Справа № 488/5897/18
Провадження № 1-кп/488/133/20
В И Р О К
іменем України

20.02.2020 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Миколаєві, громадянин України, освіта середня спеціальна, офіційно не працевлаштований, неодружений, місця реєстрації не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 жовтня 2018 року за № 0002187,

в с т а н о в и в :

07 жовтня 2018 року в період часу з 12 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у дворі будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , де разом вживали спиртні напої.

Керуючись раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на протиправне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 5+» чорного кольору, імей-код НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 4 999 грн.

ОСОБА_5 , довіряючи ОСОБА_4 та будучи впевненим, що той в подальшому поверне йому телефон, надав його останньому.

Проте ОСОБА_4 мобільний телефон потерпілому не повернув, а, зловживаючи довірою останнього, заволодів вказаним майном, після чого з місця події зник та розпорядився телефоном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому правопорушенні свою вину визнав повністю та показав, що у вказані день та час він зустрівся із ОСОБА_6 , з яким підтримував дружні стосунки. У дворі багатоповерхових будинків вони розпивали пиво. Він попросив у потерпілого телефон для здійснення дзвінка, потерплий надав йому телефон. Після цього він пішов з двору та заклав телефон сторонній особі, за що виручив 3 000 грн. Гроші витратив на поїздку до м.Херсон. Після повернення через якийсь час дізнався, що його розшукує поліція. В подальшому відшкодував потерпілому суму шкоди за втрачений телефон, передавши 5 000 грн.

Як слідує з заяви потерпілого ОСОБА_5 від 27 грудня 2018 року, ОСОБА_4 відшкодований спричинений матеріальний збиток у повному обсязі.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України дослідження інших доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним.

Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, та кваліфікує його дії як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вчинив умисне корисливе кримінального правопорушення невеликої тяжкості.

Одночасно суд також зазначає, що обвинувачений раніше не судимий, повністю визнав свою вину у вчиненому та щиро розкаявся, вжив активних заходів до повного відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, за місцем проживання дільничним офіцером поліції характеризується позитивно, хоча і не працевлаштований офіційно, втім працює за усними договорами і має стабільний дохід.

Обставин, які б згідно зі ст.67 КК України обтяжували покарання, не встановлено.

За такого, з метою досягти цілей виправлення обвинуваченого та недопущення вчинення ним нового кримінального правопорушення, достатнім буде призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах санкції відповідної норми закону про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1