ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/314/20 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 643/530/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8
підозрюваного - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року, якою частково задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000658 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000658 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням наступних обов`язків: не залишати житло за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 в період часу з 22:00до 07:00; прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи органу досудового розслідування; не покидати Харківську область без відома та дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, роботи; не спілкуватись з свідками, спеціалістами та експертами у даному кримінальному провадженні без дозволу або присутності слідчого, прокурора.
Слідчий суддя встановив наявність обгрунтованої підозри та посилався на існування ризиків, передбачених п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Одночасно вказав, що не можна стверджувати про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на данні про особу підозрюваного, та вважав в даному випадку достатнім застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період з 22.00 до 07.00 години. Захисники підозрюваного, не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, подали апеляційні скарги, в яких просять ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.
Прокурор також подав апеляційну скаргу на вказане судове рішення та просить ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора про обрання стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 13.03.2020 року з покладенням обов`язків, вказаних в апеляційній скарзі прокурора.
Захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що ухвала слідчого судді на її думку постановлена без дотримання вимог КПК України, є невмотивованою, оскільки не зазначено мотивів не врахування доказів сторони захисту, висновки слідчого судді не підтверджені доказами. Прокурором не було надано доказів обгрунтованості підозри та наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведено неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу. Вважає, що позиція слідчого судді щодо ненадання оцінки доказам сторони захисту, суперечить принципу змагальності та вимогам ст. 94 КПК України. Тези, викладені прокурором, є абстрактними, не підтверджують жодної з підстав обрання запобіжного заходу. Звертає увагу, що матеріали клопотання не містять відомостей, які б доводили факт причетності ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення. Вказує, що в матеріалах немає постанови про створення групи слідчих, відсутня можливість перевірити повноваження прокурорів, які складали ряд процесуальних документів. Зазначає, що жоден з документів клопотання не доводить вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, як про це зазначено в клопотанні, не обгрунтовує причинно-наслідкового зв`язку між діями чи бездіяльністю ОСОБА_9 та наслідками вирубки 206 дубів. Наявність законних підстав для такої вирубки як експертами так і прокурорами у підприємства не з`ясовувалися. Протокол огляду місцевості не встановлює ні часу вирубки, ні її законності чи не законності, ні причетності ОСОБА_9 до цієї вирубки. Інформація, розміщена на веб-ресурсі щодо реєстру лісорубних квитків, огляд якого зафіксований у протоколі, охоплює період з 01.01.2019 року по 10.11.2019 року та не є офіційними даними, оскільки порядок ведення цього реєстру не затверджений жодним нормативно-правовим актом. Водночас цим протоколом огляду не охоплено всього періоду перебування ОСОБА_9 на посаді, оскільки точного часу вирубки не встановлено та прокурор підтвердив, що вживаються заходи для його встановлення. Зазначає, що у червні 2018 року видавався лісорубний квиток серії 02 ЛКБ № 535460 від 23.06.2018 року на 181 квартал, виділ 2 Володимирівського лісництва ДП «Гутянське лісове господарство», відсутність доказів на підтвердження часу вирубки дубів може свідчити про те, що ці дуби могли бути зрубані саме на підстав цього лісорубного квитка. Не обгрунтовано в чому полягала службова недбалість та неналежне виконання службових обов`язків, не вказано конкретних чи бездіяльності, що потягли за собою наслідки у вигляді незаконної вирубки лісу. Крім того, на підприємстві працює ряд інших працівників, за якими закріплені конкретні ділянки лісу. На момент імовірного вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 перебував у відпустці, оскільки з 01.11.2019 року по 15.11.2019 року ОСОБА_9 перебував у щорічній відпустці, але 05.11.2019 року вийшов з відпустки у зв`язку із виробничою необхідністю. З 06.11.2019 року по 06.01.2020 року ОСОБА_9 надано відпустку по догляду за дитиною по досягненню неї шестирічного віку. На період вказаної відпустки обов`язки директора виконував ОСОБА_12 . Наказом від 08.01.2020 року ОСОБА_9 продовжено відпустку по догляду за дитиною по досягненню неї шестирічного віку до 06.05.2020 року. Слідчим суддею не надано оцінки копіям наказів про відпустки, які були долучені стороною захисту, у контексті обгрунтованості підозри. Вказує на політичну складову кримінального переслідування та порушення презумпції невинуватості. Щодо наявності ризиків, вказаних прокурором, захисник зазначає про бездоганне виконання підозрюваним обов`язків в іншому кримінальному провадженні, у зв`язку із чим відсутні будь-які підстави стверджувати про його неналежному процесуальну поведінку в цьому кримінальному провадженні. Доказів на існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не надано. Не вказано конкретних дій, фактів, які свідчать про можливе перешкоджання кримінальному провадженню. Наведені лише абстрактні припущення. У клопотанні взагалі відсутня згадка про неможливість застосування іншого запобіжного заходу. З цього приводу не наведено мотивів і слідчим суддею. Прокурор не обгрунтовує необхідності покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Звертає увагу на дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, має двох синів 2009 та 2015 років народження, які перебувають на його утриманні, ОСОБА_9 має постійне місце роботи, за яким позитивно характеризується, сумлінно декларує свої доходи, має міцні соціальні зв`язки. Захисник вказує на наявність у підозрюваного захворювань, через які останній потребує постійного нагляду та лікування. Вважає, що застосування до підозрюваного цілодобового арешту унеможливить виконання ним процесуального обов`язку в іншому кримінальному провадженні, а враховуючи, що ОСОБА_9 перебуває у відпустці по догляду за дитиною, це перешкодить у здійсненні належного догляду за дитиною. Зазначає про непідсудність клопотання Московському районному суду м. Харкова, посилається на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.10.2013 року.

