233 № 219/4614/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2020 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за уча стю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000993 від 22.08.2014 року стосовно:

ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Армавір Краснодарського краю, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч. 4, 304 ч. 2, 209 ч. 1 КК України,

ОСОБА_17 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у радгоспі Пресновський Пресновського району Північно-Казахської області, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч. 4, 358 ч. 4 КК України,

ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Красногорівка Ясинуватського району Донецької області, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч. 4, 309 ч. 1 КК України,

ОСОБА_15 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Першотравенськ Дніпропетровської області, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України,

ОСОБА_16 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Бестях Орджонікідзевського району Якутія Саха, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України,

ОСОБА_18 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Мелекіно Першотравневого району Донецької області, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 20 березня 2020 року.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , строком на 60 днів, з підстав, викладених у письмових клопотаннях, обґрунтовуючи це тим, що ризики, які існували при обранні такого виду запобіжного заходу до теперішнього часу не зникли і продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід на більш м`який, такий як цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що зі спливом часу існуючі ризики зникли. Зазначили, що ОСОБА_13 маж можливість проживати за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , де зараз мешкають його мати, колишня дружина та син обвинувачений ОСОБА_18 , до якого в теперішній час також застосований запобіжний захіж у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_14 та його захисник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на те, що наявність перелічених прокурором ризиків жодним чином не обґрунтовано. Крім того, ОСОБА_14 моє можливість проживати за адресою: АДРЕСА_2 , його мати і дружина мають стабільний доход і зможуть його утримувати, про що раніше надавали суду заяви.

Обвинувачений ОСОБА_16 та його захисник ОСОБА_10 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, такий як, наприклад цілодобовий домашній арешт, оскільки, на їх думку, існування ризиків прокурором не доведено, обвинувачений тривалий час утримується під вартою. Зазначили, що ОСОБА_16 має можливість проживати за місцем реєстрації: АДРЕСА_3 , разом з батьками, які надавали суду заяву про те, що зобов`язуються його утримувати у випадку звільнення з-під варти.

Обвинувачений ОСОБА_15 та його захисник ОСОБА_9 при вирішенні клопотанні поклався на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_19 підтримав думку обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та їх захисників, зазначивши, що існують підстави для звільненні обвинувачених з-під варти, оскільки вони надто тривалий час тримаються під вартою без встановлення їх вини у вчиненні кримінальних правопорушень, чим порушуються їх права.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 січня 2020 року стосовно обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 20 березня 2020 року.

При вирішенні клопотань про продовження та зміну запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, а також ст. 12 Кримінального процесуального кодексу України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Суд вважає, що в теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, того, що кожний з обвинувачених - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 можуть переховуватись від суду; знищити, сховати або пошкодити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 вказаної статті Закону.
При вирішенні питання щодо запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
За вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до п. 63 рішення Європейського суду з прав людини у Справі «Доронін проти України» від 19.02.2009 року суд зауважує, що згідно з пунктом 3 статті 5 зі спливом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання такої особи під вартою. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані національними судами.

Також, в статті 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ратифікований Українською РСР 19 жовтня 1973 року) зазначено, що утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом, та їх звільнення може здійснюватися в залежності від надання гарантій явки в суд.

З Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до КПК України» вбачається, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

В пункті 63 рішення Європейського суду з прав людини від 27.11.2008 року по справі «Свершов проти України» (заява N35231/02) зазначено, що з пункту 3 статті 5 Конвенції про про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що зі спливом певного часу саме тільки подальше існування обґрунтованої підозри не може виправдовувати позбавлення свободи і що судові органи зобов`язані навести інші підстави для подовження строку тримання під вартою (див. справи "Яблонський проти Польщі" (Jablonski v. Poland), N 33492/96, п. 80, від 21 грудня 2000 року, та "І.А. проти Франції" (I.A. v. France), N 28213/95, Reports of Judgments and Decisions 1998-VII, п. 102). До того ж такі підстави мають бути чітко сформульовані в рішеннях національних судів (див. справу "Іловецький проти Польщі" (Ilowiecki v. Poland), N 27504/95, п. 61, від 4 жовтня 2001 року).

