ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/972/19 Номер провадження 11-кп/814/787/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000068 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 30 квітня 2020 року,

встановила:
Цією ухвалою клопотання прокурора задоволено та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Мала Перещепина Новосанжарського району Полтавської області, українцю, громадянину України, з середньою освітою, не працюючому, одруженому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , судимому,
обвинуваченому за ч.1 ст. 129, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 152 КК України,
продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 30 червня 2020 року включно.

Відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого про обрання йому більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави або домашнього арешту.

Таке рішення суд мотивував тим, що на розгляді суду перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 . Судовий розгляд кримінального провадження не завершено. При цьому суд вважає, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою задовольнити його клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді застави чи цілодобового домашнього арешту.

При цьому стверджує, що поза увагою місцевого суду залишилося те, що майже всі докази у даному провадженні досліджені, допитані всі учасники провадження, відсутні ризики, зазначені прокурором, оскільки в період часу з 21 по 30 січня 2019 року він перебував під домашнім арештом, який не порушував. А також зазначає, що він має постійне місце проживання, батьків пенсіонерів, які потребують його підтримки.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до матеріалів справи, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0000068 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 129, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 152 КК України. В ході судового розгляду 30 квітня 2020 року судом першої інстанції постановлено ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 30 червня 2020 року.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, те, що розгляд провадження на час вирішення питання не завершений.

Тому, враховуючи тяжкість злочинів, інкримінованих ОСОБА_8 один з яких є тяжким, та даних про його особу, встановлених судом першої інстанції, суд дійшов правильного висновку про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду, оскільки ОСОБА_8 , будучи неодноразово судимим за вчинення подібних злочинів, а саме: злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, а також проти власності, обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кількох умисних злочинів, у тому числі тяжкого, в даному провадженні судовий розгляд на час вирішення питання не завершено.

Окрім цього, у разі визнання обвинуваченого винуватим, йому загрожує покарання до 10 років позбавлення волі. Такі обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
При цьому, наявність постійного місця проживання та батьків пенсіонерів не є абсолютною підставою для зміни запобіжного заходу.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними.
З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 392, 405, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 30 квітня 2020 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4