Справа № 145/362/20
Провадження №1-кп/145/100/2020
ВИРОК
Іменем України

"04" червня 2020 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000213 від 28.09.2019 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, -
встановив:
ОСОБА_4 , 28.09.2019, близько 15:30 год., перебуваючи поблизу автобусної зупинки, що знаходиться по вул. Соборній в смт. Сутиски Тиврівського району, Вінницької області на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та ОСОБА_5 , з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалась особливою зухвалістю у вигляді безпричинного спричинення останньому тілесних ушкоджень, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі і поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, за відсутності небезпеки для власного життя та здоров`я, умисно, протиправно, усвідомлюючи настання негативних наслідків від своїх дій, завдав ОСОБА_5 кілька ударів кулаком правої руки в область лівої частини голови останнього, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку м`яких тканин, синця та субконюнктивального крововиливу в лівій завушній ділянці, які згідно з висновком експерта № 142 від 11.11.2019 за своїм характером належить до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, визнав фактичні обставини справи.

При цьому суд з`ясував у обвинуваченого чи правильного він розуміє зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив, що в разі апеляційного оскарження він буде позбавлений можливості оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Окрім визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 його винність у вчиненні даного кримінального правопорушення стверджується:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення 28.09.2019 року від ОСОБА_5 ;

протоколом проведення слідчого експерименту від 03.03.2020 року, під час якого ОСОБА_4 показав та розказав, як наносив удари ОСОБА_5 ;

висновком судово - медичного експерта № 142 від 11.11.2019 року, згідно якого, у ОСОБА_5 мали місце - травматичний набряк м`яких тканин, синець, та субконюнкитивальний крововилив в лівій очній ділянці, травматичний набряк та садно в лівій завушній ділянці, за своїм характером дані тілесні ушкодження належать до категорії легких тілесних ушкоджень і виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), індивідуальні та групові особливості яких не відобразились, давністю утворення можливо в термін вказаний в ухвалі про призначення експертизи- 28.09.2019 р. та показами потерпілого ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_5 показав, що 28.09.2019 р. о. 15 год. 30 хв. він їхав додому в смт.Тиврів. на автобусній зупинці в смт.Сутиски він пив каву з товаришами. ОСОБА_4 виходив з магазину і зачепив його плечем. Він ( ОСОБА_6 ) був тверезий, зробив зауваження ОСОБА_7 , запитав навіщо він його штовхнув. Він ОСОБА_4 не ображав, після цього ОСОБА_8 кулаком 2-3 удари вдарив його по обличчю, йому потемніло в очах. На лікарняному він був приблизно тиждень. Лікувався та консультувався також в приватній лікарні. Раніше з ОСОБА_4 знайомим не був. Просить суворо ОСОБА_4 не карати.

Згідно повідомлення КНП "Тиврівська центральна районна лікарня" № 1209 від 16.12.2019 ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра нарколога не перебуває.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Призначаючи покарання за вчинене, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить, що обвинувачений свою винуватість визнав повністю, раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, має малолітню дочку - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд також враховує характеристику обвинуваченого за місцем проживання.

Згідно висновку Тиврівського РВ філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області від 28.05.2020 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 є середній; ризик небезпеки для суспільства середній; виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без від відбування покарання і призначає йому покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди на суму 10000 грн. та майнової на суму 2914 грн. 70 коп.

На обґрунтування позову потерпілий в позовній заяві вказав, що йому заподіяна моральна шкода полягає в тому, що він переніс фізичні, моральні страждання, внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень були принижені його честь та людська гідність. Він змушений був не з`являтися в громадських місцях в зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, пояснювати знайомим причини їх появи.

Матеріальна шкода полягає у витратах на лікування, у втраті середнього заробітку, яка пов`язана з побутовою травмою, витратах на транспортні послуги для отримання консультацій лікарів.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 позов підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_10 позов визнав повністю.

Оскільки позов обґрунтований зібраними у справі доказами, суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону та не порушує інтереси інших осіб та його задоволити.

Керуючись ст. ст. 368, 392, 395 КПК України,

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1. 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
На відшкодування матеріальної шкоди стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2914 (дві тисячі дев`ятсот чотирнадцять) гривень 70 копійок та на відшкодування моральної шкоди 10000 (десять тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1