справа № 208/3470/20
провадження № 1-кс/208/994/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_8 в межах кримінального провадження № 0001074 від 05.10.2018 року відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

встановив:
В провадження судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 надійшла заява прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_8 в межах кримінального провадження № 0001074 від 05.10.2018 року відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Заява прокурора обгрунтована тим, що 12.05.2020 року у підготовчому провадженні суддею ОСОБА_8 відмовлено у клопотанні прокурора про повернення обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

Прокурор з наведеним рішенням не погоджується, зазначає, що обвинуваченим та його захисниками приховано факт наявності у обвинуваченого статусу депутата Божедарівської селищної ради сьомого скликання, що призвело до нездійснення відносно обвинуваченого особливого порядку кримінального провадження. На думку прокурора, суддею ОСОБА_8 під час розглядуклопотання про повернення обвинувального акту не враховано, що судовий розгляд кримінального провадження, яке не було здійснено в порядку ст. 480 КПК України, призведе до унеможливлення реалізації стороною обвинувачення своїх процесуальних прав, у постановленні такого рішення вбачаються ознаки упередженості судді.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заяву підтримала з підстав, наведених у її мотивувальній частині.

Представник потерпілої юридичної особи Дніпровської міської ради, ОСОБА_4 , у судовому засіданні підтримав позицію прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 проти заяви прокурора заперечували, послались на відсутність підстав для відводу судді.

Дослідивши заяву про відвід та матеріали кримінального провадження, вислухавши прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого та його захисників, суддя приходить до висновку про необгрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З матеріалів кримінального провадження № 0001074 від 05.10.2018 року вбачається, що у провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказане кримінальне провадження передано на розгляд судді ОСОБА_8 .

У підготовчому провадженні суддею ОСОБА_8 постановлена ухвала від 12.05.2020 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про повернення обвинувального акта прокурору та призначено кримінальне провадження до судового розгляду.

Обгрунтовуючи своє рішення про відмову у поверненні прокурору обвинувального акту, суддя зазначив, що у ст. 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог, тоді як обвинувальний акт від 27.03.2019 року у кримінальному провадженні № 0001074 від 05.10.2018 року містить усі необхідні реквізити та відомості, визначені ст. 291 КПК України.

На думку судді ОСОБА_8 , невстановлення стороною обвинувачення обставин, які зумовлюють проведення особливого порядку кримінального провадження не є порушенням вичерпних, формальних вимог до обвинувального акта, визначених ст. 291 КПК України, тому процесуальне рішення, передбачене п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України судом прийняте бути не може. Крім того, кримінальний процесуальний закон не передбачає такого процесуального рішення суду, як повернення обвинувального акта прокурору для продовження досудового розслідування, яке в силу приписів ч. 1 ст. 290 КПК України вже є завершеним. Процесуальне рішення, передбачене п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, стосується саме невідповідності обвинувального акта, а не порядку проведення досудового розслідування вимогам закону.

За змістом ч. 1 - 4 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом . Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суддею ОСОБА_8 під час постановлення ухвали від 12.05.2020 року проаналізовані аргументи учасників кримінального провадженнята наведені змістовні та зрозумілі підстави прийняття рішення про необгрунтованість клопотання прокурора.

Доводи прокурора ОСОБА_3 фактично зводяться до незгоди з прийнятим судом рішенням, що не охоплюється переліком підстав для відводу судді, визначеним ст. 75 КПК України.Ухвала суду від 12.05.2020 року окремому оскарженню не підлягає та набрала законної сили.За змістом ч. 2 ст. 392 КПК України, заперечення проти такої ухвали може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті, тому викладені прокурором аргументи у заяві про відвід можуть бути прийняті до уваги лише під час апеляційного провадження.

На підставі ч. 5 ст. 9 КПК України,суддя також приймає до уваги рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 року по справі «Білуха проти України» (справа щодо гарантій розгляду справи незалежним і безстороннім судом), де, зокрема, встановлено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду. Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного. За об`єктивним критерієм слід визначити окремо чи існували переконливі факти, які б давали підстави для сумнівів у безсторонності судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обгрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це навіть зовнішні вияви можуть мати певне значення, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки здійснюватися, повинно бути також видно, що воно здійснюється». Важливим питанням є забезпечення у демократичному суспільстві довіри громадськості до суду.

Суддя не вбачає підстав ставити під сумнів об`єктивність, безсторонність та неупередженість судді ОСОБА_8 у зв`язку з прийняттям ним обгрунтованого та вмотивованого судового рішення, з яким не погоджується сторона кримінального провадження і яке може бути нею оскаржене при ухваленні судом остаточного рішення по справі, тому заява прокурора про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись викладеним та ст. 31, 35, 75, 80, 82 КПК України, суд

постановив:
У задоволенні заяви прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_10 в межах кримінального провадження № 0001074 від 05.10.2018 року відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1