Справа № 522/6736/20
Провадження №1-кп/522/1475/20
УХВАЛА
16 червня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси:
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0006439 від 05.12.2019 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, не одруженого, з середньою освітою, студент 3-го курсу Морехідного училища ім. О.І. Маринеска НУ «Одеська морська академія», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0006439 від 05.12.2019 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою суду від 28.04.2020 року обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні було призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Згідно з обвинувальним актом, 04.12.2019 року приблизно о 18:17 годині, у Приморському районі м. Одеси, у нічний час доби, в умовах увімкненого зовнішнього міського електричного освітлення, при необмеженій видимості та сухому дорожньому покритті водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «Subaru impreza, р.н. НОМЕР_1 , здійснював рух по середній смузі свого напрямку руху проїзної частини вул. Балківська з боку вул. Розкидайлівської в напрямку вул. Маловського, на якій організовано двосторонній рух по трьом смугам руху в кожному напрямку руху, які поділені роздільним газоном, в якому розміщені трамвайні полотна для двох напрямків руху; смуги попутного напрямку руху проїзної частини вул. Балківська поділені дорожньою розміткою 1.3 згідно Правил дорожнього руху України.

При під`їзді до регульованого перехрестя вул. Балківська вул. Маловського вул. Степана Олійника спуск, режим проїзду транспортних засобів, на якому на момент ДТП регулювався автоматичними світлофорами, що працювали у справному штатному режимі, водій ОСОБА_6 на дозвільний, зелений сигнал світлофору у своєму напрямку руху в`їхав на дане перехрестя для його наступного проїзду у прямому напрямку руху.

Проїжджаючи дане перехрестя водій ОСОБА_6 перестроївся в крайню ліву смугу свого напрямку руху проїзної частини вул. Балківська та продовжив прямолінійний рух, здійснюючи маневр випередження попутного для нього автомобіля марки «Фольксваген», р.н. НОМЕР_2 , що здійснював рух попереду нього по середній смузі руху проїзної частини вул. Балківська, тобто з права від автомобіля «Subaru impreza, р.н. НОМЕР_1 .

Але у вказаний час та при проїзді перехрестя автомобіль «Фольксваген Джетта», р.н. НОМЕР_2 , почав перестроюватися із середньої в крайню ліву смугу руху проїзної частини вул. Балківська, тобто у смугу руху автомобіля «Subaru impreza, р.н. НОМЕР_1 , не надаючи йому переваги в русі, чим створив водієві ОСОБА_6 небезпеку для подальшого руху.

Водій ОСОБА_6 , будучи не уважним і не слідкуючи за дорожньою обстановкою, що позбавило його можливості безпечно керувати транспортним засобом, контролювати його рух та вчасно реагувати на можливу зміну дорожньої обстановки, при виникненні небезпеки для подальшого руху яку він об`єктивно повинен був та міг оцінити у вигляді маневруючого автомобіля «Фольксваген Джетта», р.н. НОМЕР_2 , своєчасно не вжив заходів для зменшення своєї швидкості руху до зупинки транспортного засобу, прийняв не відповідні Правилам дорожнього руху України прийоми управління транспортним засобом та продовжив здійснювати маневр випередження автомобіля «Фольксваген Джетта», р.н. НОМЕР_2 , приймаючи відворот вліво по ходу свого напрямку руху та виїжджаючи за межі своєї крайньої лівої смуги руху проїзної частини вул. Балківська: в бік трамвайних рейок, що розміщені на рівні роздільного газону, що поділяє зустрічні транспортні потоки проїзної частини вул. Балківська, не переконавшись при цьому в безпеці вказаного маневру та що даний маневр не створить перешкод чи небезпеки для інших учасників дорожнього руху.

Здійснюючи рух у вказаному режимі водій ОСОБА_6 не обрав безпечної швидкості свого руху та перевищуючи максимально дозволену швидкість руху у населених пунктах 50 км/год., виїхав за межі своєї крайньої лівої смуги руху проїзної частини вул. Балківська вліво по ходу свого напрямку руху; далі виїхав у роздільну смугу, що поділяє зустрічні транспортні потоки проїзної частини вул. Балківська; переїхав бордюрний камінь, по відділяє крайню ліву смугу руху автомобіля «Subaru impreza, р.н. НОМЕР_1 , і роздільну смугу, після чого в неконтрольованому режимі виїхав за межі проїзної частини вул. Балківська вправо по ходу свого напрямку руху, де передньою правою частиною кузову автомобіля «Subaru impreza, р.н. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на перешкоду залізну опору рекламного щита (білборду).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, з якими був госпіталізований до КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» ООР.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого осколкового перелому заднього краю правої вертлюжної западини зі зміщенням уламків та заднім вивихом голівки правої стегнової кістки, забоїв та ссаден голови.

Вказані тілесні ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини салону легкового автомобіля в умовах ДТП (зіткнення автомобіля з фіксованим або стаціонарним об`єктом) 04.12.2019 року, і відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Також під час досудового розслідування встановлено, що в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Subaru impreza, р.н. НОМЕР_1 , виконуючи належним чином вимоги п. п. 12.1, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти даній події та його дії, що не відповідали вказаним вимогам пунктів Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, водій ОСОБА_6 своїми необережними діями допустив порушення вимог п. п. 2.3. (б), 10.1, 12.1, 12.3, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, які вказують на те, що:

п. 2.3. ПДР «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 10.1. ПДР «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 12.1 ПДР «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

п. 12.3. ПДР «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

п. 12.4 ПДР «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;

п. 12.9 ПДР «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 , 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил».

Дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, про що 17.03.2020 йому було повідомлено про підозру.

