребра та забій у області вуха. Раніше ОСОБА_5 також її бив.

Враховуючи зізнавальні свідчення обвинуваченого та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Суд встановив, що зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що своїми діями, які виразилися в умисному нанесенні 07.11.2019 ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я останньої, ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.

Призначаючи покарання суд, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно ст. 12 КК України злочин передбачений ч.1 ст.122 КК України, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого, відноситься до злочину середньої тяжкості.

Обвинувачений має не зняту та непогашену судимість за вчинення умисних злочинів, за місцем проживання, відповідно до даних Талалаївської селищної ради, характеризується посередньо, не працює, перебуває під «Д» наглядом у лікаря нарколога Талалаївської ЦРЛ.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відсутні. Оскільки у обвинувальному акті не зазначено рецидив злочину, як обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд не враховує її та не приймає до уваги при призначенні покарання.

Відповідно до висновку органу пробації, викладеного у досудовій доповіді відносно ОСОБА_5 , ймовірність вчинення ним повторного правопорушення є високою, виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, за якою кваліфіковано його дії, оскільки ОСОБА_5 повторно вчинив умисний злочин щодо своєї матері, об`єктом посягання у даних злочинах було її здоров`я, і на думку суду саме такий вид покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

У відповідності до ст. 58 Кримінального виконавчого кодексу України строк покарання у виді обмеження волі обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

З огляду на відсутність клопотання прокурора, згідно ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу суд не застосовує.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Строк відбування покарання рахувати з дня прибуття і постановлення на облік засудженого у виправному центрі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Талалаївський районний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1