Справа № 752/6595/20
Провадження №: 1-кс/752/3671/20
У Х В А Л А

21.05.2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000676 від 28.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 268 КК України, -

в с т а н о в и в :

прокурор відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль ЗАЗ-DEAWOO SENS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вилучено під час огляду місця ДТП від 28.03.2020.

В обґрунтування клопотання зазначено про те, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, місцезнаходження якого за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, 50, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000676 від 28.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.03.2020 близько 17:40 год. по вул. Вишневій в с. Заячківка Христинівського району Черкаської області ОСОБА_5 , керуючи автомобілем ЗАЗ-DEAWOO SENS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив виїзд за межі проїзної частини та наїзд на дерево, внаслідок чого пасажир ОСОБА_6 загинув.
Постановою слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого в місті Києві ОСОБА_7 від 29.03.2020 автомобіль ЗАЗ-DEAWOO SENS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом.

14.04.2020 слідчим Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого в місті Києві ОСОБА_7 призначено в рамках криміналного провадження судову інженерно-технічну експертизу з дослідженням технічного стану транспортного засобу.

Слідчий вказує на те, що з метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, для слідства є необхідним провести та дослідити всі наявні та встановлені дії, пов`язані з вилученим майном. Для унеможливлення здійснити дії, пов`язані із здійсненням переховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження іншим способом, з метою прийняття законних процесуальних рішень, притягнення винних осіб до відповідальності необхідним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення арешту, в зв`язку з чим слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.
У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву з проханням розглядати клопотання у його відсутність.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного.
Згідно із ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.
При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.
При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.
За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий судя

у х в а л и в :

Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль ЗАЗ-DEAWOO SENS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя: