Справа № 591/981/20
Провадження № 1-кс/591/516/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 рокум. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий у кримінальному провадженні №0000647 звернувся з клопотанням, в якому просив продовжити підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 19.03.2020 року, оскільки закінчити розслідування у строк до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу немає можливості, а також на даний час існують ризики, передбачені у п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, наводив аргументи, які містяться в обґрунтуваннях поданого клопотання.

Захисники та підозрюваний просили відмовити у задоволенні клопотання та обрати інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням свободи. На обгрунтування заперечень проти клопотання органів досудового розслідування надали та озвучили в судовому засіданні письмові пояснення, до яких долучили документи на підтвердження даних про особу підозрюваного, а також числені звернення депутатів, представників організацій, батьків вихованців ОСОБА_6 з їх бажанням та можливістю взяти підозрюваного на поруки.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Матеріали клопотання підтверджують те, що слідчим управлінням ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000647, у якому ОСОБА_6 оголошено про підозру за ч.3 ст.286 КК України, а також - обрано на строк до 19.02.2020 року запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Предметом даного судового засідання є тільки клопотання слідчого, погодженого прокурором, про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, а тому, слідчий суддя компетентний в такому процесі вирішувати тільки питання, коло яких визначено ст.ст.177,178,194,199 КПК України, і не вправі вирішувати питання винуватості чи невинуватості особи, достатності і допустимості зібраних доказів.

В даному випадку, питання обґрунтованості оголошеної підозри було предметом розгляду під час обрання підозрюваному запобіжного заходу та в матеріалах клопотання міститься ухвала апеляційної інстанції, якою встановлено обґрунтованість такої підозри саме з огляду на відомості, які містяться у документах, доданих і до клопотання про продовження строку тримання під вартою (протоколах огляду місця ДТП, допиту свідків і підозрюваного). На даній стадії досудового розслідування, на переконання слідчого судді, вказані відомості є достатніми, щоб вважати, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, яке йому інкримінують органи досудового розслідування. При цьому, як зазначено вище, чинний КПК не наділяє повноваженнями слідчого суддю на даній стадії процесу на детальний аналіз доказів і вирішення питань винуватості чи невинуватості особи. Ці питання підлягають вирішенню судом під час безпосереднього розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, слідчим суддею не можуть бути оцінені докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину та її причетності чи не причетності до нього. На стадії досудового розслідування слідчий суддя може лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для повідомлення їй про підозру у вчиненні цього кримінального правопорушення, оскільки факти і інформація, на які вказують органи досудового розслідування, дають можливість йому переконатися, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Саме таке визначення оцінки доказів слідчим суддею під час досудового розслідування відповідає поняттю «обґрунтованої підозри», яке приведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно з яким обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

В даному випадку, як вже зазначено, документи кримінального провадження містять факти і інформацію, які свідчать про можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому злочину, і цього до завершення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування з проведеним усього комплексу необхідних слідчих і процесуальних дій, на даній стадії процесу достатньо, щоб говорити про обґрунтованість оголошеної підозри за ч.3 ст.286 КК України.

При цьому, звертаю увагу прокурора та слідчого у кримінальному провадженні на неухильне виконання завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України, а також необхідність дотримання принципу презумпції невинуватості особи, встановленої ст.63 Конституції України та ст.17 КПК України і, з огляду на такі вимоги, недопущення на стадії досудового розслідування висловлювань, які містяться у клопотанні, а саме: що «вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування», або, що «завершити досудове розслідування не вдалось, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, спрямованих на підтвердження висновку органу досудового розслідування щодо вчинення злочину підозрюваним».

В даному випадку, як з`ясовано в судовому засіданні, органи досудового розслідування ще не провели слідчих експериментів зі свідками, підозрюваним і не призначили автотехнічних експертиз. І саме такі обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до 19.02.2020 року, тобто, до закінчення дії ухвали про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, до клопотання додано постанову керівника місцевої прокуратури, якою строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження було продовжено до 20.03.2020 року.

