Провадження № 282/1531/19
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/668/19

І м е н е м У к р а ї н и
11.01.2020 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 282/1531/19 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Чортория Любарського району Житомирської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, розлученого, не працював, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 28.05.93 військовим судом в/ч НОМЕР_1 за ст.ст. 240 п.п "а", "в", 215-3 ч. 1, 215-3 ч. 2, 42 КК України 1960 року на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 2) 10.02.00 Любарським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 215-3 КК України 1960 року на 1 рік позбавлення волі; 3) 21.12.00 Любарським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 215-3 КК України 1960 року на 3 роки 8 місяців позбавлення волі; 4) 20.12.04 Любарським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 1, 70, 71 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі; 5) 10.11.10 Любарським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі; 6) 05.04.16 Любарським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 6 місяців арешту; 7) 12.07.18 Андрушівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 5 місяців арешту (звільнився 17.01.19 після відбуття строку покарання), на даний час у судах знаходяться обвинувальні акти за ст.ст. 185 ч. 2; 263 ч. 1; 185 ч. 2; 289 ч. 2, 185 ч. 3 КК України,

за ч. 2 ст. 289 КК України,

за участі

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

потерпілого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

14 вересня 2019 року близько 11 години ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вул. Хутірській в с. Стара Чортория Любарського району Житомирської області, помітив припаркований біля домогосподарства № 55 автомобіль марки "Fiat" моделі "Doblo", д.н.з. НОМЕР_2 , яким вирішив незаконно заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їхнього настання, ОСОБА_3 без розриву в часі, переконавшись у відсутності сторонніх осіб та власника автомобіля, які б могли перешкодити вчиненню злочину, через незамкнені дверцята даного автомобіля потрапив у салон.

Перебуваючи в салоні зазначеного автомобіля, за допомогою ключів, які знаходились в замку запалювання, ОСОБА_3 запустив двигун та поїхав з місця вчинення злочину в напрямку с. Борушківці Любарського району Житомирської області.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнається винуватим, передбачена ч. 2 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, вказав, що фактичні обставини, зазначені у обвинувальному акті, відповідають дійсності. Обвинувачений показав, що в суботу восени 2019 року, ніби 14 вересня, він вживав спиртні напої в с. Стара Чортория. Будучи п`яним, проходив повз домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 . Помітив легковий автомобіль сірого кольору, який, як він знав, належить потерпілому. Не знає чому, напевно через стан сп`яніння, вирішив поїхати на цьому автомобілі додому, хоча міг би позвати потерпілого і той би підвіз. Двері автомобіля були закриті, але не замкнені, поруч нікого не було. Він сів в автомобіль, поїхав додому, але потім вирішив продовжити випивати і поїхав в с. Борушківці, у магазин. Наміру залишити автомобіль собі, продати його він не мав, автомобіль повернув би потерпілому. По дорозі не вписався в поворот, пошкодив автомобіль. З автомобіля нічого не брав, був один. Об 11 год. 30 хв. його затримали, хоча працівники поліції написали 16 год. 30 хв. Крім того, працівники поліції забрали у нього паспорт і той зник. Розуміє, що вчинив неправильно, був би на волі, міг би допомогти потерпілому в усуненні заподіяної шкоди, просить вибачення у потерпілого, просить призначити умовну міру покарання.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що вранці 14.09.19 він був на роботі. Потрібно було забрати жінку з дому. Він подзвонив, сказав одягатися і поїхав на власному автомобілі "Фіат Добло" додому. Автомобіль він придбав по генеральній довіреності, автомобілем користувалася лише його сім`я. В дообідню пору під`їхав до свого домоволодіння АДРЕСА_2 . Чортория, автомобіль залишив на вулиці біля домоволодіння. Коли під`їжджав і залишав, нікого не бачив, ні ОСОБА_8 , ні будь-кого іншого. Будучи впевненим, що швидко повернеться і нічого не трапиться, залишив ключі у замку запалення, дверцята з приспущеним вікном. Зайшов у будинок, дружина зробила кави і сама пішла на вулицю до машини. Він в будинку був хвилин 5, максимум до 10. Вийшов, дружина стоїть, машина відсутня. Спочатку подумав, що автомобіль взяла донька, але донька також вийшла з будинку і він зрозумів, що автомобіль викрали. Він почав дзвонити знайомим, чи не бачили його авто, подзвонив у поліцію. Донька також подзвонила своєму хлопцеві, який повідомив, що бачив, як його автомобіль їхав по полю в сусіднє село Борушківці. Комбайнери, які були на полі, поїхали за його автомобілем, затримали ОСОБА_9 біля магазину в с. Борушківці. Він повідомив про це поліцію. Зі знайомим приїхав в с. Борушківці до магазину. Його автомобіль стояв біля магазину, водійські двері були відчиненими, машина була побита. В автомобілі була розлита горілка, знайшли мобільний телефон обвинуваченого. Малухіна хлопці тримали біля магазину. На місці свідки розповіли, що ОСОБА_8 приїхав на його автомобілі до магазину, в якому працює його сестра. З ключами від автомобіля зайшов до магазину, а коли йому хтось повідомив, що за ним їдуть, намагався втекти через задні двері, але його затримали. Ключі від автомобіля хлопці забрали у ОСОБА_8 , працівники поліції в подальшому йому повернули автомобіль. Ніколи дозволу керувати своїм автомобілем ОСОБА_8 він не давав. Малухін жодної копійки збитків не відшкодовував, він дізнавався і знає, що ОСОБА_8 не має за що і не буде збитки відшкодовувати, тому не бачить сенсу у поданні цивільного позову. При визначенні міри покарання обвинуваченому просить призначити позбавлення волі з реальним відбуттям для того, щоб обвинувачений не завдав шкоди і іншим людям.

