Справа № 754/9675/19 Головуючий у 1інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1256/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
У Х В А Л А
іменем України
02 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконфереції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 12.12.2019 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Скадовськ Херсонської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.09.1999 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 299-6, ч. 1 ст. 229-1 КК України (в редакції 1960 року), на підставі ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 06.12.2000 року Скадовським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141 КК України (в редакції 1960 року), на підставі ст. 42 КК України в редакції 1960 року) до покарання у виді 4 років позбавлення волі; 17.08.2006 року Скадовським районним судом Херсонської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 09.07.2010 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки 6 місяців; 17.12.2012 року Оболонським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 20.04.2016 року Деснянським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 31.07.2012 року остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; 12.06.2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 27.12.2018 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту; 03.07.2019 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 09.09.2019 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Вироком Київського апеляційного суду від 27.11.2019 року вирок Дарницького районного суду м. Києва в частині призначеного покарання скасовано та призначено ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,
визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Київського апеляційного суду від 27.11.2019 року та остаточно ОСОБА_7 призначено покарання за сукупністю вироків у виді 3-х років 7 місяців позбавлення волі.
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 05.03.2019 року приблизно о 12 год. 10 хв. ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 65, побачив в кишені пальто ОСОБА_9 мобільний телефон марки «SamsungGalaxy А6+», після чого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, наблизився до ОСОБА_9 впевнившись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії є таємними для оточуючих та потерпілої, ОСОБА_7 рукою витягнув з кишені пальто ОСОБА_9 мобільний телефон марки «SamsungGalaxy А6+» ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , вартістю 4363 грн. 33 коп., у якому була одна сім-карта мобільного оператора «Київстар», яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, без залишку коштів на рахунку, тим самим, повторно, таємно викрав чуже майно в сумі 4363 грн. 33 коп., що належить ОСОБА_9 . У подальшому, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а повторно викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 4363 грн. 33 коп.
Не погоджуючись з вироком суду, прокурор Київської місцевої прокуратури № 3 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів частково приєднати до покарання, призначеного за даним вироком, невідбуте покарання за вироком Київського апеляційного суду від 27.11.2019 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі, в решті вирок залишити без змін. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції застосував закон, який не підлягає застосуванню, а саме положення ст. 71 КК України. Зазначає, що ОСОБА_7 вчинив інкримінований злочин до ухвалення вироку Дарницького районного суду м. Києва від 09.09.2019 року та вироку Київського апеляційного суду від 27.11.2019 року, яким вирок Дарницького районного суду міста Києва від 09.09.2019 року скасовано в частині призначеного покарання. Однак суд першої інстанції в порушення вимог ст. 70 КК України, застосував положення ст. 71 КК України, чим застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню, у зв`язку з чим вважає, що вирок підлягає зміні.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Відповідно до ст. 409 КПК України підставою зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.
Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, суд першої інстанції, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого злочину, які ніким не оспорювалися, обмежившись допитом обвинуваченого, який свою вину визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним інкримінованих йому злочинів.
Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України.
Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, його вік, сімейний стан; пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, обтяжуючі обставини: рецидив злочину, та прийшов до висновку, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавленні волі в межах частини статті обвинувачення, а саме у виді 2 років позбавлення волі.
Але при призначенні остаточного покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, визначивши остаточне покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі за сукупністю вироків, тобто на підставі ст. 71 КК України, частково приєднавши до зазначеного покарання покарання за вироком Київського апеляційного суду від 27.11.2019 року, хоча мав керуватися положенням ч. 4 ст. 70 КК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 вчинив злочин у даному кримінальному провадженні 05.03.2019 року, тобто до постановлення попереднього вироку Дарницького районного суду м. Києва від 09.09.2019 року та винесення вироку Київського апеляційного суду від 27.11.2019 року, тому остаточне покарання ОСОБА_7 необхідно призначити за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком із покаранням, призначеним за вироком Київського апеляційного суду від 27.11.2019 року, та остаточно вважати ОСОБА_7 засудженим до 3 років 7 місяців позбавлення волі.
Колегія суддів вважає, що дане покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Отже, доводи апеляційної скарги прокурора про неправильність застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність є слушними, обґрунтованими, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а вирок суду - зміні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 12.12.2019 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів частково приєднати до покарання, призначеного за даним вироком, невідбуте покарання за вироком Київського апеляційного суду від 27.11.2019 та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 7 місяців.

В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом трьох місяців з дня проголошення може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді:

Справа № 754/9675/19 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1256/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________

У Х В А Л А
іменем України

02 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконфереції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 12.12.2019 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Скадовськ Херсонської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.09.1999 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 299-6, ч. 1 ст. 229-1 КК України (в редакції 1960 року), на підставі ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 06.12.2000 року Скадовським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141 КК України (в редакції 1960 року), на підставі ст. 42 КК України в редакції 1960 року) до покарання у виді 4 років позбавлення волі; 17.08.2006 року Скадовським районним судом Херсонської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 09.07.2010 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки 6 місяців; 17.12.2012 року Оболонським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 20.04.2016 року Деснянським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 31.07.2012 року остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; 12.06.2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 27.12.2018 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту; 03.07.2019 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 09.09.2019 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Вироком Київського апеляційного суду від 27.11.2019 року вирок Дарницького районного суду м. Києва в частині призначеного покарання скасовано та призначено ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,
визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Київського апеляційного суду від 27.11.2019 року та остаточно ОСОБА_7 призначено покарання за сукупністю вироків у виді 3-х років 7 місяців позбавлення волі.

В С Т А Н О В И Л А:

Оскільки складання повного тексту ухвали вимагає значного часу, колегія суддів відповідно до ч. 2 ст. 376 КПК України обмежується складанням та оголошенням її резолютивної частини.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 12.12.2019 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів частково приєднати до покарання, призначеного за даним вироком, невідбуте покарання за вироком Київського апеляційного суду від 27.11.2019 та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 7 місяців.

В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом трьох місяців з дня проголошення може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Повний текст ухвали буде оголошений учасникам судового провадження 04 червня 2020 року о 09 год. 20 хв. в приміщенні Київського апеляційного суду.

Головуючий

Судді: