Справа № 172/336/20
Провадження № 1-кп/172/68/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2020 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у сел. Васильківка обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000124 від 31.03.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в
м. Бобруйськ Могильовської області Республіки Білорусь, має середню-спеціальну освіту, не працює, розлучений, зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В

30 березня 2020 року близько 06:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає спільно зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_4 . В цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у нього виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.
В той час, коли ОСОБА_4 стояла в коридорі будинку, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи в тому самому місці та в той самий час, умисно, своєю правою рукою вхопив потерпілу за волосся, нахиливши вперед, та потяг її в кімнату де насильно заштовхнув цигарки їй до рота.
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 однією рукою штовхнув в спину ОСОБА_4 в результаті чого вона впала на підлогу на спину обличчям догори. Користуючись таким положенням потерпілої, ОСОБА_5 схилився над нею та наніс лівою рукою, стиснутою в кулак, близько п`яти ударів по обличчю ОСОБА_4 . Коли остання підвелася, ОСОБА_5 вхопив її за ногу та потяг на себе від чого вона впала на підлогу обличчям до низу. Коли потерпіла знаходилась в такому положенні, ОСОБА_5 сів їй на спину, та застосувавши фізичну силу, почав викручувати її руки назад за спину. Притискаючи своїми колінами руки потерпілої до підлоги, ОСОБА_5 вхопив її обома руками за волосся та почав бити обличчям об підлогу близько 10 разів.
Вказаними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови, струсу головного мозку, синця на обличчі, синців на верхніх та нижніх кінцівках, які утворилися від дії тупого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі). По своєму характеру виявлені тілесні ушкодження виявлені у потерпілої відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я.
30 квітня 2020 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.
Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 грн.
Обвинувачений дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання та зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку згідно зі ст.ст. 394, 424 КПК України.
Обвинувачений розуміє, що, підписавши угоду про примирення, добровільно відмовився від здійснення прав, передбачених ст. 474 КПК України, а саме прав на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, подання клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь.
Сторони розуміють наслідки невиконання цієї угоди, передбачені ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, просив затвердити угоду про примирення.
Потерпіла ОСОБА_4 просила суд затвердити укладену угоду про примирення.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди.
Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає повністю.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, вид і розмір покарання, узгоджений обвинуваченим та потерпілою, визначені в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369, 371-374, 468-469, 473-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

Затвердити угоду про примирення, укладену 30 квітня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000124 від 31.03.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України.
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частиною шостою чи сьомою статті 474 КПК України;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1