Кримінальне провадження відносно обвинувачених не знаходить свого вирішення тривалий час, а саме з серпня 2014 року, жодних рішень по суті судом не приймалось, при цьому необхідно зауважити, що кримінальне провадження більше трьох років перебувало в провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області і надійшло на розгляд до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області лише 18.06.2019 року відповідно до ухвали Донецького апеляційного суду від 12.06.2019 року про зміну підсудності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_13 був затриманий 17.04.2016 року, ОСОБА_14 06.02.2016 року, ОСОБА_15 19.02.2016 року, ОСОБА_16 25.02.2016 року, і з того часу до теперішнього дня тримаються під вартою, при цьому, розгляд справи затягується, зважаючи на її складність, багатоепізодність злочинних діянь, велику кількість учасників судового провадження.

Так, згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , обвинувачуються у вчиненні, в тому числі, особливо тяжких злочинів, які вони почали вчиняти у липні 2014 року, тобто на них розповсюджується дія Закону України від 26.11.2015 року №838-VІІІ щодо зарахування у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК України один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, і з урахуванням перерахунку фактично кожних з них тримається під вартою близько восьми років.

Судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 мають реальну можливість проживати на території Донецької області, мають родичей, які здатні їх утримувати, що підтверджується матеріалами справи.

Оцінивши в сукупності обставини, передбачені ст. 187 КПК України, враховуючи тримання під вартою обвинувачених тривалий час без вирішення справи по суті; суд дійшов висновку, що розумні строки тримання обвинувачених під вартою для забезпечення кримінального провадження спливли, усунення встановлених судом існуючих ризиків і забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , можливе й при застосуванні такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт із покладенням на кожного з них обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, суд вважає за доцільне змінити запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт без застосування електронних засобів контролю, поклавши на них, обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_15 , то слід зазначити, що ані ним, ані захисником не було заявлено клопотання про зміну застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не повідомлено адресу, де б обвинувачений міг проживати у випадку його звільнення з-під варти. Відповідно до відомостей, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а також були підтверджені самим обвинуваченим в судовому засіданні, він зареєстрований та постійно проживав до затримання за адресою: АДРЕСА_4 . В теперішній час м. Перевальськ розташоване на території, яка тимчасово не підконтрольна органам влади України, в зв`язку з чим ця адреса не може бути розглянута як місце проживання обвинуваченого у випадку його звільнення з-під варти. Інші запобіжні заходи, без постійного контролю за його поведінкою та місцезнаходженням з боку правоохоронних органів, на думку суду, не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку, в зв`язку з чим застосований до обвинуваченого ОСОБА_15 запобіжний захід необхідно продовжити ще на строк 60 днів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 199, 202, 205, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_15 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_15 строк тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 17 травня 2020 року.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 - відмовити.

Клопотання обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 та захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_13 з тримання під вартою на домашній арешт без застосування електронних засобів контролю строком до 19 травня 2020 року, звільнивши його з-під варти негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_13 такі обов`язки:

1) цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, крім випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги;

2) з`являтися за викликом суду для участі в судових засіданнях, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин - завчасно повідомити про це суд;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну.

Змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_14 з тримання під вартою на домашній арешт без застосування електронних засобів контролю строком до 19 травня 2020 року, звільнивши його з-під варти негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_14 такі обов`язки:

1) цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду, крім випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги;

2) з`являтися за викликом суду для участі в судових засіданнях, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин - завчасно повідомити про це суд;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну.

Змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_16 з тримання під вартою на домашній арешт без застосування електронних засобів контролю строком до 19 травня 2020 року, звільнивши його з під негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_16 такі обов`язки:

1) цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу суду, крім випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги;

2) з`являтися за викликом суду для участі в судових засіданнях, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин - завчасно повідомити про це суд;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну.

Виконання ухвали доручити Мангушському ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області та Мар`їнськову ВП Волноваського ВП ГУГП в Донецькій області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена учасниками процесу в частині продовження строку тримання під вартою шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3