Крім того, винуватість ОСОБА_3 також підтверджується:

*даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.09.19, з якого видно, що попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_5 заявив, що 14.09.19 близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_3 викрав його автомобіль "Фіат Добло", д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований біля його домогосподарства (т. 1, а.п. 7-8);

*даними протоколу огляду місця події від 14.09.19 з ілюстративною таблицею до нього, при проведенні якого поблизу місцевого магазину по вул. Михайлівській, 83 в с. Борушківці Любарського району виявлено та вилучено викрадений у потерпілого автомобіль марки "Fiat" моделі "Doblo", д.н.з. НОМЕР_2 . В ході огляду вилучено сліди папілярних узорів пальців рук, мобільний телефон "Самсунг", імеі НОМЕР_3 (т. 1, а.п. 10-16);

*даними протоколу огляду місця події від 14.09.19 з ілюстративною таблицею до нього, під час якого зафіксовано місце скоєння злочину - оглянуто ділянку місцевості біля домоволодіння № 55 по вул. Хутірській в с. Ст. Чортория Любарського району, на якій знаходився автомобіль до викрадення (т. 1, а.п. 17-21);

*даними протоколу проведення слідчого експерименту від 20.10.19 з ілюстративною таблицею до нього, під час якого свідок ОСОБА_10 розповів та на місцевості показав коли, де та як саме ОСОБА_3 приїхав до магазину в с. Борушківці, зайшов у магазин з ключами від автомобіля та повідомив, що автомобіль він щойно викрав у потерпілого. Дані протоколу про час, місце припинення злочину відповідають обставинам обвинувачення, показанням обвинуваченого, потерпілого, даним протоколу огляду місця події від 14.09.19 та іншим дослідженим доказам (т. 1, а.п. 107-111);

*даними протоколу проведення слідчого експерименту від 20.10.19 з ілюстративною таблицею до нього, під час якого свідок ОСОБА_11 розповів та на місцевості показав коли, де та як саме вони затримували ОСОБА_3 після викрадення автомобіля. Дані протоколу про час, місце припинення злочину відповідають обставинам обвинувачення, показанням обвинуваченого, потерпілого, даним протоколу огляду місця події від 14.09.19 та іншим дослідженим доказам (т. 1, а.п. 112-116);

