Справа № 308/2933/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали контрольного провадження 11-кп/4806/711/20 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27. 03. 2020.
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора ОСОБА_7 про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 та продовжено строк тримання під вартою до 25. 05. 2020, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свалява, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого, обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 , ч. 4 ст. 187 КК України.
Із матеріалів контрольного провадження вбачається, що кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 31. 12. 2018 за №0004199 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, знаходиться в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.
Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції вказав, що судове провадження щодо обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України триває, підстав для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою немає, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з якими відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід - тримання під вартою, не зменшилися та не змінилися. Також суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_6 обвинувачуються у скоєнні особливо тяжких злочинів, які пов`язані із застосуванням насильства до потерпілого, спрямованого на заподіяння смерті, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавленням волі, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який є особою молодого віку, має задовільний стан здоров`я, раніше не судимий, не працюючий, не одружений і утриманців та міцних соціальних зв`язків немає, що на думку суду дає підставі вважати про існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків переховування ОСОБА_6 від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків,

-2-

вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для запобігання вказаним ризикам. При цьому судом першої інстанції враховано практику Європейського суду з прав людини, а також те, що обраний ОСОБА_6 запобіжний захід із урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості інкримінованих йому діянь, а також тяжкості покарань, які можуть бути призначені за скоєні діяння. Крім того, судом констатовано відсутність будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що обраний ОСОБА_6 захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом.
В апеляційній скарзі, поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисник адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу суду від 27. 03. 2020 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 скасувати, обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово із застосуванням електронного засобу контролю. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ухвала є незаконною, необґрунтованою і такою, що не відповідає практиці Європейського суду з прав людини, оскільки не містить жодних доказів про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, чи з`явлення нових даних, які підтверджують існування вказаних ризиків. На її думку немає жодних підстав, які б вказували на існування ризиків, які б виправдовували подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою і такі не були встановлені в судовому засіданні. При цьому судом першої інстанції проігноровано доводи сторони захисту про необхідність врахування при розгляді клопотання прокурора те, що обвинувачений ОСОБА_6 вже 15 місяців перебуває під вартою (з 31. 12. 2018) і за цей час не зафіксовано жодного зауваження щодо його поведінки, порушення ним внутрішніх правил установи виконання покарань, проявів агресії чи непокори внутрішнім правилам установи; на даний момент досудове розслідування закінчено, в судових засіданнях допитані всі свідки як сторони захисту, так і сторони обвинувачення, що в свою чергу унеможливлює будь-який вплив на свідків з боку обвинуваченого, всі зібрані слідством матеріальні докази знаходяться у сторони обвинувачення і всі необхідні експертизи проведені. Крім того захисник вважає, що судом першої інстанції проігноровано дані про особу ОСОБА_6 , який позитивно характеризується за місцем проживання, веде здоровий спосіб життя, раніше не судимий, на його утриманні знаходяться батьки похилого віку та брат - інвалід 3 групи. Також вказує на відверту упередженість та небажання сторони обвинувачення враховувати презумпцію невинуватості та розглядати інші (альтернативні) версії кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , що підтверджується численними процесуальними порушеннями вимог КПК України під час досудового розслідування. Просить врахувати відсутність у обвинуваченого ОСОБА_6 бажання уникати покладених на нього процесуальних обов`язків та його особисту зацікавленість у доведеності його невинуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України апеляційна скарга розглядається у відсутності процесуального прокурора, який належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, і неявка якого не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника адвоката ОСОБА_5 на підтримання поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали контрольного провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає до задоволення, з таких підстав.

-3-

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.
Ухвалюючи рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен з`ясувати доцільність продовження застосування запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.
Суд першої інстанції вирішуючи клопотання ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю та прокурора - про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Зі змісту ст. 199 КПК України вбачається, що слідчий суддя продовжує строк тримання під вартою за умови, що прокурор, слідчий доведуть існування заявлених ними ризиків, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; та наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

-4-

На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання як сторони захисту, так і сторони обвинувачення, суд дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою. Прокурором доведено, що заявлені ним в клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися й виправдовують подальше тримання ОСОБА_6 під вартою, натомість захисником даних, які б свідчили про відсутність цих ризиків не надано.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судом об`єктивно враховано, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , відносяться до категорії особливо тяжких, обставини вчинення цих кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , а також те, що судове провадження та судове слідство не закінчено, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може ухилятися від явки до суду та виконання процесуальних рішень, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати встановленню істини у справі, що в свою чергу свідчить і про обґрунтованість висновку суду першої інстанції про те, що встановлені при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу ризики не зменшилися і не відпали та виправдовують тримання його під вартою.
При цьому судом першої інстанції вірно констатовано, що обраний ОСОБА_6 запобіжний захід із урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості інкримінованих йому діянь, а також тяжкості можливого покарання яке йому загрожує в разі доведеності його вини, натомість обставин, які б свідчили про те, що обраний ОСОБА_6 захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, - не встановлено й стороною захисту не доведено, у зв`язку з чим, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою .
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення визначеного строку дії запобіжного заходу про тримання ОСОБА_6 під вартою. Такий висновок
-5-

колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, а викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з матеріалами та обставинами кримінального провадження.
З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є занадто суворим та не виправданим жодним аргументом сторони обвинувачення, а також про те, що жоден із передбачених ст. 177 КПК України ризиків не підтверджується об`єктивними, належними та допустимими доказами, а доводи сторони обвинувачення є тільки припущеннями, і при цьому, прокурором не наведеної жодної переконливої обставини, яка б унеможливлювала застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків суду першої інстанції про необхідність продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 про те, що в судових засіданнях допитані всі свідки як сторони захисту, так і сторони обвинувачення, є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами провадження, в тому числі журналом судового засідання від 27.03.2020, згідно якого в судовому засіданні по кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 оголошено перерву перед дослідженням речових доказів у справі.
Зазначені в апеляційній скарзі посилання сторони захисту на упередженість сторони обвинувачення, ігнорування презумпції невинуватості, небажання розглянути інші (альтернативні) версії кримінального правопорушення, а також інші численні процесуальні порушеннями вимог КПК України під час досудового розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , апеляційний суд визнає неспроможними як такі, що не підтверджені будь-якими доказами, а тому вони не впливають на висновки про необхідність продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою та виходять за межі повноважень апеляційного суду на цій стадії апеляційного розгляду.
Доводи захисника ОСОБА_5 щодо даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 також були досліджені судом при застосуванні до нього запобіжного заходу та його продовженні, оцінка їм надана судовими рішеннями.
Посилання ж на інші нові обставини, які б свідчили про те, що заявлені ризики зменшились та не виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 не містить. Натомість фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_6 умисних особливо тяжких злочинів, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, що йому загрожує у разі доведеності його вини, кількості доведених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, спростовує доводи апеляційної скарги про необґрунтоване продовження застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, апеляційний суд уважає, що ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання захисника про зміну щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт та задоволення клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 є обґрунтованою, законною, постановлена з дотриманням вимог статей 177, 178, 183 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 подана в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

-6-

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом, що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду, а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т АН О В И В:

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27. 03. 2020 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст.187 КК України - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: