Справа № 502/750/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кілія, кримінальне провадження відомості про яке 16.04.2020 року внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146, за звинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям с. Шевченкове, Кілійського району, Одеської області, громадянина України, освіта базова середня, не одруженого, працює за наймом, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 11 лютого 2020 року, в порушення вимог Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, знаходячись на сміттєзвалищі села Шевченкове, Кілійського району виявив нунчаку, після чого, переслідуючи умисел на незаконне носіння нунчаку, діючи умисно та незаконно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що придбаний нунчаку є холодною зброєю, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на носіння нунчаку без передбаченого законом дозволу, незаконно поклав та возив його в автомобілі марки ВАЗ 21011 білого кольору

д.н.з НОМЕР_1 та носив його з метою самооборони та перебуваючи поруч з

буд. АДРЕСА_2 02 квітня 2020 року, під час огляду місця події з автомобіля марки ВАЗ 21011 білого кольору д.н.з НОМЕР_1 яким користується ОСОБА_5 , виявлено та вилучено придбаний ним нунчаку, яка є холодною зброєю ударно-дробильної дії.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ст. 263 ч. 2 КК України носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового провадження між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 , 08.05.2020 року укладена угода про визнання останнім винуватості у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України.

Згідно з умовами вказаної угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, щиро розкаявся і активно сприяв розкриттю злочину. Також ОСОБА_5 погодився із прокурором на призначення йому покарання за вчинений злочин у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить п`ятсот десять гривень.

Прокурор ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні просять суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості.

При цьому суд виходить з того, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості і його скоєнням завдана шкода лише державним інтересам.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, враховуючи тяжкість злочину, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив обвинуваченому процесуальні права, характер обвинувачення, вид і міру покарання та наслідки укладання, затвердження та не виконання угоди, передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, а також вичерпні підстави оскарження вироку суду.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_5 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості та знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 на досудовому слідстві не обирався.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати пов`язанні з залученням експерта та проведенням експертизи, у відповідності до положень ч. 2 ст. 122 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Відомості про цивільні позови суду не надані.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 08.05.2020 року, укладену між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 , про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України.

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання, у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить п`ятсот десять гривень.

Речовий доказ нунчаку знищіти.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в розмірі шістсот п`ятдесят три гривні вісімдесят копійок, за залучення експерта та проведення експертизи.

Копію вироку негайно після проголошення вручити учасникам процессу.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1