Вирок

Іменем України

20.12.2019 Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові обвинувальний акт, долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування та надані прокурором документи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002372 від 07.08.2018, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новодністровськ, Чернівецької області, українця, громадянина України зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
Сторона обвинувачення -
прокурор Львівської місцевої прокуратури №3
ОСОБА_4 .

Потерпіла сторона:
Потерпілий ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Згідно з оголошеним у судовому засіданні прокурором обвинувального акту стороною публічного обвинувачення ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 12.07.2018 близько 02 год. 00 хв., перебуваючи по вул. С. Бандери, у м. Львові у парку поблизу «Костелу», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії не були поміченими для інших осіб, вчинив крадіжку у громадянина ОСОБА_5 візитниці із банківськими картками, у подальшому з якої здійснив фінансові операції в тому числі по зняттю коштів на загальну суму 4143, 91 грн. та мобільного телефону марки «Nokia» моделі «230», IMEI НОМЕР_1 , який у подальшому продав, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 6053,71 гривень.
Дані дії ОСОБА_3 публічним обвинувачем, відповідно до обвинувального акту кваліфіковані як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо міри покарання поклався на розсуд суду.
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що 12.07.2019 близько 02 год. 00 хв., він, дійсно перебував по вул. С. Бандери, у м. Львові у парку поблизу «Костелу», де у потерпілого ОСОБА_5 викрав мобільний телефон марки «Nokia» моделі «230» та візитницю із банківськими картками, та у подальшому з якої здійснив зняття коштів на загальну суму 4143, 91 гривень. Пояснити таку свою поведінку не зміг, проте у вчиненому розкаюється та просить суворо не карати.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вину обґрунтовує прокурор у судовому засіданні, котрий покликаючись на матеріали досудового розслідування визнання вини обвинуваченим, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому кримінальному правопорушенні доводиться в повному обсязі та не заперечується самим обвинуваченим.

Дійсність та достовірність доказів, обвинуваченим чи потерпілим не оспорюються, а тому просить суд розглянути матеріали кримінального провадження без їх дослідження.

Суд з урахуванням думки прокурора, потерпілого, який подав заяву про розгляд справи у його відсутності, згоду обвинуваченого, зважаючи на положення ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів здобутих на досудовому розслідуванні щодо фактичних обставин справи вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, суд визнає, що стороною публічного обвинувачення доведено, що ОСОБА_3 12.07.2018 близько 02 год. 00 хв., перебуваючи по вул. С. Бандери, у м. Львові у парку поблизу «Костелу», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії не були поміченими для інших осіб, вчинив крадіжку майна потерпілого, а саме: візитниці із банківськими картками, у подальшому з якої здійснив фінансові операції в тому числі по зняттю коштів на загальну суму 4143, 91 грн. та мобільним телефоном марки «Nokia» моделі «230», IMEI НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , якими у подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши потрепілому матеріальної шкоди на загальну суму 6053,71 гривень.
Дані дії обвинуваченого прокурором кваліфіковані, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, з чим суд погоджується.
Призначаючи підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу підсудного та його негативне ставлення до вчиненого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття і сприяння органам досудового розслідування, при розслідуванні даного кримінального провадження.

Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням пом`якшуючих обставин і особи підсудного, суд дійшов висновку, що покарання йому слід призначити у межах визначеного санкцією статті за якою інкриміновано кримінальне правопорушення, у вигляді арешту.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні, цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не застосовувався, у порядку ст. 208 КПК України, він не затримувався.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 366-371, 373, 376 КПК України,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , року 2000, місяця 07, дня 05 народження, визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через суд , який ухвалив судове рішення.
У випадку відсутності апеляційних скарг, вирок набирає законної сили з 19 січня 2020 року.
Копію вироку сторони процесу можуть отримати у секретаря судового засідання.

Суддя ОСОБА_6