Справа № 373/1705/19
УХВАЛА

15 січня 2020 року Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Переяславі клопотання старшого слідчого СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області, капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором ОСОБА_2 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного в кримінальному провадженні № 0000453 від 29 вересня 2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в:

14 січня 2020 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Клопотання обгрунтовують тим, що причетність ОСОБА_3 до кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.187 КК України, підтверджуються даними, зібраними органом досудового розслідування. На зараз ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не знайдено грошові кошти, враховуючи і їх великий розмір, та предмети, зовні схожі на пістолети; можливість незаконного впливу на інших причетних до даного кримінального провадження осіб, оскільки двоє з них та їх місцезнаходження ще не встановлені; можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_3 усвідомлює тяжкість покарання у випадку визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується, що існували при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися та продовжують існувати. На даний час в ході досудового розслідування вищезазначеного кримінального провадження не отримано висновки ряду експертиз; триває аналіз моніторингу мобільних з`єднань, встановлених на місцях можливого підходу-відходу та на місці вчинення злочину; продовжують вживатися заходи щодо встановлення співучасників даного кримінального правопорушення; не складено повідомлення про підозру в остаточній редакції, не відкрито сторонам кримінального провадження його матеріали, не складено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, тому досудове розслідування не може бути завершене до закінчення дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 підтримав подане клопотання з вище зазначених підстав. Зазначив, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу, не зменшилися і продовжують існувати. Зокрема, ризик впливу на свідків, потерпілих та інших підозрюваних, оскільки підозрюваний працював з деякими з них, знає місце проживання. Двох осіб, що можуть бути причетними до кримінального правопорушення, ще не встановлено. Не встановлено місце знаходження, предмета, схожого на зброю, та грошових коштів, що свідчить про можливість, перебуваючи на волі, знищити чи сховати речові докази та знаряддя злочину. Досудове розслідування було продовжено, заходи по встановленню інших причетних осіб та місця знаходження грошових коштів й інших речей проводяться, однак конкретизувати, які саме, не вважає за можливе на даній стадії процесу з посиланням на таємницю слідства. Також вказав про належні ТОВ «ТОРГРУП» талони на пальне, які були знайдені при обшуку у підозрюваного. Зауважив, що і міра покарання, яка може бути призначена підозрюваному, впливає на можливість його ухилення під слідства та суду.

Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисники адвокати ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вважають, що клопотання задоволенню не підлягає. Просять змінити запобіжний захід з тримання під вартою на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі.

Підозрюваний ОСОБА_3 зазначив, що інкримінованих йому дій не вчиняв, 29.09.2019 знаходився вдома.

Захисник ОСОБА_4 зазначив, що дане клопотання подано в суд з порушенням встановлено 5-ти денного строку, надано захисникам на ознайомлення також з порушенням трьох годинного строку. Доказів причетності ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 187 КК України не надано, як не надано та не обгрунтовано існування жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, не обгрунтовано неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Обшук у домоволодіння ОСОБА_3 проведено з порушеннями, вилучені талони на пальне не ідентифіковані, кошти, які нібито були викрадені, також не ідентифіковані і їх загальна сума не підтверджена. Його затримання визнано незаконним. Зазначив, що ОСОБА_3 має міцні соціальні зв`язки: одружений, двоє неповнолітніх дітей, працює, по місцю роботи характеризується позитивно, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався.

Крім того, при розгляді даного клопотання заявляв про негайне звільнення підозрюваного з-під варти в порядку ст. 206 КПК України в зв`язку із закінченням терміну дії ухвали про обрання йому запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 також зазначила, що дане клопотання подано в суд з порушенням встановлено 5-ти денного строку; воно не може бути розглянуто, оскільки строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу підозрюваному закінчився; зміст клопотання не відповідає встановленим вимогам. Крім того, пред`явлена ОСОБА_3 підозра є необгрунтовано, існування жодного з наведених прокурором ризиків, як то ухилення від слідства та суду, вплив на свідків, потерпілих чи інших підозрюваних, знищення чи можливість сховати речові докази, не доведено. Не доведено також не можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, не дивлячись на те, що він має постійне місце проживання, місце роботи, де характеризується позитивно, одружений, має двоє дітей. Також відмітила про незаконність проведеного в його домоволодінні обшуку, не конкретизацію знайдених при цьому речових доказів, незаконність затримання, погіршення стану здоров`я його дружини та доньки.

При розгляді даного клопотання заявляла про необхідність залишення без розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 в зв`язку із порушенням строків його подачі до суду; про повернення клопотання про продовження строку тримання під вартою для усунення недоліків; про залишення без розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою в зв`язку із закінченням строку дії ухвали про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Всі клопотання та скарга захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розглянуті, мотиви їх відхилення зазначені у відповідних ухвалах від 14 та 15 січня 2020 року.

До початку розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_3 захисникам надано час для ознайомлення із клопотанням та доданими до нього матеріалами, що фактично становив повні три години.

Слідчим суддею констатовано факт порушення визначеного ч. 1 ст. 199 КПК України строку подачі даного клопотання до суду. Разом з тим, враховуючи встановлений ч. 4 ст. 199 КПК України обов`язок слідчого судді розглянути таке клопотання до закінчення строку дії попередньої ухвали, відсутність інших підстав, які унеможливлюють такий розгляд, вважаю за можливе та необхідне розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_3 по суті.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового провадження, встановлено наступне.

Форма та зміст клопотання відповідає встановленим ст. 184 та ст. 199 КПК України вимогам.

