Провадження № 1-кп/537/130/2020
Справа № 537/1001/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2020 р.Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді : ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Крюківського районного суду в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження №0002084 від 09.11.2019року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, не працюючого, маючого на утриманні малолітніх осіб, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій та ліквідатором аварії на ЧАЕС не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 06.11.1997 Крюківським РС за ч. 1 ст. 229-6 КК України до покарання у виді позбавлення строком 1 рік. З застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочити виконання вироку на 1 рік, штраф 1000 гривень, звільнити із зали суду;

- 18.05.1998 Автозаводським РС за ч. 1 ст. 145, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік загального режиму. У відповідності до ст. 43 КК України приєднати частину - 6 місяців позбавлення волі по вироку Крюківського РС від 06.11.1997;

- 30.11.1999 Крюківським РС за ч. 2 ст. 196-1, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років строгого режиму з конфіскацією майна;

- 14.02.2005 Криничанський РС за ст. 395 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту;

- 22.06.2017 Автозаводським РС за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 11.09.2019 Автозаводським РС за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

- 27.02.2020 Крюківським РС за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць,

у вчиненні злочинів передбачених ст.185 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочини за наступних обставин:
Епізод №1
08.11.2019 близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, перебував поряд із будинком, що за адресою: АДРЕСА_3 , де помітив на стоянці автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2106», д.н.з. НОМЕР_1 . Після чого в останнього виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою, шляхом злому замка, відчинив багажник автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2106», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував на стоянці біля будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 , з якого таємно викрав автомобільний компресор «Vitol Торнадо КА Т12181», що належить потерпілому ОСОБА_5 .

Згідно висновку експерта вартість викраденого автомобільного компресору «Vitol Торнадо КА Т12181» становить 641,70 грн.

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку в розмірі 641,70 гривень.

Епізод №2

16.11.2019 близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебував поряд із будинком, що за адресою: АДРЕСА_4 , де помітив на стоянці автомобіль марки «Таврія», д.н.з.
НОМЕР_2 . Після чого в останнього виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою, шляхом злому замка, відчинив капот автомобіля марки «Таврія», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував на стоянці біля будинку що за адресою: АДРЕСА_4 , з якого таємно викрав автомобільну акумуляторну батарею «6 СТ 50 Forse», що належить потерпілому ОСОБА_6 .

Згідно висновку експерта вартість викраденої автомобільної акумуляторної батареї «6 СТ 50 Forse» становить 937,68 грн. Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку в розмірі 937,68 гривень.

Епізод №3

24.12.2019 близько 10 год. 40 хв. ОСОБА_4 перебував поряд із будинком, що за адресою: АДРЕСА_5 , де помітив біля під`їзду №4 велосипед «Active Alu Mountin». Після чого в останнього виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою, зламав велосипедний тросовий замок та викрав велосипед «Active Alu Mountin», який належить потерпілому ОСОБА_7 , який перебував біля будинку, що за адресою: АДРЕСА_5 .
Згідно висновку експерта вартість викраденого велосипеду «Active Alu Mountin» становить 3073,33 грн.

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку в розмірі 3073,33 гривень.

Епізод №4

07.01.2020 близько 14 год. 15 хв. ОСОБА_4 перебував поряд із магазином «Свіжина», що за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Небесної Сотні, буд. 22, де помітив не пристебнутий велосипед «Cyclone City 28 Discovery Disc 20». Після чого в останнього виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою, сів на велосипед «Cyclone City 28 Discovery Disc 20», який перебував біля магазину «Свіжина» що за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Небесної Сотні, буд. 22, що належить потерпілому ОСОБА_8 , і поїхав у невідомому напрямку.

Згідно висновку експерта вартість викраденого велосипеду «Cyclone City 28 Discovery Disc 20» становить 4066,67 грн.

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 , з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку в розмірі 4066,67 гривень.

Епізод №5

10.03.2020 близько 09 год. 20 хв. ОСОБА_4 перебував поряд із будинком, що за адресою: АДРЕСА_6 , де помітив автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21013», д.н.з. НОМЕР_3 . Після чого в останнього виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою, шляхом пошкодження замка, відчинив двері автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21013», д.н.з. НОМЕР_3 , який перебував біля будинку за адресою: АДРЕСА_6 , з салону якого таємно викрав автомобільну акумуляторну батарею «Enrun 62 Ah 12 V 610 A», авто магнітолу «Sony CDX-A250», сумку «Wallaby», в середині якої знаходилися книги в кількості 11 штук, що належать потерпілому ОСОБА_9 .

Згідно висновку експерта загальна вартість викраденого майна становить 2827,60 грн.

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму в розмірі 2827,60 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснивши про обставини вчиненого, та пояснив, що дійсно вчинив інкриміновані йому злочини, тому що потрібні були гроші.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті , та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений , правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз*яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справив порядку, передбаченого ст.349 КПК України , суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглянути акт у спрощеному провадженні.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочинів повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позицій.

Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченого, оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує:

- за ст.185ч.2 КК України /епізод №1,2,3,4,5/ як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно;

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченим, всі обставини по справі в їх сукупності, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, вину визнав повністю і визнає ці обставини пом`якшуючими покарання.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України , судом не встановлено.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчинених ОСОБА_4 злочинів.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до правового висновку Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловленого в ухвалі від 24.11.2015 року, підставами для судового розсуду (судової дискреції) при призначенні покарання виступають: кримінально-правові відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючи норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), при визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду й розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину та його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у рішенні в справі «Довженко проти України» зазначає про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи з відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду тощо.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.185 КК України, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, для запобігання вчиненню ним нових злочинів, таким, що відповідає його особі, справедливим, а також є достатнім для досягнення ,передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи вищевикладене, суд прийшов до наступних висновків. ОСОБА_4 , будучи раніше судимий, на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний злочин в період іспитового строку. Отже суд вважає, що виправлення та перевиховання його можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, класифікуються як злочини середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, шкода відшкодована частково, тому доцільно обвинуваченому призначити покарання у виді позбавлення волі.

В силу ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 27.02.2020 року. Підстав для застосування ст.ст.69,75,76 КК України, суд не вбачає. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили- продовжити у вигляді тримання під вартою .

Відповідно до вимог ст.124 ч.2 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2512/ дві тисячі п*ятсот дванадцять /грн.16коп витрати на проведення судових експертиз.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст..100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання:

- за ст. 185 ч.2 КК України/епізод 1,2,3,4,5/ у виді позбавлення волі строком на 3/три/ роки;
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового приєднання покарання за даним вироком та вироком Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 27.02.2020 року остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.
До набрання вироком законної сили, продовжити обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту ухвалення вироку, а саме з 27.04.2020 року.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення з моменту затримання 27.02.2020 року до 26.04.2020 року включно.

Ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м.Кременчука від 13.03.2020 року про накладення арешту на автомобільну акумуляторну батарею «Enrun 62 Ah 12 V 610 A»- скасувати.
Речові докази по справі , відповідно до ст.100 КПК України, а саме: автомобільну акумуляторну батарею «Enrun 62 Ah 12 V 610 A», саме сумку «Wallaby», в середині якої знаходилися книги в кількості 11 штук, - залишити власнику ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2512/ дві тисячі п*ятсот дванадцять /грн.. 16коп витрати на проведення судових експертиз.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1