Єдиний унікальний номер судової справи 201/4998/20
Номер провадження 1-кп/201/1256/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2014 року за № 0003990 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2014 року за № 0003990 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання вмотивовано тим, що у провадженні СВ Соборного ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003990 від 11 листопада 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2106» д. н. з. НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_5 , яке відбулося у період часу з 21 години 10 листопада 2014 року до 06 години 11 листопада 2014 року.

При цьому, прокурор ОСОБА_4 у клопотанні посилається на те, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження вживалися заходи щодо здобуття доказів, встановлення особи, яка скоїла вищевказане кримінальне правопорушення, в тому числі, надані письмові вказівки та доручення на проведення слідчих дій. Однак, проведеними слідчими діями не встановлено осіб, причетних до вчинення даного злочину та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Як указує прокурор у клопотанні, на даний час, строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні становить понад п`яти років, тому, дане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав вищевказане клопотання, просив закрити кримінальне провадження у зв`язку з закінченням строків давності, оскільки з часу вчинення кримінального правопорушення 11 листопада 2014 року до теперішнього часу минуло понад 5 років та особа, яка вчинила злочин середньої тяжкості, невстановлена. При цьому, прокурор у підготовчому судовому засіданні надав матеріали даного кримінального провадження для дослідження.

Потерпілий ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, до суду не з`явився.

При цьому, на електронну адресу суду від потерпілого ОСОБА_5 надійшла заява про проведення розгляду клопотання за його відсутності, а тому суд вважає за можливе провести підготовче провадження без участі останнього.

Заслухавши доводи прокурора, дослідивши подане клопотання та матеріали кримінального провадження в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно вимог ч. 4 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини 1 цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

При цьому, внесення змін до КПК України, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст. 9, 25 КПК України.

Так, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Прокуратура України здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Національна поліція України служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Перелічені стислі витримки положень Конституції України та відповідних Законів України дають розуміння, що безпека людини є найвищою соціальною цінністю, яку безумовно зобов`язані забезпечувати уповноваженні на то державні інституції, зокрема в межах боротьби зі злочинністю усіма передбаченими на то заходами.

Проте, дослідженням наданих прокурором під час підготовчого провадження матеріалів кримінального провадження які містяться в одному томі на 58 аркушах встановлено, що органом досудового розслідування та прокурором, яким здійснювалося процесуальне керівництво у даному провадженні, наведені вище вимоги закону не виконані.

Так, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 за фактом незаконного заволодіння його транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 внесені 11 листопада 2014 року за номером № 0003990.

Виходячи із заяви потерпілого ОСОБА_5 та протоколу допиту належним йому автомобілем «ВАЗ 2106» заволоділи в період з 21 години 10 листопада до 06 години 11 листопада 2014 року.

При цьому, з наданих прокурором матеріалів кримінального провадження слідує, що досудове розслідування фактично тривало протягом 4 місяців з 11 листопада 2014 року і до 30 березня 2015 року, під час проведення якого, у тому числі, були встановлені особи, що вірогідно можуть бути причетні до вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , проте від останнього були відібрані лише пояснення і більш жодних слідчих (розшукових) дій із вказаними особами не проведено.

Більш того, в матеріалах кримінального провадження наявні численні клопотання до слідчого судді про тимчасовий доступ до документів, а саме, інформації, що знаходиться в операторів мобільного зв`язку, складені слідчим, погоджені із прокурором та датовані 16 грудня 2014 року, однак, чи були подані зазначені клопотання до суду залишається невідомим через відсутність у справі будь-яких відповідних документів, у тому числі, судових рішень слідчого судді за результатами їх розгляду.

При цьому, в матеріалах кримінального провадження наявна лише одна ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2015 року про надання доступу до інформації, що знаходиться в оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС», і та без виконання, адже жодні матеріали від відповідного оперативного підрозділу, якому слідчим 30 березня 2015 року доручено виконання зазначеного рішення слідчого судді, у матеріалах провадження відсутні.

У контексті наведеного, звернення прокурора до суду з клопотанням про закриття досудового розслідування кримінального провадження з підстав нібито не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, особливо з урахуванням повної бездіяльністю органу досудового розслідування за відстороненою позицією прокуратури щодо систематичного вжиття усього наявного комплексу заходів, передбачених кримінальним процесуальним законодавством, до намагання встановлення злочинця, вочевидь виглядає недоречним та спробою втягнення суду до ганебної практиці зняття з них відповідальності за бездіяльність у боротьби зі злочинністю.

Зокрема, досудове розслідування кримінального провадження із вжиттям заходів до встановлення особи, яка скоїла злочин фактично тривало протягом одного кварталу, а потім кримінальне провадження, вочевидь, було покладено на полку і там про нього забули, згадавши лише в акурат із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, тобто про необхідність розкриття злочину останні п`ять років мова і не ішла.

Крім того, хибною є мотивація прокурора про визначення ним ступеню тяжкості злочину, при тому, що особу або осіб, що скоїли злочин не встановлено, а тому кваліфікація за менш тяжким складом злочину, є попередньою та відомою у професійному колі практикою органу досудового розслідування, і само по собі, вочевидь, не може бути однозначною підставою для визначення закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Адже матеріали кримінального провадження взагалі не містять в собі будь-яких доказів, здобутих органом досудового розслідування, які б самі по собі або у комплексі спростовували вірогідну версію вчинення злочину групою осіб, що утворює тоді тяжкий склад злочину та відповідно інші строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Враховуюче вищевикладене, суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства та введена в дію 17.10.2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження № 0003990 від 11 листопада 2014 року шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чиним КПК України.

Отже, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та про повернення матеріалів кримінального провадження прокурору, для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 25, 284, 314 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2014 року за № 0003990 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відмовити.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2014 року за № 0003990 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - об 16 годині 00 хвилин 17 червня 2020 року.

Головуючий - суддя ОСОБА_1