01.06.2020 року на адресу суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про закриття криімнального провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

У підготовчому судовому засіданні 16.06.2020 року потерпілий ОСОБА_4 також надав до суду клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням сторін та звільнення останнього від кримінальної відповідальності, зазначивши, що обвинувачений відшкодував спричинену ним шкоду у розмірі 72810,00 грн. (3000 доларів США) та вони примирились, до обвинуваченого ОСОБА_4 не має жодних претензій матеріального чи морального характеру.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що факт вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в ході досудового розслідування підтверджено зібраними стороною обвинувачення доказами. Вважає за можливе звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження відносно останнього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у підготовчому судовому засіданні, посилаючись на те, що згідно із ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду. Обвинувачений ОСОБА_6 примирився із потерпілим ОСОБА_4 , що підтверджується останнім, відшкодував збитки, тому відсутні підстави для відмови у заявленому потерпілим клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, при обставинах, що викладені в обвинувальному акті від 05.12.2019 року, розкаявся у скоєному. Клопотання потерпілого ОСОБА_4 підтримує, просить задовольнити і звільнити його від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закрити, на підставі того, що матеріальну шкоду він відшкодував та з потерпілим примирився.

При цьому, суд роз`яснив потерпілому ОСОБА_4 та обвинуваченому ОСОБА_6 наслідки закриття означеного кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що йому зрозуміло, що наслідком його примирення з обвинуваченим ОСОБА_6 є звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Щодо звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження не заперечує.

Обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що йому зрозуміло, що наслідком примирення з потерпілим є звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Щодо звільнення його від кримінальної відповідальності з цієї підстави та закриття кримінального провадження не заперечує.

Розглянувши клопотання, з`ясувавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на досудовому розслідуванні 17.03.2020 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 направлено до суду за обвинуваченням за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто за обвинуваченням у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Статтею 46 КК України встановлено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться п. п. 1, 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України… Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК… Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності)… Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості… Примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка із сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 285 КПК України).

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом… Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч. ч. 1, 4 ст. 286 КПК України).

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Пунктом 2 частини 3 статті 314 КПК України встановлено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, як закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу кримінального та кримінального процесуального законодавства, підставою для застосування ст. 46 КК України є дотримання сукупності передбачених нею умов: особа вчинила злочин вперше; це злочин невеликої тяжкості; винний примирився з потерпілим; відшкодував завдані ним збитки або усунув заподіяну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував правову кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 286 КК України, та суд, зважаючи на викладене та положення ст. 337 КПК України, вважає таку кваліфікацію вірною, тобто суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, при обставинах, наведених у обвинувальному акті від 05.12.2019 року.

Також, обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував наявності в його діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та того, що він підлягає покаранню за вчинення такого злочину.

Враховуючи положення ст. 12 КК України та санкцію ч. 1ст. 286 КК України, вчинений ОСОБА_6 злочин є злочином невеликої тяжкості.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, не відноситься до корупційних злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Також, обвинувачений ОСОБА_6 примирився з потерпілим ОСОБА_4 та відшкодував завдані ним збитки, що не заперечується потерпілим.

З урахуванням цих обставин, з огляду на клопотання потерпілого, яке підтримане обвинуваченим та прокурором, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 , якому роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати щодо закриття кримінального провадження з цієї підстави, не заперечує щодо звільнення його від кримінальної відповідальності з цієї підстави і щодо закриття кримінальної справи, вислухавши думку прокурора, а також, виходячи із сукупності всіх обставин справи: ступеню тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особи винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, примирився з потерпілим та відшкодував заподіяні останньому злочином збитки, суд вбачає наявність підстав, зазначених у ст. 46 КК України, для звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 у зв`язку примиренням винного з потерпілим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання потерпілого ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню.

Необхідності в застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Тому, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 від 27.12.2019 року на автомобіль марки «SUBARU IMPREZA», номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , необхідно скасувати.

Речовий доказ у провадженні: автомобіль марки «SUBARU IMPREZA», номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , суд вважає за необхідне повернути власнику.

При цьому, речовий доказ: DVD-R диск марки Verbatim, об`ємом 4,7 GB, серійний номер №ZE6271-DVR-J47F4, знищити.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат належать, в тому числі, витрати, пов`язані із залученням експертів.

Витрати на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи автомобіля, судової авто-технічної експертизи технічного стану автомобіля та судової авто-технічної експертизи за обставинами ДТП уцьому кримінальному провадженні становлять 7191,36 гривень (сім тисяч сто дев`яносто одна грн. 36 коп.).

Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 126 КПК України).

Понесені процесуальні витрати на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи автомобіля, судової авто-технічної експертизи технічного стану автомобіля та судової авто-технічної експертизи за обставинами ДТПу сумі 7191,36 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись ст. 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0006439 від 05.12.2019 року за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України.
Кримінальне провадження №0006439 від 05.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 від 27.12.2019 року на автомобіль марки «SUBARU IMPREZA», номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , скасувати.

Речовий доказ у провадженні: автомобіль марки «SUBARU IMPREZA», номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , повернути власнику.

Речовий доказ: DVD-R диск марки Verbatim, об`ємом 4,7 GB, серійний номер №ZE6271-DVR-J47F4, знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП, на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз на загальну суму 7191,36 гривень (сім тисяч сто дев`яносто одна грн. 36 коп.), з яких:
- витрати на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи автомобіля становлять 1307,52 грн. (одна тисяча триста сім грн. 52 коп.);
- витрати на проведення судової авто-технічної експертизи технічного стану автомобіля становлять 3922,56 грн. (три тисячі дев`ятсот двадцять дві грн. 56 коп.);
- витрати на проведення судової авто-технічної експертизи за обставинами ДТП становлять 1961,28 грн. (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна грн. 28 коп.).
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси, протягом 7 днів з моменту її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено 19.06.2020 року о 12 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1