Справа № 991/2645/20
Провадження1-кс/991/2756/20
26 травня 2020 року м.Київ
ВСТАНОВИВ:
У судовому засіданні в режимі відеоконфернції ОСОБА_3 заяву підтримав, додатково зазначив, що слідча суддя порушила його права, не викликала у судове засідання, не встановила у судовому засіданні його статус, ухвалила рішення з порушенням норм процесуального права, не дотрималась повноти дослідження всіх обставин скарги.
Слідча суддя у судове засідання не з`явилася.
Неявка учасника не перешкоджає розгляду заяви про відвід.
Положеннями ст. 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.
У своїй заяві, ОСОБА_3 посилається, як підставу відводу на такі обставини:
1.особиста зацікавленість судді та дія в інтересах САП і НАБУ, змова з НАБУ та САП для полегшення їхньої роботи;
2.порушення вимог про авторозподіл при розгляді скарги;
3.істотне порушення норм КПК України;
4.порушення присяги судді через обмеження доступу до правосуддя;
Розглядаючи заяву про відвід, слідчий суддя враховує положення п. 4-5 ч. 1 ст. 75 КПК України, яка пов`язана із наявністю інших обставин, які викликають сумнів у її неупередженості та порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України, порядку визначення слідчого судді для розгляду справи.
Вивчаючи зазначену підставу, слідчий суддя, враховує вимоги національного законодавства та практику ЄСПЛ.
Так, у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року у п. 66 Європейський Суд з прав людини нагадав, що «безсторонність», в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.
Щодо першого критерію, ОСОБА_3 не навів доказу, що суддя ОСОБА_4 будь-яким чином своєю поведінкою виразила свою прихильність чи упередженість до учасників провадження. Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що він не вказує, що існує прихильність до іншої сторони, детективів або прокурорів, проте слідча суддя навмисно повертала скарги, щоб особисто їх не розглядати та щоб не навантажити САП і НАБУ у разі задоволення значної кількості скарг. Слідчий суддя звертає увагу, що ОСОБА_3 лише вказує, що дії, які вчинила слідча суддя - суперечать нормам КПК України та Конституції України, звертає увагу на особисту зацікавленість, а саме, щоб не розглядати велику кількість скарг, які були подані ОСОБА_3 та не навантажувати САП і НАБУ, проте не наводить доказів такої зацікавленості та змови із НАБУ та САП.
Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що відсутній суб`єктивний критерій, що використовується при визначенні «безсторонності».
При дослідженні об`єктивного критерію, має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Досліджуючи заяву про відвід та додані до них документи, суд не може визначити будь-які фактори, що можуть бути перевірені у тому числі щодо особистої зацікавленості слідчої судді ОСОБА_4 . Єдиним посиланням у заяві, яке необхідно дослідити, це те, що слідча суддя порушила право доступу до правосуддя, оскільки ухвалила рішення, якою фактично відмовила у розгляді скарги та вчинила дії спрямовані на порушення норм КПК України (306, 309, 311, 409, 408, 411, 412 КПК України), а саме ст. 306 КПК України, відмову у виклику заявника, розгляд скарги без заявника, відмову у перевірки статусу ОСОБА_3 . Однак суд звертає увагу, що підставами відводу є сумніви щодо неупередженості, а не ухвалені процесуальні рішення, бездіяльність та недотримання відповідних процесуальних норм на які посилається заявник. Слідчий суддя, який розглядає підстави відводу не уповноважений надавати оцінку ухваленим рішенням, дотриманням норм КПК України та Конституції України, на які посилається заявник. Слідчий суддя звертає увагу, що законність актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Крім того, посилання заявника про обмеження права доступу до правосуддя та порушення присяги суддею, також обумовлено ухваленим рішенням і не може бути підставою для відводу у розумінні ст. 75 КПК України. Заявник не зазначив у чому виявилося порушення ст. 75 КПК України, які можна було б перевірити при розгляді заяви про відвід у контексті п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України та конкретні факти, які б свідчили про упереджене ставлення. Всі обґрунтування зводяться до того, що сумніви в неупередженості слідчої судді обумовлені порушеннями процесуальних норм та Конституції України про які зазначив заявник та небажанням судді розглядати скарги.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що недовіра до слідчої судді ОСОБА_4 викликана, саме її діями пов`язаними з поверненням скарги ОСОБА_3 .
За таких обставин слідчий суддя не може прийти до висновку, що у діях судді ОСОБА_4 наявний об`єктивний критерій при визначенні «безсторонності».
Від керівника апарату Вищого антикорупційного суду надійшли пояснення у яких зазначено, що Вищий антикорупційний суд при здійсненні автоматизованого розподілу справ керується Кримінальним процесуальним кодексом України, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010 (зі змінами та доповненнями в редакції від 15.09.2016 року, далі - Положення) та Засадами використання автоматизованої системи документообігу Вищого антикорупційного суду, затвердженими рішенням зборів суддів Вищого антикорупційного суду № 4 від 03.09.2019 (зі змінами, далі - Засади).
Відповідно до п.п. 2.3.45 пункту 2.3 розділу ІІ Положення, клопотання та скарги по одному кримінальному провадженню передаються раніше визначеному слідчому судді, якщо інший порядок не визначений зборами суддів.
Крім цього, п.п. 12.7 п. 12 Засад передбачено передачу заяв, клопотань, скарг по одному кримінальному провадженню раніше визначеному слідчому судді.
Дослідивши матеріали заяви, керуючись ст. 35 КПК України, п.п. 2.3.45 пункту 2.3 розділу ІІ Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010 (зі змінами та доповненнями в редакції від 15.09.2016 року) (Клопотання та скарги по одному кримінальному провадженню передаються раніше визначеному слідчому судді);п.п. 12.7 п. 12 Засад використання автоматизованої системи документообігу Вищого антикорупційного суду, затвердженими рішенням зборів суддів Вищого антикорупційного суду № 4 від 03.09.2019 (зі змінами), де закріплено, що Передача судової справи раніше визначеному судді, колегії суддів, проводиться шляхом автоматизованого розподілу заяв клопотань, скарг по одному кримінальному провадженню …. Запровадити принцип застосування розподілу раніше визначеному слідчому судді таким чином: раніше визначений суддя обирається за принципом хронології (перший слідчий суддя, на якого було розподілене кримінальне провадження, за номером і датою реєстрації такого провадження), слідчий суддя прийшов до висновку, що відсутні підстави для відводу в порядку п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України, оскільки порушень авторозподілу слідчим суддею не було встановлено.
Таким чином, передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України підстав, за яких слідча суддя ОСОБА_4 не може брати участь у розгляді скарги ОСОБА_3 на бездіяльність процесуального керівника САП не встановлено.
Отже, посилання ОСОБА_3 на наявність підстав для відводу слідчої судді є необґрунтованими.
З огляду на зазначене, керуючись ст.ст. 75, 76, 81 309, КПК України, суд, -
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1