Справа № 464/1719/20
пр.№ 1-кп/464/289/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.04.2020 року

Сихівський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000571 від 31.03.2020 р., про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

з участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 31.03.2020 р. близько 14.30 год., перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, таємно викрав LED прожектор «Velmax», який знаходився на фасаді вказаного будинку, вартістю 856 грн. 95 коп., та який належить ТзОВ УК «Новий Львів». У подальшому ОСОБА_3 заховав викрадене майно у поліетиленовий пакет синього кольору та покинув вказаний під`їзд, після цього був затриманий жителями вищезазначеної вулиці. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ТзОВ УК «Новий Львів» на загальну суму 856 грн. 95 коп.

Між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 28.04.2020 року укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.
Зі змісту угоди про примирення вбачається, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушень, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Під час укладення угоди про примирення представник потерпілого ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, а саме у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., а також обов`язок ОСОБА_3 встановити прожектор на попереднє місце за власні кошти.
Окрім цього, в угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про примирення, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.185 КК України, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що вищезазначена угода про примирення укладена ним з представником потерпілого добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений ОСОБА_3 зрозумів роз`яснені судом права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.
Захисник ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду про примирення.
Представник потерпілого ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду і вказав, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України, йому зрозумілі. Додатково зазначив, що відповідно до п. 4 угоди про примирення обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язується встановити прожектор на попереднє місце за власні кошти.
Прокурор ОСОБА_4 підтримав затвердження угоди про примирення та зазначив, що умови такої відповідають вимогам КК України та КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку). Зазначене кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Представник потерпілого також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним.
Відповідно до ч.1 ст.475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000571 від 31.03.2020 р., і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст.ст. 314, 371, 374, 468, 469, 473-475 КПК України,

у х в а л и в :

затвердити угоду про примирення від 28.04.2020 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази:
-чоловічу куртку синього кольору марки «Canada» та чоловічу кепку чорного кольору марки «Colombia» - повернути ОСОБА_3 ;
-викрутку з рукояткою рожевого кольору знищити;
-прожекторну лампу чорного кольору - повернути потерпілому ТзОВ УК «Новий Львів»;

-компакт-диск CD-R залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст.473 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1