УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000632 від 05.11.2019за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.3 ст.307, ч.1 ст.263КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого, погодженого прокурором про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000632 від 05.11.2019за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.3 ст.307, ч.1 ст.263КК України.

Згідно клопотання, СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.3 ст.307, ч.1 ст.263КК України.

Під час розслідування керуючись ст. 236 КПК України щодо виконання ухвал про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, з метою збереження та недопущення знищення речей і документів, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, а також фіксації вчинення кримінальних правопорушення останнім, обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування, збору доказів, які мають значення для кримінального провадження,16.12.2019 проведено обшуки за місцем проживання підозрюваних, їх родичів, транспортних засобів а також осіб, які ймовірно причетні до скоєння вказаних та аналогічних злочинів,

Так, 16.12.2019, на підставі ухвали слідчого судді Київського РС м. Одеси ОСОБА_1 від. 12.12.2019, в ході проведення обшуку приміщень, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було виявлено та вилучено зазначене у клопотанні майно.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що вище зазначені речі та документи є об`єктом кримінального правопорушення та зберігають на собі сліди кримінального правопорушення, тому мають суттєве значення для подальшого розслідування вказаного кримінального провадження, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на таке майно.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, разом з тим слідчим було подано заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, в зв`язку з відсутністю у слідчого судді анкетних відомостей такої особи, обов`язок повідомлення останнього покладався на слідчого. Так, згідно рапорту слідчого, власник майна про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, врахувавши положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з КонституцієюУкраїни та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавстваУкраїни і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальнадекларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З долучених до клопотання матеріалів вбачається наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.3 ст.307, ч.1 ст.263КК України.
Так, слідчий суддя враховує, що в результаті проведення обшуку було вилучено, зокрема, пластикові хомути, шапку з прорізами для очей та рота, наручники, електронні ваги, полімерні пакети, резиновий лоток з нашаруванням порошкоподібної речовини білого кольору, ніж з нашаруванням порошкоподібної речовини білого кольору, набої, предмет, ззовні схожий на кастет, пневматичний пістолет, рації, які слідчий суддя вважає такими, які відповідають критеріям речових доказів, оскільки такі речі могли використовуватися як засоби та знаряддя вчинення кримінально-протиправних дій, а також можуть містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин вчинення кримінально-протиправних дій. Крім того, частина такого майна потребує подальшого дослідження, а також перевірці наявності правових підстав їх перебування у володінні особи, в якої вони були вилучені.
Викладені обставини у сукупності доводять, з огляду на серйозність кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.3 ст.307, ч.1 ст.263КК України, ступінь їх суспільної небезпеки та характер, наявність правових підстав для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна в частині вищевказаного майна, в свою чергу необхідністю та завданнями арешту майна є запобігання можливого знищення та втрати вилучених речей, що суттєво ускладнить досягнення завдань кримінального провадження, та, таким чином, встановлення істини.
Слідчий суддя надає належну правову оцінку розумності та співрозмірності арешту майна, а також його наслідкам та приходить до переконання, що наявний суспільний інтерес, який полягає у запобіганні можливому вчиненні аналогічного роду протиправних дій, притягнення винних у вчиненні таких дій до встановленої законом відповідальності, суттєво перевищує обмеження прав та інтересів зацікавлених осіб, яке настане в результаті застосування арешту майна.
Між тим, в частині накладення арешту на решту вилученого майна, слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість поданого клопотання, оскільки стороною обвинувачення жодним чином не обґрунтовано, що таке майно відповідає критеріям речових доказів, а відтак стороною обвинувачення не доведено наявність необхідності в дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
На підставі викладеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.3 ст.307, ч.1 ст.263КК України, наявність правових підстав для арешту майна, оскільки наявні достатні підстави та розумні підозри вважати, що вилучені речі є доказами в рамках кримінального провадження, з метою досягнення завдань кримінального провадження, запобігання їх можливого знищення та приховання, з огляду на розумність та співрозмірність арешту майна, а також наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого, погодженого прокурором підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 132, 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000632 від 05.11.2019за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.3 ст.307, ч.1 ст.263КК України задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, що було вилучено у приміщеннях, належних ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

- 3 пластикові хомути;

- шапку з прорізями для очей та рота (балаклава);

- наручники з написом «БП 0462»;

- електронні ваги з нашаруванням речовини. На лицьові стороні наявний напис «DigitalScale». На зворотній стороні вагів наявний напис «ZBJB : 200gx 0.01g»;

- однакові прозорі полімерні пакети з зіп застібками у великій кількості;

- резиновий лоток зеленого кольору з нашаруванням порошкоподібної речовини білого кольору;

- металеву ложку з нашаруванням речовини білого кольору;

- ніж з чорною рукояткою, на якому наявне нашарування порошкоподібної речовини білого кольору;

- коробку, в якій знаходяться 10 предметів, ззовні схожих на патрони з написом ууу12ууу12;

- предмет, ззовні схожий на ніж в ножнах (чохлі), з написом на лезі «GrandWay 8Cr13MoVhigh»;

- 7 предметів, які ззовні схожі на патрони (3 з написом «7 43 S auy», 1 з написом «Д90», 2 з написом «87 539», 1 з написом «270 97»);

- наручники з написом «Вироблено в Україні»;

- предмет, ззовні схожий на кастет, вироблений з металу жовтого кольору;

- предмет, ззовні схожий на пневматичний пістолет, з написом « 16А04663 177САL 4.5mm»;

- прозорий полімерний пакет з металевими кульками, які ззовні схожі на патрони для пневматичного пістолету;

- 4 рації марки та 3 зарядки до них марки «Voyaget»;

- коробку, в якій знаходяться 10 предметів, ззовні схожих на патрони з написом «у12у12у12у12»;

- 10 предметів, ззовні схожих на патрони (8 з написом «TAKHO UKRAINE 12, 1 з написом у16у16у16у16», 1 з написом «CHEDDITE 12»);

В іншій частині клопотання відмовити.

Тимчасово вилучене майно, а саме:

- 2 манішки (жилети) яскраво помаранчевого кольору;

- паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- мобільний телефон «Самсунг Дуос», імеі НОМЕР_3 , імеі НОМЕР_4 , з сім картою «Київстар»;

- 3 гарнітури (по 1 навушнику);

- 2 протигази;

- 4 змиви на марлевих тампонах (2 на дистильовану воду, 2 на спирт);

- 2 штативи, вироблених з металу;

- 8 пластикових каністр, з залишками рідини;

- 2 скляні пляшки з написом «Хлороформ», з рідиною всередині;

- 1 скляна банка з залишками рідини;

- 1 кофемолка марки «Delonghi»;

- 3 електричні плитки;

- блендер марки «Philips»;

- 2 пластикові пляшки з рідиною;

- комбінезон (робу) синього кольору повернути особі, у якої воно було вилучено.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1