*копією з наданої потерпілим за клопотанням захисту у судовому засіданні довіреності від 22.10.12 на передачу потерпілому майнових прав на автомобіль фургон малолітражний марки "Fiat" моделі "Doblo", д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до роздруківки тесту № 2473 від 14.09.19 при освідуванні ОСОБА_3 об 11 год. 51 хв. приладом "Drager" ARCD-0560 встановлено стан алкогольного сп`яніння обвинуваченого (2,24 ‰) (т. 1, а.п. 22).

Суд не покладає в основу вироку та визнає неналежним доказом дані висновку судової дактилоскопічної експертизи № 1/2-281 від 30.10.19 (т. 1, а.п. 38-47), оскільки жодних даних про обставини, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, висновок не містить.

За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Інших обставин орган обвинувачення не встановив та не зазначає.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 ч.ч. 3, 4 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, є злочином тяжким.

Обвинувачений раніше судимий, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, як особа, на поведінку якої неодноразово надходили скарги до виконкому сільської ради, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше неодноразово судимий, характеризується негативно, вчинив злочин через короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі та під час судових розглядів щодо нього інших проваджень, в тому числі за скоєння аналогічних злочинів, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе. І лише враховуючи визнання вини обвинуваченим, його щире каяття, повернення викраденого автомобіля потерпілому, приймаючи до уваги запропоновану учасниками міру покарання без конфіскації майна за відсутністю корисливого мотиву, суд приходить висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна з мінімальним строком, встановленим в санкції ч. 2 ст. 289 КК України. На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Обговоривши питання застосування ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд не знаходить підстав для такого звільнення, оскільки обвинуваченим в черговий раз скоєно умисний тяжкий злочин у короткий проміжок часу після відбуття попереднього покарання, що свідчить про недосягнення мети покарання, підвищену суспільну небезпечність особи, що відповідно не дозволяє зробити висновок про можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання.

Цивільний позов у провадженні не подано.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з ОСОБА_3 .

Підстав для зміни чи скасування обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи особу обвинуваченого і його процесуальну поведінку, а саме те, що ОСОБА_3 знову вчинив умисний тяжкий злочин під час судових розглядів щодо нього інших кримінальних проваджень, приймаючи до уваги призначене покарання, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років без конфіскації майна.

Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_3 обчислювати з 11 січня 2020 року.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили: автомобіль марки "Fiat" моделі "Doblo", д.н.з. НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - повернути законному володільцю ОСОБА_5 ; сліди папілярних узорів пальців рук, вилучені під час огляду місця події 14.09.19, які долучено до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження; змиви, виконані з салону автомобіля, поміщені в камеру зберігання речових доказів Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області - знищити; чохол для сидіння чорних та синіх кольорів, який поміщено в камеру зберігання речових доказів Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області повернути законному володільцю ОСОБА_5 ; мобільний телефон марки "Самсунг", імеі НОМЕР_3 з сім-картою мобільного оператора ПрАТ "Київстар" № НОМЕР_4 , повернутий відповідно до постанови слідчого 14.09.19 ОСОБА_3 повернути законному володільцю ОСОБА_3 ; футболку темного кольору, яку направлено до кімнати зберігання речових доказів Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області повернути законному володільцю ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1413 грн. 09 коп. процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні Житомирським НДЕКЦ МВС України судової дактилоскопічної експертизи (отримувач: УДКСУ у м. Житомирі (м. Житомир); банк отримувача: Казначейство України; МФО 899998; код ЗКПО: 38035726; рахунок № 311 111 150 060 02; код класифікації доходів: 24060300).

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 18.09.19 на вилучену у ОСОБА_3 футболку темного кольору - скасувати.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 залишити попередній - тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 14.09.19 до 10.01.20 з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1