Справа № 354/320/20
Провадження № 1-кс/354/151/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(про арешт майна)

26 березня 2020 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області

в складі: слідчого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче клопотання старшого слідчого СВ Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні- прокурором Яремчанського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження за №0000061 від 24.03.2020 року ,-

встановив:

Старший слідчий СВ ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором у кримінальному провадженні, про арешт майна по кримінальному провадженню №0000061, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24.03.2020 року за ч.4 ст358 КК України, а саме на оригінал Посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , яке 23.03.2020 в м. Яремче, Івано-Франківської області було вилучене працівниками поліції у водія ОСОБА_5 , як тимчасово вилучене майно, з метою збереження його, як речового доказу.

Клопотання обґрунтовує тим, що СВ Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, в якому встановлено, що 23.03.2019 до Яремчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області поступив рапорт інспектора СРПП №4 Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 23.03.2020, в якому вказано про те, що цього дня водій автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 пред`явив працівникам поліції підроблене Посвідчення водія на своє ім`я серії НОМЕР_1 , тобто використав його.
У зв`язку з вищенаведеним, 24.03.2020 працівниками Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області у водія ОСОБА_5 було вилучено, як тимчасово вилучене майно, оригінал Посвідчення водія на ім`я вказаного громадянина серії НОМЕР_1 .
Слідчий у клопотанні також зазначає, що у матеріалах кримінального провадження №0000061 вбачається наявність достатніх підстав вважати, що тимчасово вилучене 23.03.2020 у водія ОСОБА_5 Посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я вказаного громадянина, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, а також те, що 24.03.2020 вказаний документ визнаний речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, необхідно у встановленому законом порядку накласти на нього арешт з метою забезпечення збереження на ньому можливих слідів вчиненого кримінального правопорушення та збереження даного документа, як речового доказу.
В судовове засідання старший слідчий не з`явився, просив розгляд клопотання проводити

за його відсутності, клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 , повідомлений про розгляд клопотання про арешт майна, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Вивчивши подане клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно записів у витязі з кримінального провадження №0000061, 24.03.2020 року зареєстроване кримінальне провадження за ч.4 ст.358 КК України (а.с. 3).

Згідно копії рапорту інспектора СРПП№4 від 23.03.2020 року у ОСОБА_5 тимчасово вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

Згідно копії постанови слідчого від 24.03.2020 року Посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні (а.с.8).

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь- якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 5 ст.171 КПК України визначено строки подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, зокрема клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Клопотання слідчого подано до суду у строки визначені ст.171 КПК України, та в повній мірі відповідає вимогам встановленим цією статтею.

Відповідно до ст.172 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку,

передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Враховуючи те, що майно, на яке згідно клопотання просить накласти арешт слідчий, погоджене прокурором, а саме оригінал Посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000061, з метою забезпечення збереження вищевказаного майна, як речового доказу, а тому, такий захід забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно є підставним та доцільним.

Керуючись ст.ст.171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

З метою забезпечення збереження майна, як речового доказу, накласти арешт на майно, а саме: на оригінал Посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , яке 23.03.2020 в м. Яремче, Івано-Франківської області було вилучене працівниками поліції у водія ОСОБА_5 , як тимчасово вилучене майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1