Адвокат ОСОБА_10 в своїй апеляційній скарзі також вказує на непідсудність клопотання прокурора Московському районному суду м. Харкова. Зазначає, що законність вирубки підтверджується лісорубним квитком серії 02 ЛКБ № 535460 від 23.06.2018 року. За звітом товар був реалізований, підприємство отримало грошові кошти, що виключає наявність збитків як складової об`єктивної сторони злочину. Висновок експертизи від 18.12.2019 року щодо розміру збитків був складений без урахування вказаного лісорубного квитка. Огляд місцевості від 05.12.2019 року було проведено без участі представників підприємства та підозрюваного. Повноваження прокурорів, які проводили огляд місцевості та огляд інтернет-ресурсу - реєстру лісорубних квитків, не підтверджені. Зазначає про необгрунтованість ризиків, оскільки з часу порушення кримінального провадження з 15.11.2019 року органом досудового розслідування не надано доказів впливу підозрюваного на свідків, посилання на можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень є абстрактним, про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, у клопотанні взагалі не зазначається. Також вказує на дані про особу підозрюваного та його належну процесуальну поведінку в іншому кримінальному провадженні. Прокурором не доведено жодних фактів вчинення протиправних дій підозрюваним.

Прокурор в апеляційній скарзі зазначає про обгрунтованість підозри та наявність ризиків, що для досягнення цілей відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам. Основною метою цілодобового домашнього арешту є необхідність обмежити спілкування підозрюваного зі свідками та потенційними підозрюваними. Вказані обставини не були враховані слідчим суддею.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисників та підозрюваного, які просили задовольнити апеляційні скарги сторони захисту та заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисників та наполягав на задоволенні поданої ним апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг виходячи з наступного.

В провадженні прокуратури Харківської області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000658, відомості за яким були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 246, ч. 1 ст. 358 КК, ч. 2 ст. 367 КК України. 13.01.2020 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, повідомлено ОСОБА_9 , якого відповідно до наказу від 14.06.2018 року було призначено на посаду директора ДП «Гутянське лісове господарство». Термін дії контракту було продовжено до 14.06.2023 року.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у тому, що відповідно до положення про державну лісову охорону, затвердженого 16.09.2009 Постановою Кабінету Міністрів України за № 976, посада керівника лісового господарства відноситься до посадових осіб державної лісової охорони. Згідно зі ст. 89 Лісового Кодексу України державна лісова охорона здійснює захист лісів на території України та має статус правоохоронного органу.
Відповідно до ст. 7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу та згідно ст. 1 цього ж кодексу перебувають під охороною держави.
Також, відповідно до контракту від 14.06.2018 на керівника ДП «Гутянське лісове господарство» ОСОБА_9 покладені наступні завдання та обов`язки: здійснювати поточне керівництво підприємством, забезпечувати ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна; дотримуватись вимог чинного законодавства та нормативно-правових актів щодо використання та реалізації лісопродукції; проводити ефективні заходи, пов`язані із веденням лісового господарства; забезпечувати ефективне використання та збереження лісосировинних ресурсів, основних фондів, майна, коштів, інших матеріальних цінностей, що
перебувають у повному господарському віданні підприємства, дотримання режиму економії ресурсів; забезпечувати координацію діяльності державної лісової охорони підприємства, здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від незаконних рубок ті інших порушень лісового та мисливського законодавства, а також запобігання адміністративним правопорушенням у сфері лісового та мисливського господарства;
Таким чином, керівника ДП «Гутянське лісове господарство» ОСОБА_9 наділено функціями щодо управління та розпорядження майном, що полягало у здійсненні в установленому порядку його зберігання, переробки, реалізації та контролю за цими операціями, а також він є матеріально відповідальною особою.