Відповідно до ст.199 КПК така обставина є однією з підстав для продовження строку тримання під вартою, але не єдиною.

Зазначена стаття визначає, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжується, в разі якщо заявлені під час обрання запобіжного заходу ризики (зазначені у ст.177 КПК України) не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

В даному випадку, як вбачається з ухвали Сумського апеляційного суду від 24.01.2020 року, під час обрання запобіжного заходу було встановлено існування єдиного ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_6 перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні шляхом впливу на свідків та потерпілих. І саме з огляду на існування такого ризику, а також - наявності об`єктивної потреби та публічного інтересу ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Також в мотивувальній частині рішення Сумського апеляційного суду вказано про те, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду слідчим і прокурором не заявлявся.

Не дивлячись на це, слідчий у клопотанні, а прокурор у судовому засіданні безпідставно вказує на ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, як на такі, що не зникли. Не наведено і жодного доводу, підтвердженого належними і допустимими доказами про те, що такі ризики, як нові, з`явились вже після обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу.

З огляду на таке, вважаю, що слідчим та прокурором не доведено наявності ризиків того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду або вчинити чи продовжити кримінальне правопорушення.

А зважаючи на міцність соціальних та родинних зв`язків підозрюваного, репутацію ОСОБА_6 , відсутність відомостей про те, що особа раніше притягувалась до відповідальності, беручи до уваги те, що злочин, вчинення якого інкримінується на даний час особі, є ненавмисним, - твердження органів досудового розслідування про існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, є лише припущеннями.

Крім того, слід зазначити, що застосування запобіжного заходу це не покарання особи за вчинений злочин. Запобіжний захід повинен застосовуватись, якщо є докази того, що підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та буде намагатись незаконно впливати на потерпілих чи свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Натомість, як з`ясовано під час розгляду клопотання, ОСОБА_6 з самого першого дня досудового розслідування мав належну процесуальну поведінку та жодним чином не порушував своїх процесуальних обов`язків, навіть, перебуваючи на підставі ухвали слідчого судді під домашнім арештом.

Обрані та продемонстровані адвокатами у даному кримінальному провадженні способи захисту вживаються виключно у правовому полі, а саме: шляхом заявлення відповідних клопотань згідно ст.220 КПК України.

Жодних відомостей про те, що у незаконний спосіб, або шляхом підкупу, шантажу чи тиску сторона захисту і сам підозрюваний впливали чи впливають на свідків або потерпілих, у кримінальному провадженні немає.

Навпаки, заявленими клопотаннями про необхідність проведення слідчих та процесуальних дій вони сприяють тому, щоб завдання кримінального провадження та встановлення істини у справі відбулось без затримок. Крім того, підозрюваний вживає заходів щодо відшкодування шкоди потерпілим, які погодились на таке відшкодування на даний час.

Усі свідки станом на 22.01.2020 року вже допитані і, як зазначив прокурор в судовому засіданні, відтепер з цими свідками здійснюється проведення слідчих експериментів, метою яких є перевірка та уточнення вже наданих ними свідчень. А тому, на переконання слідчого судді, ризик впливу на свідків, які будучи попередженими про кримінальну відповідальність, зазначили відомі їм обставини, значно зменшився.

Вважаю, що враховуючи такі обставини подальше тримання ОСОБА_6 під вартою є невиправданим і забезпечення єдиного ризику, що зменшився зі спливом часу, можливе шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Тобто, клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.177,178,194, 199 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000647, - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати місце проживання за вказаною адресою у період часу з 20-00 год. до 07-00 год. наступного дня, а також покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом;

2) не відлучатися з м.Глухів без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у кримінальному провадженні №0000647.

Встановити строк дії ухвали до 19.03.2020 року включно.

Організацію виконання ухвали в частині застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на прокурора.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1