ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1552/20 Справа № 191/1530/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника (в режимі

відеоконференції) ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001985 08 грудня 2018 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ст.128 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Мар`ївка Синельниківського району Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
За вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року засуджено:
- ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього належного йому майна; за ст. 128 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього належного йому майна;
- ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього належного йому майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вирішено рахувати з моменту приведення вироку у виконання та фактичного затримання.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_10 моральну шкоду у сумі 10 000 грн. та з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 моральну шкоду у сумі 10 000 грн.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кожного окремо визнано винуватими у вчиненні у м. Синельникове Дніпропетровської області: нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб; нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій; а також ОСОБА_7 у вчиненні необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження за наступних обставин.
ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 07 грудня 2018 року приблизно о 22 год 20 хв прямували по вул. Армійській в м. Синельникове, де у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на напад на будь-яку особу, яка зустрінеться на шляху, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого. Після чого ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 вчинити розбійний напад з метою заволодіння майном особи, яка буде йти їм назустріч, на що останній погодився та вони пішли по вул. Армійській в м. Синельникове.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 разом зі співучасником злочину ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, після того як раніше незнайомий їм ОСОБА_10 проходив повз буд. АДРЕСА_3 , підбігли ззаду до потерпілого та 07 грудня 2018 року приблизно о 22 год 40 хв ОСОБА_7 наніс один удар кулаком правої руки в область потилиці, після чого ОСОБА_10 впав на землю та ОСОБА_7 перевернув його на спину. В цей момент ОСОБА_8 з метою того, щоб потерпілий ОСОБА_10 не бачив осіб, які вчинили на нього напад, виставив над обличчям лежачого на спині ОСОБА_10 праву ногу, а ОСОБА_7 з метою подолання волі потерпілого до здійснення супротиву, застосовуючи насильство, небезпечне для життя, яке виразилося у нанесенні не менше трьох ударів руками в область голови, а саме в область лівого ока, лівої щоки, носу, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з синцями та садном шкіри обличчя, зі струсом головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, тобто із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу, став вимагати у останнього грошові кошти.
Почувши відмову від ОСОБА_10 передати гроші, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом розбою, умисно, відкрито, заволодів мобільним телефоном «Redmi Not 4 З GB RAM 32 GB ROM Dark grey», вартість якого становить 3197,2 грин., який знаходився у правій зовнішній кишені куртки потерпілого ОСОБА_10 ..
Після чого ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, яким розпорядилися на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 31 січня 2019 року приблизно о 21 год 30 хв, знаходячись в тамбурі 3-го вагона приміського поїзду № 6135, сполученням «Чапліне-Синельникове-1», де через скло тамбурних дверей у третьому вагоні побачили потерпілого ОСОБА_12 , в якого з собою була чоловіча барсетка з поліетиленовим пакетом, ОСОБА_13 визначив для себе, як об`єкт свого злочинного посягання та в цей момент у нього раптово виник прямий злочинний умисел, спрямований на повторний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб. Після чого ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 вчинити повторний напад з метою заволодіння майном, яке було при собі у потерпілого, на що останній погодився.
