Справа № 577/2809/19
Провадження № 1-кп/577/83/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

представника цивільного

позивача адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі кримінальне провадження №0000484 від 18.05.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта вища, одруженої, має на утриманні малолітню дитину, перебуває у відпусці по догляду за новонародженою дитиною, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2019 року близько 09 години 50 хв. ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21102 ЗНГ» державний номер НОМЕР_1 , виїжджала з прилеглої території будинку №26 по вул. Г.Тхора на головну дорогу вул. Г.Тхора в м. Конотоп маючи намір вчинити маневр повороту ліворуч, в бік АЗС «Сігмус».

На порушення вимог п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, перед виїздом на головну дорогу ОСОБА_5 проявила неуважність, не надала переваги в русі водію мопеда «DELTA EX50QT-B», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , що рухався по головній дорозі вул. Г.Тхора зліва направо відносно руху автомобіля та, в районі будинку №26 вказаної вулиці, здійснила зіткнення автомобіля з мопедом внаслідок чого потерпілий ОСОБА_7 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Допущені ОСОБА_5 порушення п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП і наслідками, що настали.

Отже, ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе визнала повністю та пояснила, що у вказані вище день та час керуючи автомобілем «ВАЗ 21102 ЗНГ», державний номер НОМЕР_1 , виїздила з прилеглої території будинку №26 по вул. Г.Тхора на головну дорогу вул. Г.Тхора в м. Конотоп маючи намір повернути ліворуч, в бік АЗС «Сігмус» і, не побачивши мопед під керуванням потерпілого ОСОБА_7 , скоїла зіткнення з останнім. У вчиненому кається. Щодо позову потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000 грн., то просить залишити без розгляду, оскільки має поліс цивільно-правової відповідальності, а тому наведені витрати повинна відшкодовувати страхова компанія. Крім того, зазначила, що витрати пов`язані з лікуванням потерпілого, а це майже 14000 грн., відшкодувала добровільно, згідно представлених чеків.

Потерпілий ОСОБА_7 подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує.

Представник цивільного позивача ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просить задовольнити позов про стягнення з обвинуваченої моральної шкоди в сумі 50 000 грн., оскільки, на її переконання, ця сума повністю компенсує перенесені потерпілим моральні страждання пов`язані з порушенням нормальної життєдіяльності, тривалого перебування в лікарні тощо. Щодо матеріальних збитків, то з приводу їх відшкодування ОСОБА_7 звернувся до страхової компанії, рішення якої ще не отримали. Вважає, що страхова компанія не повинна відшкодовувати моральні збитки, а тому з цього приводу звернулися саме до ОСОБА_5 . По мірі покарання покладається на розсуд суду.

Також вина ОСОБА_5 доводиться наступними доказами.

Витягом з ЄРДР від 18.05.2019 року згідно якого у цей день близько 09:50 год., на вул..Г.Тхора, біля будинку №26, в м.Конотоп, сталося зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_8 та мопедом під керуванням ОСОБА_7 внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження і був госпіталізований до Конотопської ЦРЛ.

Рапортом працівника поліції про виявлення цього кримінального правопорушення.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 18.05.2019 року, схемою ДТП та фототаблицею до нього, у якому відображено місце розташування транспортних засобів, пошкодження на них тощо.

Постановою слідчого про визнання транспортних засобів речовими доказами та ухвалами слідчого судді про накладення на них арешту.

За висновком судово-медичної експертизи № 211 від 31.05.2019 року у ОСОБА_7 на час госпіталізації у відділення мали місце патологічна рухомість лівого стегна в нижній третині, садна обох нижніх кінцівок та лівої верхньої кінцівки. На стаціонарному лікуванні знаходився КНМ КМР КМЛ з 18.05.2019 року до 20.05.2019 року з діагнозом: скалковий перелом середньої та нижньої третини лівого стегна зі зміщенням відламків. Множинні садна обох нижніх кінцівок, лівого передпліччя. По ступеню важкості садна згідно правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних пошкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень. Скалковий перелом лівого стегна не є небезпечним для життя, але потягнув за собою тривалий розлад здоров`я, тому, згідно правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних пошкоджень затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього, у якому зафіксовані пошкодження, що мали мопед та автомобіль внаслідок розглядуваної ДТП.

Протоколом слідчого експерименту проведеного з ОСОБА_9 , під час якого остання детально розповіла та показала обставини вчиненої аварії, а також схемою ДТП складеною за наслідками слідчого експерименту.

Відповідно до висновків судових авто-технічних експертиз №75 та №76 від 29.05.2019 року ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21102 ЗНГ» державний номер НОМЕР_1 , допустила порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, і введені в дію з 01.01.2002 року, а саме:

п. 10.1. - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п.10.2. - виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправочиних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Допущені ОСОБА_5 порушення п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП і наслідками, що настали.

Наведені докази повністю узгоджуються з показами обвинуваченої ОСОБА_5 , яка не заперечує своєї вини у вчиненні ДТП за обставин встановлених судом.

Переконавшись у доведеності вини у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення підсудній покарання.

Згідно зі ст.65 КК України при призначенні покарання, суд ураховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а за положеннями ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено.

До обставин пом`якшуючих покарання слід віднести щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік, вибачилась перед потерпілим, добровільно відшкодувала належно підтверджені збитки пов`язані з лікування потерпілого, має на утриманні малолітню дитину по догляду за якою перебуває у відпусці, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.

З урахуванням викладеного, вчинення злочину з необережності, висновку органу пробації за яким виправлення обвинуваченого можливо без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства, суд приходить до переконання, що відповідно скоєному буде покарання у виді мінімального штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст.286 КК України, а саме в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Процесуальні витрати відшкодовані добровільно.

Вирішуючи питання позовних вимог про стягнення з обвинуваченої на користь потерпілого 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди суд виходить із такого.

За положеннями статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Закон) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Судом встановлено, що відповідно до страхового полісу №АМ/6840188 страховиком відповідача з страховим лімітом за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю 200 000 грн., на момент вчинення ДТП, було ПрАТ «Страхова Компанія «ПРОВІДНА».

Згідно з пунктами 22.1 ст.22, 23.1 ст.23 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку.

Так, підпункт 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 вказаного Закону передбачає, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 зазначеного Закону).

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди, зокрема моральної, особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Отже, покладання обов`язку з відшкодування шкоди, до якої віднесена і моральна, у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Наведена правова позиція, яка є обов`язковою для врахування, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц.

Оскільки представник позивача ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 пояснила, що вони не зверталися з відповідною заявою до страховика про виплату страхового відшкодування (моральної шкоди) відповідно до умов договору страхування, укладеного з ОСОБА_10 , то позов про стягнення з ОСОБА_10 моральної шкоди, заподіяної потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не підлягає задоволенню.

Процесуальні витрати та витрати на лікування потерпілого у лікарні відшкодовані добровільно.

Керуючись: ст.ст. 368, 370, 371 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_5 за ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Позовні вимоги ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_5 моральної шкоди в розмірі 50000 грн. залишити без задоволення.

Речові докази автомобіль «ВАЗ 21102 ЗНГ», державний номер НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_10 , а також мопед «DELTA EX50QT-B», номерний знак НОМЕР_2 , належний ОСОБА_7 , повернути власникам, скасувавши раніше накладені арешти за ухвалами слідчого судді від 21.05.2019 року.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1