ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
та сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6
представник колонії ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 29 жовтня 2019 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

На вказану ухвалу засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій категорично не погоджується з рішенням районного суду.

В своїй скарзі, вважає, що висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають фактичним обставинам справи, що судом невірно оцінено матеріали його особової справи.

Звертає увагу, що заходи виховного характеру, які проводяться на відділенні, завжди відвідує, жодного разу не відмовлявся. Бере активну участь у програмі

ЄУНСС №722/1307/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Провадження №11-кп/794/540/19
Категорія ст. 539 КПК України Доповідач: ОСОБА_1

диференційованого впливу, регулярно відвідує церкву, у вільний час читає духовну літературу, робить для себе висновки. Не вживає наркотичних речовин, не конфліктний з іншими засудженими та працівниками колонії, ввічливий та тактовний.

Просить скасувати ухвалу суду І інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про умовно дострокове звільнення.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , думку останнього, який просив задовольнити його апеляційну скаргу та скасувати ухвалу районного суду, міркування прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, а апеляцію засудженого без задоволення, розглянувши матеріали судового провадження, особової справи засудженого ОСОБА_6 та доводи його апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Так, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення, суд першої інстанції діяв у відповідності до положень ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, відповідним чином умотивувавши свої висновки.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Так, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

В ході апеляційного розгляду даного провадження було встановлено, що ОСОБА_6 раніше судимий вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці 15.05.2017 року за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді 6-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна, належного на праві власності. Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 обраховано з 17.09.2016 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 зараховано у строк відбування покарання за вищезазначеним вироком, строк його попереднього ув`язнення з 17.09.2016 року по 31.01.2018 року (1 рік 4 місяці 12 днів), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Кінець строку відбування покарання у виді позбавлення волі припадає на 03 травня 2021 року.

Отже, на час розгляду судом клопотання, ОСОБА_6 відбув більше двох третин строку призначеного судом покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження та особової справи ОСОБА_6 , характеристики начальника ДУ СВК (№67), довідок про стягнення та заохочення, вбачається, що засуджений ОСОБА_6 у місцях позбавлення волі перебуває з 17 вересня 2016 року. Міру покарання у виді позбавлення волі відбуває в державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)» з 23 квітня 2018 року.

За час перебування в установі виконання покарань №33 м. Чернівці, ОСОБА_6 порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав.

Як вбачається з характеристики, затвердженої начальником державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» від 23 вересня 2019 року, з часу прибуття засудженого ОСОБА_6 , а саме з 23 квітня 2018 року вересень 2018 року останній був працевлаштований різноробочим будівельної бригади. З поставленими завданнями намагався справлятись.

З жовтня 2018 року по січень 2019 року, засуджений ОСОБА_6 до будь-якої оплачуваної суспільно-корисної праці не залучався та з приводу працевлаштування до персоналу колонії не звертався.

З лютого 2019 року, засуджений ОСОБА_6 по даний час працює різноробочим будівельної бригади. Встановлені обсяги робіт виконує, однак потребує періодичного контролю за якістю їх виконання.

За час перебування в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався. У липні 2018 року засудженим ОСОБА_6 було допущено порушення порядку і умов відбування покарання, за вчинення якого дисциплінарною комісією установи було прийнято рішення обмежитись заходами виховного та профілактичного характеру.

12.07.2019 року засуджений ОСОБА_6 отримав одне заохочення у вигляді подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки по підсумкам роботи за другий квартал 2019 року.

Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, засуджений ОСОБА_6 у відношенні до персоналу колонії тактовний, їхні законні вимоги намагається виконувати. По відношенню до інших засуджених не конфліктний. Дружні стосунки підтримує з засудженими різної спрямованості. Роботи з благоустрою установи виконання покарань виконує. Соціально-корисні зв`язки на волі підтримує шляхом побачень, отримання посилок та передач.

Заходи виховного характеру, що проводяться у відділенні відвідує під контролем, намагається робити для себе відповідні висновки. Подав заяву на участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», однак фактично участі у ній не бере. У 2018 році отримав спеціальність «Токар» та базову середню освіту в навчальних закладах, які функціонують при установі.

Відповідно до атестаційних листів та протоколів засідань атестаційної комісії від 17.05.2018 р. та 16.05.2019 р., протягом відбування покарання засуджений ОСОБА_6 не довів свого виправлення. Ступінь оцінки його виправлення визначений, як такий, що особа не довела та не стала на шлях виправлення.

Згідно виписки з протоколу №1 від 09.01.2019 року засідання комісії відділення СПС №3 з оцінки ступеню виправлення засуджених, рішенням комісії засудженому ОСОБА_6 дана оцінка, як особі, яка дотримується вимог режиму відбування покарання.

З довідки медичної частини ДУ «СВК (№67)» від 09.09.2019 року №277 встановлено, на даний час стан здоров`я ОСОБА_6 задовільний. А також зазначено, що 08.10.2019 року ним була отримана травма у вигляді перелому нижньої третини лівого передпліччя.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що поведінка та ставлення до праці засудженого ОСОБА_6 під час відбування покарання не були сумлінними, в його особистості не відбулося достатніх позитивних змін, на даний час не довів свого виправлення, таким чином клопотання останнього є необґрунтованим та в апеляційному суді нічим не доведеним.

На думку колегії суддів, суд обґрунтовано прийшов до висновку, про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає судове рішення законним, а апеляційну скаргу засудженого такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 537 - 539 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 29 жовтня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення проте може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суд протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той самий порядок і строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3