Виконуючи вказані адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі обов`язки, ОСОБА_9 , відповідно до вимог ч. 3 ст. 18 КК України, є службовою особою. Перебуваючи на займаній посаді, ОСОБА_9 несумлінно ставлячись до своїх прямих обов`язків та неналежно їх виконуючи, не забезпечив належне зберігання майна державного підприємства, яке йому було ввірене, внаслідок чого у 181 кварталі, виділі 2 Володимирського лісництва ДП «Гутянське лісове Господарство» невстановленими особами у невстановлений у ході досудового розслідування період часу здійснено незаконну порубку та вивезення 206 дубів. Вказаний факт виявлено 05.12.2019 у ході огляду місцевості за участю спеціалістів Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства, якими у 181 кварталі, виділі 2 Володимирського лісництва ДП «Гутянське лісове господарство» встановлено факти незаконної порубки дерев, а саме виявлено 206 свіжоспиляних пнів дубів, на порубку яких лісорубні квитки не видавались. 7 Таким чином, ОСОБА_9 несумлінно ставлячись до виконання своїх службових обов`язків, хоча повинен був і мав реальну можливість виконати п.1.1 «Здійснювати поточне керівництво підприємством, забезпечувати ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна», п. 2.10: «Дотримуватись вимог чинного законодавства та нормативно-правових актів щодо використання та реалізації лісопродукції», «Забезпечувати координацію діяльності державної лісової охорони підприємства, здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від незаконних рубок та інших порушень лісового та мисливського законодавства, а також запобігання адміністративним правопорушенням у сфері лісового та мисливського господарства», контракту з керівником ДП «Гутянське лісове господарство» від 14.06.2018 року, не забезпечив зберігання майна державного підприємства, а саме 206 дубів, що відповідно до висновку судової економічної експертизи № 8/290СЕ-19 від 18.12.2019, призвело до заподіяння шкоди державі на суму 4 135 325,48 грн.
Обгрунтованість повідомленої на даний час ОСОБА_9 підозри підтверджується змістом контракту, укладеного із ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події від 05.12.20219 року, переліком кількості пнів зрубаних дерев, розрахунком шкоди, заподіяної незаконної порубкою дерев, висновком експерта від 18.12.2019 року, змістом протоколу огляду інтернет-ресурсу, яким при огляді відомостей щодо надання дозволів на проведення рубок в 181 кварталі, виділ 2 Володимирівського лісництва ДП «Гутянське лісове господарство» не встановлено наявності таких дозволів. Захисник вказує, що зазначеним оглядом не було враховано всього часу перебування ОСОБА_9 на посаді, крім того, точного часу вирубки не встановлено. Проте такі доводи сторони захисту не спростовують висновку щодо наявності підстав вважати, що ОСОБА_9 може бути причетним до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, оскільки за своєю посадою мав забезпечити ефективне використання та збереження лісосировинних ресурсів тощо, а стороною захисту не доведено зворотнього, а саме того, що дуби у вищевказаному виділі були спиляні на підставі законно виданих лісорубних квитків.
Посилання захисника на наявність лісорубного квитка серії 02 ЛКБ № 535460 від 23.06.2018 року на 181 квартал, виділ 2 Володимирівського лісництва ДП «Гутянське лісове господарство» не доводить правомірності здійснення вирубки в цьому виділі, яка була виявлена 05.12.2019 року, оскільки відповідно до протоколу огляду місця події від 05.12.2019 року було виявлено 206 свіжозрізаних пнів породи дуб (а.с. 25), тоді як згідно лісорубного квитка, про який вказує захисник, строк закінчення заготівлі визначено до 31.12.2018 року, строк закінчення вивезення до 31.03.2019 року. Час порубки дерев має бути встановлений в ході подальшого досудового розслідування.
Захисник також посилається на період відпусток ОСОБА_9 , зокрема, вказує, що на момент імовірного вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 перебував у відпустці з 01.11.2019 року по 15.11.2019 року, 05.11.2019 року вийшов з відпустки у зв`язку із виробничою необхідністю. З 06.11.2019 року по 06.01.2020 року ОСОБА_9 надано відпустку по догляду за дитиною по досягненню неї шестирічного віку. На період вказаної відпустки обов`язки директора виконував ОСОБА_12 . Наказом від 08.01.2020 року ОСОБА_9 продовжено відпустку по догляду за дитиною по досягненню неї шестирічного віку до 06.05.2020 року. Вказані доводи сторони захисту заслуговують на увагу, однак, враховуючи, що у повідомленні про підозру точний час вчинення кримінального правопорушення не зазначений і ці обставини підлягають встановленню та перевірці в ході досудового розслідування, підстав вважати повідомлення про підозру необгрунтованим колегія суддів не вбачає.