ОСОБА_7 , вступивши в попередню змову з ОСОБА_8 та реалізуючи свій спільний раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на повторний напад, з метою заволодіння майном ОСОБА_12 , поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, діючи за попередньою змовою, 31 січня 2019 року о 21 год 35 хв, коли приміський поїзд № 6135 сполученням «Чаплине-Синельникове-1» відправився зі ст. Вишневецьке Придніпровської залізниці, що у Синельниківському районі, зайшли в 3-й вагон та підійшовши до потерпілого ОСОБА_12 , який сидів спиною до тамбуру, з якого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зайшли у вагон, та ОСОБА_7 наніс йому один удар лівою рукою, стуленою в кулак, в область голови, від якого потерпілий підвівся з сидіння. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 з ОСОБА_8 спільно руками та ногами нанесли не менше п`яти-шести ударів в область голови та тулубу потерпілому ОСОБА_12 , після чого повторно, відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_12 .
З місця вчинення правопорушення ОСОБА_14 та ОСОБА_8 втекли, спричинивши потерпілому матеріальний збиток в сумі 716 грн. 20 коп.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_12 було заподіяно тілесні ушкодження, які відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Крім того, 31 січня 2019 року в момент вчинення ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_12 , в салон вагона №3 приміського поїзда № 6135 сполученням «Чаплине-Синельникове-1» зайшла пасажирка ОСОБА_11 , яка стала свідком вказаного правопорушення, при цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , довівши свій злочинний умисел до кінця, побачивши останню, почали втікати з місця вчинення злочину, а ОСОБА_11 з метою їх затримання побігла по салону вагона за ними.
В подальшому, ОСОБА_7 з метою уникнення переслідування ОСОБА_11 забіг в туалет середнього тамбуру вагона №3 приміського поїзда № 6135 сполученням «Чаплине-Синельникове-І», а ОСОБА_8 побіг далі по вагонам, при цьому ОСОБА_11 з метою затримання ОСОБА_7 залишилася в середньому тамбурі вагона №3 даного приміського поїзда біля дверей туалету.
Далі ОСОБА_7 приблизно о 21 год 37 хв, знаходячись в туалеті середнього тамбуру вагона №3 зазначеного поїзда, дочекавшись коли приміський поїзд здійснив зупинку по посадочній платформі Блок Пост 239 км. Придніпровської залізниці, що в Синельниківському районі Дніпропетровської області, різко відчинив двері туалету та, побачивши за дверима ОСОБА_11 , почав вибігати з вагона на посадочну платформу, в свою чергу ОСОБА_11 з метою затримання ОСОБА_7 схопила його правою рукою за комір куртки, а лівою рукою за лівий рукав та почала затягувати у вагон і в цей момент двері тамбуру вагона зачинилися, а ОСОБА_7 , щоб уникнути переслідування ОСОБА_11 , не маючи прямого умислу на заподіяння тілесних ушкоджень, однак передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння та легковажно розраховуючи на їх відвернення, уперся ногами в зачинені двері тамбуру та своїм тулубом відштовхнув потерпілу ОСОБА_11 , яка не втримуючи рівновагу впала на підлогу тамбуру вагона та отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого компресійного перелому тіла першого поперекового хребця, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи свої вимоги вказує на те, що провадження було розглянуто не в повному обсязі.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи свої вимоги вказує на те, що провадження було розглянуто не в повному обсязі.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити в частині розподілу процесуальних витрат у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, зазначити в резолютивній частині вироку, що процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судово-товарознавчих експертиз стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по 300 грн з кожного, в іншій частині залишити без зміни.
Обґрунтовуючи свої вимоги вказує, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, а тому суд першої інстанції мав визначити розмір процесуальних витрат, які повинні бути компенсовані кожним обвинуваченим в рівних долях.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_9 підтримали апеляційні скарги обвинувачених в повному обсязі та не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.
Прокурор у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просив її задовольнити в повному обсязі, заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинувачених.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скаргах доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Вивченням матеріалів кримінального провадження не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження органами досудового розслідування та судом обставин кримінального провадження. Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ст. 128 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за які вони засуджені кожний окремо, підтверджуються сукупністю доказів, які зібрані з додержанням вимог кримінального процесуального закону та перевірені під час розгляду кримінального провадження, яким суд дав належну оцінку.

