Справа № 754/4428/20
У Х В А Л А
Іменем України

15 квітня 2020 року м. Київ
Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва: - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: - ОСОБА_2 ,
прокурора: - ОСОБА_3 ,
підозрюваного: - ОСОБА_4 ,
захисників: - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, про зміну запобіжного заходу, -
В С Т А Н О В И В :

09.04.2020 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, про зміну запобіжного заходу.

В обґрунтування клопотання захисник вказує на те, що ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 07.03.2020 року у кримінальному провадженні № 0001666 від 06.03.2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, строком на 60 днів, до 04.05.2020 року, без альтернативи застави.
Як вказує захисник, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави вичерпали свою доцільність, зважаючи на те, що обставини справи змінились.
Так, наявність суспільно-корисних зв`язків, за відсутності ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, приховування и спотворення речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження; перешкоджання кримінальному провадження іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження того, в якому особа підозрюється, обвинувачується, очевидно вказують на можливість обрання менш суворого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який на думку захисника забезпечить інтереси кримінального провадження.
Захисник зазначає, що як установлено з матеріалів провадження, стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, які б вказували на винуватість підозрюваного у вчинення злочину, передбаченого ст. 187 КК України. ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджати кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свідченням чого є Рішення у справі «Клішин проти України» від 23.02.2013 року.
Що стосується ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення,в якому підозрюється ОСОБА_4 , то захисник вказує на те, що такий ризик не могли існувати з тих причин, що останній усвідомлює наслідки вчинення злочинів за умов, в яких він на даний час перебуває, та відсутності матеріальних і технічних засобів для цього.
Крім того, захисник зазначає, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція викладена у п. 80 Рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», а також у справі «Третьяков проти України»).
Враховуючи дані про особу підозрюваного в їх сукупності, можливо дійти висновку про недоведеність у клопотанні слідчого ризиків, передбачених п.п.1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, отже, на думку захисника, менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними у даному кримінальному провадженні, оскільки прокурор в повному обсязі не довів суду обставини, які виправдовують обмеження права на свободу.
Захисник вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.
Окрім того, захисник ОСОБА_5 вказує на те, що 06.03.2020 року ОСОБА_4 звернувся до Деснянського УПГУНП у м. Києві із заявою про нанесення йому тілесних ушкоджень та згідно витягу з ЄРДР відкрито кримінальне провадження № 0001695 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. В тому ж досудовому органі проводиться розслідування кримінального провадження № 0001666 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, про ті самі події тільки за заявою ОСОБА_8 .
Пізніше було встановлено, що 06.03.2020 року між ОСОБА_4 . ОСОБА_8 була сварка через місце в маршрутному таксі. За ОСОБА_8 вступились невідомі особи, слідство на разі їх не встановило, але є відео цих осіб, ОСОБА_4 вважає, що ці особи є колегами по роботі ОСОБА_8 , яка є старшим слідчим Броварського ГУНП у Київській області. При прийнятті заяви і кваліфікації злочину по заяві ОСОБА_4 було внесено дані в ЄРДР за ст. 125 КК України, однак при прийнятті заяви ОСОБА_8 було навмисно вказано, що ОСОБА_4 мав намір забрати її сумочку, проте з матеріалів справи видно, що останній такого наміру не мав. Більш того, в результаті бійки були нанесені тілесні ушкодження і ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , кожна із сторін вказує на те, що тілесні ушкодження отримані саме від протилежної сторони, обидва були госпіталізовані. У слідства наразі немає точних даних хто наносив удари, від яких постраждати заявники.
Захисник зазначає, що на даний час вбачається відсутність складу кримінального правопорушення та очевидні ознаки замовного кримінального переслідування ОСОБА_4 , так як обидва провадження знаходяться у одного слідчого, в обох провадження є зацікавлені працівники поліції, докази про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення є сумнівними та за своїм характером є припущеннями.
Посилаючись на викладене та положення ст.ст. 176-201 КПК України захисник ОСОБА_5 просить змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби.
Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_6 клопотання захисника ОСОБА_5 підтримали та просили задовольнити.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на його безпідставність.

Заслухавши думку учасників судового провадження, допитавши свідка ОСОБА_11 , слідчим суддею встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Як встановлено слідчим суддею, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 був застосований із урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину та даних про його особу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Як зазначено в ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє в застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Отже, під час розгляду клопотання захисника про зміну застосуваного до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій останнього, прийшов до висновку, що причетність вказаної особи до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться існуючими доказами. На даний час, обставини, які послужили підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання від вартою не відпали, в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі. Стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає його перебуванню у місці попереднього ув`язнення, доказів погіршення стану здоров`я ОСОБА_4 під час його перебування у місці попереднього ув`язнення, суду не надано.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , пояснив, що він є знайомим підозрюваного, характеризує ОСОБА_4 з позитивної сторони, зазначає, що 06.03.2020 року зустрів підозрюваного біля автобусної зупинки та побачив у нього та іншої жінки тілесні ушкодження. На його думку, ОСОБА_4 не мав наміру спричиняти жінці ушкодження та відібрати у неї речі.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що продовжують існувати ризики того, що обвинувачений спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджатиме кримінальному провадженню, а саме: ухилятиметься від забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Вказані підстави підтверджують потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою, у зв`язку з чим слідчий суддя не вбачає підстав для зміни обраного запобіжного заходу на більш м`який. Підстав для визначення розміру застави суд не вбачає, оскільки відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненому із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 201 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, про зміну запобіжного заходу, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду потягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1