Справа № 526/783/20
Провадження № 1-кп/526/141/2020
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання

21 травня 2020 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000106 від 21 лютого 2020 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

15 травня 2020 року до Гадяцького районного суду Полтавської області від Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106 від 21 лютого 2020 року відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначити справу до судового розгляду.
Інші сторони кримінального провадження, присутні під час проведення підготовчого провадження погодились з думкою прокурора.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.
Так, відповідно до вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.
Відповідно до ст.109 КК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.
Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:
1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;
2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;
3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Так, в реєстрі не зазначено всі процесуальні рішення, прийняті під час досудового розслідування ( розшук, зупинення кримінального провадження, обшук, експертизи і т.п.).
З пояснень ОСОБА_4 слідує, що він тривалий час переховувався від слідства в м. Одесі, перебуваючи в розшуку, однак і цих жодних даних у наданих документах, зокрема реєстрі, не має, що матиме істотне значення при призначенні міри покарання.
Разом з цим, відомості, зазначені в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування не відповідають один одному, а тому суд приходить до висновку, що реєстр матеріалів досудового розслідування даного кримінального провадження не відповідає вимогам, встановленим ст. 109 КПК України, а прокурором не дотримано вимоги ст. 291 КПК України, оскільки до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування, зміст якого має відповідати вимогам ст. 109 КПК України.
Також згідно ст. 56 ч. 1 п. п. 2, 13 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий повинен бути повідомлений про закінчення досудового розслідування, одержати копії процесуальних документів та письмові повідомлення, зокрема, потерпілий повинен бути поінформований про направлення обвинувального акту до суду, що свідчить про закінчення досудового розслідування кримінального провадження, однак з матеріалів, які надійшли до суду, не вбачається виконання стороною обвинувачення таких вимог кримінального процесуального закону.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Підставою повернення обвинувального акта згідно ст. 314 КПК України є невідповідність вимогам КПК України, а не лише вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до п.п.5 ч.2 ст.291 КПК України в складеному слідчим і затвердженому прокурором обвинувальному акті має міститися виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
В рішеннях Європейського суду з прав людини, яке є джерелом права в Україні, зокрема в справах "Абрамян проти Росії" від 09 жовтня 2008 року, "Матточіа проти Італії" від 25 липня 2000 року наголошено, що надання повної та детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та правову кваліфікацію є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
В обвинувальному акті зазначено, що злочин вчинено 21 лютого 2018 року, проте відомості до ЄРДР внесені лише 21.02.2020 року і з цієї дати почали проводитися процесуальні дії. Де перебувало провадження два роки чи як було виявлено через два роки за відсутності будь яких даних у реєстрі - не зрозуміло, тому дана обставина унеможливлює суд на даному етапі провадження прийти до висновку про дотримання вимог КПК, які дають можливість призначити справу до розгляду.
Також вбачається, що обвинувальний акт був складений та затверджений прокурором без врахування фактичних обставин справи, за якими було висунуто обвинувачення. Так, зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 вчинив крадіжку разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , однак даних про висунення обвинувачення двом іншим у обвинувальному акті та реєстрі не має, як немає і даних про виділення справи чи щодо ОСОБА_4 чи двох інших в окреме провадження, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 допитані в даному кримінальному провадженні як свідки. Наведене вище свідчить або ж про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_4 , оскільки йому не вмінена кваліфікуюча ознака вчинення злочину групою осіб, або ж названі особи внесені до змісту обвинувачення помилково.
Зі змісту обвинувального акту та даних реєстру прослідковується спільність дій всіх трьох осіб з відповідним розподілом ролей при вчиненні злочину, однак з невідомих причин до кримінальної відповідальності притягується лише ОСОБА_4 . При цьому, у разі непричетності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до вчинення злочину, зазначення їх прізвищ у висунутому ОСОБА_4 обвинуваченні порушує принцип презумпції невинуватості, визначений ст. 62 Конституції України та є істотним порушенням їх прав, визначених ст.1, 6,7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 11 Загальної декларації прав людини.
Враховуючи системний аналіз норм КПК України та принцип презумпції невинуватості, який закріплений у статті 62 Конституції України, статті 2 КК України, статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статті 11 Загальної декларації прав людини, суд дійшов до висновку про те, що відсутні правові підстави зазначати в обвинувальному акті осіб, які не перебувають в статусі підозрюваного чи в іншому із зазначених вище процесуальних статусів, які мають відношення до вчинення злочину, який розглядається судом. Отже посилання на конкретну фізичну особу у контексті її зв`язку зі злочином, можливе лише у випадку, коли особа перебуває у статусі підозрюваного, обвинуваченого чи засудженого.
Таким чином, формулювання обвинувачення та кваліфікація дій ОСОБА_4 у обвинувальному акті є суперечливими, тому для вирішення та оцінки виявлених судом недоліків, обвинувальний акт слід повернути прокурору.
Вказані вище недоліки обвинувального акту перешкоджають суду призначити судовий розгляд даного кримінального провадження, у зв`язку з чим він підлягає поверненню прокурору відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України для приведення його у відповідність з вимогами кримінального процесуального закону.
Керуючись ст.ст. 109, 291, 314 КПК України, суд

у х в а л и в:

- обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України - повернути прокурору Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області.
На ухвалу протягом 7 днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду.
Повний текст ухвали складено 25 травня 2020 року.

Головуюча: ОСОБА_1