Справа № 953/1323/20
н/п 1-кс/953/952/20
УХВАЛА
"29" січня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
Усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 намагався перешкодити останньому покинути місце події, на що ОСОБА_4 , з метою доведення свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, застосував до Мастурі Мохамед-Амін насильство, яке не є небезпечними для життя або здоров`я потерпілого, а саме наніс декілька ударів в область обличчя.
Незважаючи на застосування насильства, яке не є небезпечними для життя або здоров`я потерпілого, ОСОБА_4 був затриманий ОСОБА_5 .
Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Як зазначено прокруором, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
24.01.2020 року о 21.35 год. ОСОБА_4 фактично затриманий працівниками Національної поліції у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, місце фактичного затримання за адресою : АДРЕСА_2 .
При здійсненні обшуку затриманої особи було виявлено та вилучено: картку монобанк з номером НОМЕР_1 ; картку банк «Аваль» з номером НОМЕР_2 ; картку А-Банк з номером НОМЕР_3 ; сім картка мобільного оператора «Лайфселл»; мобільний телефон «TECNO» золотистого кольору з номерами ІМЕІ 1) НОМЕР_4 , 2) НОМЕР_5 , в якому знаходиться сім картка з номером НОМЕР_6 .
З метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучене майно має бути використане у кримінальному провадженні в якості речових доказів, сторона обвинувачення просить накласти арешт на зазначене в клопотанні вилучене у гр-на ОСОБА_4 , в ході його обшуку під час затримання в порядку ст. 208 КПК України майно.
У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, але надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, повністю його підтримуючи. Неприбуття прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_4 , власник майна, надав суду заяву про розгляд поданого клопотання про арешт майна без його участі, не заперечуючи проти його задоволення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та згідно з ч. 3 даної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, 25.01.2020 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації на вилученому 24.01.2020 р. під час затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, зазначеному в клопотанні майні, що перебувало у володінні останнього, яке може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та яке може бути речовими доказами, - на це майно слід накласти арешт.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на вилучене 24.01.2020 р. під час затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України майно, а саме: картку монобанк з номером НОМЕР_1 ; картку банк «Аваль» з номером НОМЕР_2 ; картку А-Банк з номером НОМЕР_3 ; сім картку мобільного оператора «Лайфселл»; мобільний телефон «TECNO» золотистого кольору з номерами ІМЕІ 1) НОМЕР_4 , 2) НОМЕР_5 , в якому знаходиться сім картка з номером НОМЕР_6 .
Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову Київського ВП ГУ НП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя - ОСОБА_1