Заперечення захисників з цього приводу зводяться лише до оцінки доказів, які додані до клопотання.

Як вбачається з витягів є ЄРДР, рапорту від 29 вересня 2019 року, допитів свдіків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , повідомлення про підозру, ОСОБА_3 підозрюється в тому, що 29 вересня 2019 року близько 04 год. 10 хв. спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами чоловічої статі, притримуючись заздалегідь обумовленого плану, вступивши у попередню змову, переслідуючи корисливий мотив та мету власного збагачення за рахунок чужого майна, попередньо розділивши між собою ролі, шляхом пошкодження паркану, проникли на територію автопарку ТОВ «ТОРГРУП», що розташований по вул. Шевченка, 1-а в с. Переяславське Переяслав-Хмельницького району Київської області. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом нападу, застосовуючи грубу фізичну силу, погрожуючи фізичною розправою із використанням предмету, зовні схожого на пістолет, проти їх волі, зв`язали охоронця автостоянки ТОВ «ТОРГРУП» ОСОБА_12 та охоронця автогаража ТОВ «ТОРГРУП» ОСОБА_13 , шляхом віджиму пошкодили металопластикове вікно та проникли до адміністративного приміщення ТОВ «ТОРГРУП», звідки викрали металевий сейф, в середині якого знаходилися грошові кошти в сумі 880000 грн., що належать ОСОБА_14 , документи та печатки товариства. З викраденими речами зникли в невідомому напрямку.

16 листопада 2019 року о 09 год. 41 хв. ОСОБА_3 було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні даних кримінальних правопорушень (злочинів).

Ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2019 року було встановлено незаконність затримання ОСОБА_3 в порядку ст.208 КПК України та звільнено з-під варти.

16 листопада 2019 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2019 року ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 15 січня 2020 року та взято під варту в залі суду. Ухвала набрала законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 цього Кодексу, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, не оцінюючи належність та допустимість доданих до клопотання та досліджених в судовому засіданні доказів, вважаю, що стороною обвинувачення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України надані достатні на даній стадії процесу докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

При цьому слідчий суддя не буре до уваги покази свідка ОСОБА_15 , дружини підозрюваного щодо перебування її чоловіка 29.09.2019 вдома, оскільки дану обставину вона не підтвердила, а лише зазначила, що вона не може пам`ятати всі дні за такий довгий період, але її чоловік завжди вдома вночі.

Також вважаю доведеним прокурором, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , не зменшилися та продовжують існувати. Зокрема, ризики знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ризик незаконного впливу на інших причетних до даного кримінального провадження осіб, свідків, потерпілих; ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Стосовно ризику впливу на свідків, потерпілих та інших підозрюваних, ЄСПЛ в своєму Рішенні в справі «Летельє проти Франції» (пункт 39) зазначив, що «Суд визнає, що реальна небезпека вчинення тиску на свідків могла таки бути на початку цієї справи, але вважає, що з часом вона значно зменшилася і в решті зникла зовсім». В даному кримінальному провадженні триває досудове розслідування, не встановлено двох осіб, які можуть бути причетними до вчинення даного кримінального правопорушення, а з врахуванням необхідності безпосередності дослідження доказів під час судового провадження, вважаю, що такий ризик наявний. Крім того, злочин вчинений із застосуванням насильства, підозрюваний, перебуваючи на волі, може вливати на останніх з метою зміни останніми своїх показів.

Ризик знищення речових доказів слідчий суддя також вважає актуальним, оскільки на даний час органом досудового розслідування ще не відшукано все викрадене майно та можливі знаряддя злочину.

Вважаю, що і ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на тяжкість покарання у випадку визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується (від 7 до 12 років), наявний. Тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року «Харченко проти України»). У справі «Москаленко проти України» (рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Прокурором доведено поважність неможливості закінчення досудового розслідування до закінчення дії ухвали про обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зважаючи на їх характер, специфіку та суб`єктів проведення, зокрема закінчення призначених експертиз, аналіз моніторингу телефонних з`єднань, проведення розшукових заходів по встановленню інших причетних до кримінального правопорушення осіб, знарядь вчинення злочинів, викрадених грошових коштів. При цьому, слідчий суддя зважає на позицію прокурора щодо неповідомлення ним про конкретно визначені слідчі дії, які вживаються, зважаючи на можливий характер таких слідчих дій, стадію кримінального провадження та недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування.

Таким чином, обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 відпала, не встановлено, підстав змінювати запобіжний захід підозрюваному не вбачається, заявлені під час обрання запобіжного заходи ризики не зменшились та продовжують існувати.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя зважає на обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: позитивну характеристику підозрюваного, наявність місця проживання і роботи, ту обставину, що він одружений та має двох неповнолітніх дітей, та характеристику, надану свідком ОСОБА_16 .

Разом з тим, наявність декількох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, строк проведення досудового розслідування, характер незакінчених слідчих дій в сукупності дають підстави стверджувати про недостатність на даній стадії кримінального провадження застосування до ОСОБА_3 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Граничний строк тримання особи під вартою, встановлений ст. 197 КПК України, не перевищений.

Враховуючи вищевикладене, клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Постановою в.о. керівника Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_17 від 10 січня 2020 року строк досудового розслідування було продовжено до трьох місяців, тобто по 16 лютого 2020 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи вищевикладене, згідно ст. ст. 176-178, 183, 184, 193-194, 197, 199, 309, 395 КПК України,
у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування з 15 січня 2020 року по 16 лютого 2020 року, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Управління Державної пенітенціарної служби України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 16 год. 30 хв. 16 січня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1