ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/65/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 307 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України,-
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14 листопада 2019 року обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 12 січня 2020 року включно.
Відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу на менш суворий.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з носінням електронного засобу контролю та звільнити останнього з-під варти.
Посилається на те, що ухвала суду є ідентичною за змістом попереднім ухвалам суду з цього ж питання . За своєю формою носить суто формальний характер, не містить жодних висновків, підстав та обґрунтувань прийнятого рішення, оцінки доказів.
Вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є занадто суворим, а тому до обвинуваченого слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
У клопотанні про обрання запобіжного заходу вказано, що обвинувачений намагатиметься уникнути притягнення до кримінальної відповідальності та може переховуватися від органів досудового розслідування, продовжити злочинну діяльність. Однак проігноровано факт відсутності судимостей у ОСОБА_8 , і те , що він має постійне місце роботи та проживання, стабільний дохід , нових злочинів не вчиняв та до цього часу його не підозрювали у вчиненні злочину.
Захисник вказує, що його підзахисний запевняє в тому, що не намагатиметься переховуватися, а сприятиме судовому слідству у з`ясуванні обставин даної справи, оскільки особисто зацікавлений у розгляді кримінального провадження щоб надалі спокійно жити, займатись родинними справами, працювати.
Стверджує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, судом допущено істотне порушення вимог КПК України та норм європейського права, не взято до уваги практику, що викладена у справі «Сіренко проти України».
Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного перегляду.
Адвокат ОСОБА_7 належним чином завчасно повідомлений про час та місце апеляційного розгляду. В судове засідання не з`явився. Телефонним зв`язком повідомив, що не може прибути через зайнятість в судовому засіданні в іншому суді та не заперечує проти розгляду апеляційної скарги за його відсутності.
Обвинувачений ОСОБА_8 своєчасно під особистий підпис повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, заяву про особисту участь в судовому засіданні не подавав.
Неприбуття захисника не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду ( ч 4 ст. 405, ст. 52 КПК)
Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги адвоката.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Мотиви Суду.
29.11.2018 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України.
На стадії судового розгляду кримінального провадження ухвалами суду запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 було продовжено.
Ухвалою цього ж суду від 14 листопада 2019 року, що є предметом перегляду в апеляційному порядку, суд продовжив ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 січня 2020 року включно.
Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу, суд виходив із того, що розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_8 триває, у повному обсязі не досліджені докази , і продовжують існувати ризики того, що у випадку звільнення обвинуваченого з під варти він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
До такого висновку суд дійшов виходячи із тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку доведення його винуватості, врахував відсутність у нього міцних соціальних зв`язків , місця роботи.
Перевіряючи доводи адвоката, викладені в його апеляційній скарзі, та вимогу про зміну запобіжного заходу на домашній арешт колегія суддів враховує наступне.
Ризики, які стали підставою для застосування запобіжних заходів у виді тримання під вартою, були встановлені на стадії досудового розслідування.
Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд, продовжуючи строк дії запобіжного заходу, має перевірити чи не зменшилися на цій стадії судового розгляду встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.
Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії продовження запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема соціальні зв`язки, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, його моральні якості, спосіб життя, сімейні зв`язки, постійне місце роботи, поведінку особи під час розслідування кримінального провадження.
Як видно із виділених матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кількох епізодів тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, за які передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.
Характер інкримінованих кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, вказує на підвищену суспільну небезпеку скоєного.
За місцем проживання ОСОБА_8 характеризується посередньо, не працевлаштований, законного джерела доходів не має, суспільно-корисною діяльністю не займається.
Ці відомості у сукупності з кількістю епізодів збуту психотропної речовини з корисливого мотиву, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , робить вірогідним продовження існування ризику вчинити інші кримінальні правопорушення.
Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_8 має постійне місце роботи та стабільний дохід є недоведеними , оскільки виділені матеріали кримінального провадження документальних відомостей на підтвердження вказаного факту не містять. Не додані такі відомості і до апеляційної скарги.
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, а також недоведеність наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, відсутність місця роботи свідчить про продовження існування ризику переховуватися від суду.
На думку колегії суддів, відсутність у ОСОБА_8 попередніх судимостей, само по собі не може свідчити про відсутність заявлених ризиків, з огляду на наведені вище обставини та дані, що характеризують особу обвинуваченого.
Матеріали провадження свідчать, що розгляд кримінального провадження продовжується, ще не були допитані всі свідки, що робить вірогідним існування ризику здійснювати незаконний вплив на вказаних учасників кримінального провадження.
Наявність у ОСОБА_8 постійного місця мешкання, враховуючи перераховані вище обставини, не може слугувати достатньою запорукою дотримання обвинуваченим належної процесуальної поведінки у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі.
Отже слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо продовження строків тримання під вартою, суд врахував не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованих злочинів, а і дані про особу обвинуваченого, та сукупність інших відомостей, передбачених ст. 178 КПК України, що в цілому і стало підставою для прийняття рішення про необхідність продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як на тому наполягає захисник , не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати на цій стадії судового розгляду.
Ідентичність ухвали суду, що оскаржується , змісту попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою, на що посилається захисник , не є підставою для визнання її незаконною, оскільки вона містить мотиви з яких суд виходив при постановленні ухвали та висновки по суті питання, що вирішувалося ухвалою.
Застава може бути внесена у будь який момент протягом строку дії ухвали суду про застосування чи продовження строку тримання під вартою, а отже для обвинуваченого визначений і альтернативний запобіжний захід.
Доводи апеляційної скарги захисника висновки суду першої інстанції не спростовують, підстав для скасування ухвали суду не встановлено, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419, 376 ч.2 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 14 листопада 2019 року, якою ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

копія вірна,
суддя ОСОБА_2