Справа № 202/3306/20
Провадження № 1-кс/202/4193/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

5 червня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Мазниці Х.О., розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області Башловки О.В., яке погоджено з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області Супруном М.О., про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000476 від 30.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області Башловка О.В. звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, в якому просить накласти арешт на автомобіль "Оpel Astra" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 30 травня 2020 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Оpel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «DAF CF85.410» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Під час проведення огляду місця події був вилучений автомобіль «Оpel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберіг сліди кримінального правопорушення та відповідно до ст. 98 КПК України визнаний речовим доказом.

Зазначений автомобіль згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Слідчий вказує, що з метою запобігання приховуванню, пошкодженню, знищенню, перетворенню, відчуженню транспортного засобу автомобіля «Оpel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом і необхідний для проведення судових експертиз, виникла потреба в накладенні на нього арешту відповідно до ст. 170 КПК України.

В судове засідання слідчий, власник та володілець не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що 30 травня 2020 року до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за № 0000476.

Як вбачається з матеріалів клопотання, під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був вилучений автомобіль «Оpel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучений транспортний засіб є доказом такого злочину, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберіг на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.

У той же час існує загроза приховування, перетворення, відчуження даного транспортного засобу, оскільки на сьогодні не проведені всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження транспортного засобу, а власник вилученого транспортного засобу є особою, заінтересованою в результатах кримінального провадження, крім того може у будь-який час його відчужити.

Отже, матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту на автомобіль «Оpel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника цього майна та не матиме тяжких наслідків, оскільки для проведення експертних досліджень безпосередньо потрібен вказаний транспортний засіб та арешт майна носить тимчасовий характер. Крім того, арешт може бути скасований відповідно до статті 174 КПК України, зокрема після проведення експертних досліджень у кримінальному провадженні.

Тому з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання приховуванню, перетворенню, відчуженню автомобіль «Оpel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на нього необхідно накласти арешт шляхом заборони його відчуження, розпорядження та використання.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Оpel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав та яким на момент ДТП керував ОСОБА_1 шляхом заборони відчуження, розпорядження та користання вказаним автомобілем.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Н.Ю. Марченко