Провадження номер 1-кп/243/336/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Слов`янськ

Судова колегія Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 5 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного межах кримінального провадження, що внесено до ЄРДР за № 0000219 від 07.10. 2019 року, у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівки Донецької області, громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

що обвинувачується за ч.1 ст.258-3 КК України

Встановила:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

У судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотання про продовження строків дії запобіжного заходу, обраного стосовно ОСОБА_7 , мотивуючи це тим, що справа по суті не розглянута, строк запобіжного захожу, обраного у відношенні ОСОБА_7 , спливає 01.02.2020 року, ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на даний момент не відпали та продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, вважали доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, необґрунтованими, просили суд замінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Судова колегія вважає, що клопотання прокурора підлягають задоволенню з наступних підстав.

Обвинувачений ОСОБА_7 тримається під вартою з ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» УДПтСУ в Донецькій області. Строк тримання обвинуваченого під вартою спливає 01 02.2020 року.

Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

Судова колегія погоджується з доцільністю продовження тримання обвинуваченого під вартою, виходячи з того, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої, що з великою часткою імовірності може спонукатиме обвинуваченого до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу або його скасування.

Крім того, зі змісту обвинувального висновку вбачається, що ОСОБА_7 ознайомлений з анкетними даними свідків, а тому, він у разі перебування на свободі може впливати на останніх шляхом умовляння чи погроз з метою схилення до дачі неправдивих показань та викривлення істини по справі, спонукаючи до зміни наданих небажаних для нього свідчень.

Слід звернути увагу, що ОСОБА_7 не має постійного міста мешкання на території, що контролюється Українською владою, офіційного не працевлаштований, не одружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків, та підтверджує наявність ризиків, на які вказує прокурор.

У разі застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 392, 395 КПК України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу, обраного у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Маріупольський слідчий ізолятор » УДПтСУ в Донецькій області на строк 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали до 14.03.2020 року.

Копію ухвали направити обвинуваченому, прокурору, начальнику Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор » УДПтСУ в Донецькій області.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Повний текст ухвали виготовлений 16.01.2020 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3