Провадження № 1-в/127/244/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ «Вінницької ВК (№86)» ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання начальника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання начальника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_6 відбув 2/3 строку покарання, комісією установи 21.04.2020 року прийнято рішення про клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення засудженого. Засуджений ОСОБА_6 характеризується позитивно, довів виправлення своєю поведінкою, добросовісним відношенням до праці, а тому на підставі ст. 81 КК України має право на умовно-дострокове звільнення.

Представник ДУ «Вінницької ВК (№86)» ОСОБА_4 підтримав клопотання. Повідомив, що засуджений позитивно характеризується, порушень не допускає, працевлаштований, має ряд заохочень, а тому до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення клопотання. Зазначив, що засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. До засудженого вже було застосовано умовно дострокове звільнення, але він продовжив вчиняти нові злочини, що свідчить про його антисоціальну поведінку. Тому немає підстав для задоволення клопотання начальника установи.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання доставлений не був, оскільки не виявив бажання бути присутнім при розгляді клопотання. Надав суду заяву від 22.05.2020, згідно якої просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши та оцінивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 04.04.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Даний вирок набрав законної сили 04.05.2018 року.

Відповідно до характеристики від 25.04.2020 року, ОСОБА_6 характеризується позитивно, три рази був заохочений адміністрацією установи, працевлаштований днювальним у відділені соціально-психологічної служби. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин із персоналом установи. Дбайливо ставиться до майна установи. Відвідує заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні. Приймає участь у програмі диференційного виховного впливу «Підготовка до звільнення». Приймає участь у самодіяльних організаціях установи, а саме у бібліотечній секції.

З матеріалів особової справи ОСОБА_6 був засуджений 25.04.2000 вироком Садгірського районного суду м. Чернівці за ст. 140 ч. 3. 46, 46-1 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі та 22.06.2002 року був звільнений умовно-достроково на 4 місяці 12 днів.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_6 неодноразово судимий.

Згідно довідки завідувача медичної частини ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» від 05.05.2020 року ОСОБА_6 перебуває під диспансерним обліком з діагнозом: В 20.0 1 клінічна стадія, ЗЗТБ кат (5:1). Працездатний з певними обмеженнями.

Згідно довідки начальника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_5 від 30.04.2020 р. засуджений ОСОБА_6 за період відбування покарання на виробництві та в майстернях не працював, доходів не отримував. На особистому рахунку станом на 30.04.2020 р. коштів не має.

Згідно довідки начальника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_5 від 30.04.2020 р. засуджений ОСОБА_6 на виконанні не має виконавчих листів про стягнення боргу.

В зв`язку з наведеним, дослідивши усі дані в їх сукупності, врахувавши те, що засуджений ОСОБА_6 неодноразово судимий, був звільнений від відбування покарання умовно-достроково, тобто засуджений вже користувався своїм правом на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, але відповідних висновків для себе не зробив і продовжував свою злочинну діяльність. Дані обставини свідчить про те, що засуджений усвідомлено не бажає ставати на шлях виправлення, а тому на даний час відсутні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 .

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання начальника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: