БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/813/2020
Провадження №1-кп/497/74/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
на підставі угоди про визнання винуватості

10.07.2020 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Болград кримінальне провадження №0000175 від 24.06.2020року з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості від 30.06.2020 року між прокурором та обвинуваченим відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Болграда Одеської області, зі слів - з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, періодично працює у приватних осіб, не одружений, дітей не має, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст.89 КК України є особою, що не має судимості,

- який обвинувачується за ст.369 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно угоди про визнання винуватості та обвинувального акту, 24 червня 2020 року приблизно о 13 годині 15 хвилині, біля будинку №162 на вул.Училищна в м.Болград Одеської області інспектором сектору реагування патрульної поліції №4 Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_6 (який був призначений на цю посаду наказом начальника ГУНП в Одеській області №1404о/с від 01.09.2017, та який перебував з інспектором сектору реагування патрульної поліції №4 Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_7 у складі групи автопатруля на службовому транспортному засобі марки «RENAUOLТ» моделі «SANDERO» з реєстраційним номером НОМЕР_1 ), був зупинений транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «2106» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_4 через порушення ним вимоги п.п.2.3в, 2.1а, 2.4а «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Перебуваючи на узбіччі вищевказаної ділянки автодороги, у період часу, приблизно з 13 години 15 хвилини до 13 години 21 хвилини, ОСОБА_4 , під час складання інспектором поліції ОСОБА_6 відносно нього постанов про накладення адміністративних стягнень за ч.5ст.121 та ч.1ст.126 КУпАП, з метою уникнення адміністративної відповідальності, пообіцяв надати вказаному інспектору поліції, який відповідно до примітки ст.364 КК України є службовою особою, - неправомірну вигоду у виді двох купюр національної грошової одиниці номіналом 50гривень та 500гривень, - за нескладання відносно нього постанов про адміністративні правопорушення. Після роз`яснень вказаним інспектором поліції того, що вказані дії є неправомірними, ОСОБА_4 , продовжуючи злочинний умисел, з метою уникнення адміністративної відповідальності, приблизно через три хвилини після надання вищевказаної обіцянки, підійшов до службового автомобіля, умисно відкрив хвіртку з боку водія, та поклав на водійське сидіння зазначеного автомобіля вказані купюри, надавши таким шляхом службовій особі неправомірну вигоду.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.1ст.369 КК України за кваліфікуючими ознаками: надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

30.06.2020р. між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності його захисника ОСОБА_5 з іншого, було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до положень ст.472 КПК України.

Згідно вказаної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.369ч.1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків обвинуваченого щодо беззастережного визнання винуватості, а також покарання, яке має понести обвинувачений у виді штрафу в розмірі 17000 гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що добровільно визнає свою вину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення за вказаними обставинами в повному обсязі, у скоєному щиро розкаюється, усвідомив, що порушив закон, має намір більше його не порушувати, розуміє наслідки укладання угоди про визнання винуватості, яку підписав добровільно без будь-якого тиску з будь-чийого боку на нього, умови угоди йому роз`яснені і він їх розуміє, готовий оплатити штраф та процесуальні витрати.

Прокурор у судовому засіданні, надавши суду для долучення до матеріалів судової справи письмові докази, здобуті в ході досудового розслідування кримінального провадження, що були досліджені у судовому засіданні, які підтверджують наявність вини обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.1ст.369 КК України, у тому числі надав речові докази - вищевказані купюри (50грн. УК9939543 та 500грн. ЗГ8481292), просив затвердити угоду про визнання обвинуваченого його вини та призначити покарання, до якого дійшли прокурор та обвинувачений угодою у присутності захисника, речові докази - предмет правопорушення у виді вказаних двох купюр у національній грошовій одиниці номіналом 50 та 500грн. - просив конфіскувати в дохід держави.

Обвинувачений та його захисник просили затвердити угоду та не заперечували проти призначення судом узгодженого угодою покарання, не заперечували проти думки прокурора щодо конфіскації предмету правопорушення.

Вислухавши у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали, надані суду та дослідивши надані докази, суд дійшов наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.369 ч.1 КК України, - за кваліфікуючими ознаками: надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища і який, згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, потерпілий у кримінальному провадженні відсутній, діями обвинуваченого не спричинено будь-яких збитків будь-кому. При цьому обвинувачений цілком розуміє права, визначені йому ст.474п.1ч.4 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473ч.2 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Вислухавши обвинуваченого, захисника, прокурора, оцінивши надані прокурором докази, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст.369 ч.1 КК України, оскільки обвинуваченим дійсно скоєні протиправні дії за кваліфікуючими ознаками: надання службовій особі - працівнику поліції - неправомірної вигоди за невчинення цією службовою особою в інтересах його, ОСОБА_4 , дії - нескладення протоколу про адміністративне правопорушення з використанням наданої працівнику поліції влади та службового становища, та враховуючи, що вина обвинуваченого повністю підтверджена в ході судового засідання окрім пояснень самого підсудного, також наданими прокурором матеріалами і доказами, зібраними в ході досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, його суспільну небезпеку, особу винного, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, визнаючи ОСОБА_4 винним у скоєнні інкримінованого йому злочину, суд дійшов висновку, що узгоджене між обвинуваченим та прокурором в угоді покарання враховує: характер суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, те, що він вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, також враховує відсутність тяжких наслідків від скоєного.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: визнання обвинуваченим вини, активне сприяння у розкритті злочину, те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, згідно наданої прокурором характеристики позитивно характеризується з місця проживання, до кримінальної відповідальності притягується не вперше, але колишня його судимість погашена.

Обставин, що обтяжує покарання відповідно до вимог ст.67 КК України, - судом не виявлено.

Беручи до уваги наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, та, надавши оцінку усім обставинам цього кримінального провадження, враховуючи характеристику обвинуваченого за місцем проживання, відсутність тяжких наслідків від злочину, твердження обвинуваченого у суді про те, що він має самостійний дохід, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

В ході судового засідання суд переконався, що укладення угоди між обвинуваченим та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, оскільки обвинувачений підтвердив цю обставину та стверджував, що скарги на органи досудового розслідування в нього відсутні. Також судом перевірено умови угоди на відповідність вимогам КК України та інтересам суспільства і встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема, вимогам ст.65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Характер взятих обвинуваченим на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури з одного боку, та підозрюваним- з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду й міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався, не вбачається для цього підстав й наразі.

Доля речових доказів підлягає вирішенню судом відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369ч.1 КК України, ст.ст.100ч.9,122,368-371,373,374,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.06.2020 року, що укладена між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст.369 ч.1 КК України, та призначити йому покарання на підставі санкції цієї статті у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі вимог ст.100ч.9 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні - грошові кошти - дві купюри національної одиниці номіналом 50 гривень (УК9939543) та 500 гривень (ЗГ8481292), що долучені в ході судового розгляду до матеріалів судової справи - конфіскувати в дохід держави.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення та набирає законної сили по закінченню цього строку в разі, якщо він не оскаржений.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1