З викладеними в апеляційних скаргах обвинувачених доводами про те, що провадження було розглянуто не в повному обсязі, апеляційний суд не може погодитися.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, місцевий суд, ретельно перевіривши зібрані під час досудового розслідування та надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було пред`явлено обвинувачення, навів детальний аналіз усіх досліджених доказів і дав належну оцінку кожному з них та їх сукупності у взаємозв`язку. При цьому констатував, що за встановлених фактичних обставин провадження дії ОСОБА_7 охоплюються складами злочинів, визначених ч. 2 ст. 187, ст. 128 КК України, а дії ОСОБА_8 охоплюються складом злочину, визначеного ч. 2 ст. 187 КК України. З позицією суду першої інстанції погодився і суд апеляційної інстанції.

Зокрема, такого висновку суд дійшов на підставі аналізу показань допитаних в судовому засіданні як самих обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які повністю визнали свою винуватість у вчинених злочинах та щиро каялись, так і показань потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ; фактичних даних, що містяться у протоколах огляду місця події, протоколах проведення слідчих експериментів, протоколах пред`явлення особи для впізнання за фототаблицями, висновках судово-медичних експертиз, а також на підставі інших доказів, зміст яких детально відображено у вироку.

Зазначені обставини вказують на наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_7 складів злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ст. 128 КК України, у діях обвинуваченого ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 правильно кваліфіковані, з чим погоджується і апеляційний суд.

Суд у вироку навів докази по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у вчиненні розбою та по обвинуваченню ОСОБА_7 у заподіянні необережного середньої тяжкості тілесного ушкодженняй дав аналіз цим доказам після їх дослідження, тому немає підстав вважати, що по справі допущена суттєва неповнота кримінального і судового провадження, яка викликає необхідність скасування вироку, як це зазначається в апеляційних скаргах обвинувачених.

Та обставина, що органи досудового розслідування та суд по-іншому оцінюють докази, порівняно з оцінкою їх обвинуваченими, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість слідчих органів і суду.

Доводи ж обвинувачених про те, що деякі обставини провадження всебічно не досліджені, а саме, як пояснили останні суду апеляційної інстанції, до цивільного позову ОСОБА_11 не надано усі квитанції на підтвердження розміру завданої шкоди, є безпідставними, оскільки на підставах тих доказів, які були предметом перевірки в судових засіданнях, з достатньою повнотою з`ясовано всі обставини зазначених у вироку злочинів.

Крім того, обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час судового розгляду в суді першої інстанції цивільні позови потерпілих визнавалась в повному обсязі та не заявлялось жодних клопотань про необхідність витребовування у потерпілих цих квитанцій та долучення їх до матеріалів провадження чи заперечень щодо можливості закінчення досудового слідства та переходу до судових дебатів.

У процесі перевірки матеріалів кримінального провадження апеляційним судом не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення доказів у провадженні, які б ставили під сумнів обгрунтованість висновків суду про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та правильність кваліфікації їх дій. Наявні у провадженні докази відповідають вимогам закону щодо належності та допустимості доказів.

Таким чином, висновки суду про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб; нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій; а також ОСОБА_7 у вчиненні необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і грунтуються на зібраних у провадженні доказах, які відповідають вимогам закону щодо їх допустимості, достатності й достовірності.

Під час досудового розслідування та при судовому розгляді були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення кримінального провадження.
Призначене обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і воно є необхідним та достатнім для їх виправлення і попередження вчинення ними нових злочинів. Призначаючи покарання обвинуваченим суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особи обвинувачених та всі обставини провадження.
Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора про допущення судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону в частині розподілу процесуальних витрат, слід зазначити наступне.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави.
Відповідно до ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема, в частині їх стягнення.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, та в разі, якщо обвинувачуються декілька осіб, вирішує питання про стягнення процесуальних витрат щодо кожного обвинуваченого.

З нормативного розуміння наведених норм кримінального процесуального закону вбачається, що процесуальні витрати підлягають чіткому розподілу та не можуть бути стягнені судом солідарно.

Між тим, всупереч цим вимогам закону, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції фактично судові витрати між обвинуваченими не розподілив та помилково визначив, що вони підлягають солідарному стягненню, внаслідок чого допустив порушення вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку щодо необхідності зміни вироку в частині розподілу процесуальних витрат та стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 741/19 від 25 лютого 2019 року та на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 420/19 від 07 лютого 2019 року по 300 грн. з кожного.
З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 не підлягають задоволенню, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду зміні в частині розподілу процесуальних витрат.
Інших істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції повно та всебічно розглянути провадження і постановити законне та обгрунтоване рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, задовольнити.
Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 змінити в частині розподілу процесуальних витрат.
Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 741/19 від 25 лютого 2019 року та на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 420/19 від 07 лютого 2019 року по 300 грн. з кожного.
В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4