При цьому, апеляційний суд враховує позицію Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
На даний час відомості, встановлені органом досудового розслідування, є достатніми вважати, що ОСОБА_9 може бути причетний до вчинення даного кримінального правопорушення.
Щодо ризиків, які встановлені слідчим суддею, то колегія суддів погоджується з таким висновком, враховуючи обставини кримінального правопорушення, які викладені у повідомленні про підозру та клопотанні. Прокурор у клопотанні вказує на те, що ОСОБА_9 27.12.2019 року не прибув на виклик за повісткою. Однак, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_9 про підозру було повідомлено лише 13.01.2020 року. Крім того, як вбачається з наданих суду матеріалів, прокурор був повідомлений, що ОСОБА_9 саме на 27.12.2019 року був викликаний до Вищого антикорупційного суду для участі в судовому засіданні по іншому кримінальному провадженню. Будь-яких інших даних про порушення підозрюваним процесуальних обов`язків прокурор апеляційному суду не повідомив, тому підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, прокурором не доведені в даному випадку.
Наявність інших ризиків, встановлених слідчим суддею, які передбачені п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обумовлена займаною ОСОБА_9 посадою, його фахом та знаннями у відповідній галузі, у зв`язку із чим не виключена можливість підозрюваного здійснювати вплив на інших учасників чи перешкоджати кримінальному провадженню. Захисник посилається на те, що 24.01.2020 року наказом голови Державної агенції лісових ресурсів України ОСОБА_9 був звільнений із займаної посади директора державного підприємства, що спростовує ризики, на які посилається прокурор. Однак, ця обставина виникла вже після постановлення слідчим суддею оскаржуваної ухвали, тому ризики, які встановлені слідчим суддею, мали місце на час розгляду клопотання.
Відповідно до ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Сторона захисту звертає увагу на те, що нібито клопотання прокурора розглянуте з порушенням правил підсудності, однак в загальному доступі є інформація про те, що відповідно до наказу в.о. Директора ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві від 09.07.2019 року № 80 визначено, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтаві за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 37, та в окремому приміщенні за адресою: м. Харків, вул. Світла 5, що територіально відноситься до юрисдикції Московського районного суду м. Харкова, вказане підтверджується інформаційним листом виконуючого обов`язки директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 18.07.2019 року № 8926/02-2.
Відповідно до вимог ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України. З урахуванням зазначеної інформації звернення із клопотанням саме до Московського районного суду м. Харкова не є помилковим.
Захисники вказують про відсутність повноважень прокурорів, які проводили слідчі та процесуальні дії у кримінальному провадженні. В даному контексті слід вказати про те, що апеляційному суду не надано даних, які б безумовно свідчили про незаконність проведених прокурорами слідчих дій у кримінальному провадженні. Щодо повноважень прокурорів, сторона захисту не позбавлена права звертатися до процесуального керівника у кримінальному провадженні із відповідними клопотаннями для з`ясування цієї обставини. В апеляційній скарзі захисника зазначається, що жоден з документів клопотання не доводить вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, як про це зазначено в клопотанні, не обгрунтовує причинно-наслідкового зв`язку між діями чи бездіяльністю ОСОБА_9 та наслідками вирубки 206 дубів. Однак, на даному етапі провадження не встановлюється наявність чи відсутність вини особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
При цьому, застосований до ОСОБА_9 запобіжний захід не є виключним за своєю суворістю. Спосіб домашнього арешту, а саме з 22.00 до 07.00 години, визначений слідчим суддею, не перешкоджає підозрюваному здійснювати його повсякденні завдання та виконувати обов`язки в іншому кримінальному провадженні. Характер покладених на ОСОБА_9 обов`язків дозволяє останньому за погодження зі слідчим, прокурором чи судом виїжджати за межі Харківської області.
Апеляційні доводи прокурора не обгрунтовують необхідності у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Суспільний резонанс кримінального правопорушення, про що зазначає прокурор, не є підставою для застосування до особи запобіжного заходу. Для обмеження прав підозрюваного під час досудового розслідування необхідне дотримання умов, визначених нормами КПК України, тому актуальність злочину та суспільний інтерес не можуть бути визначальними при вирішенні питання щодо наявності підстав для застосування до підозрюваного відповідного запобіжного заходу. Крім того, в апеляційні скарзі прокурор вказує на наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак, при зверненні із клопотанням до слідчого судді такий ризик не був вказаний прокурором, що виключає можливість надання оцінки наявності чи відсутності цього ризику апеляційним судом.
За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляційних скарги захисників та прокурора у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року стосовно ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: