ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/666/20
Провадження №1-кп/477/181/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року Жовтневий районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Миколаєві у підготовчому судовому засіданні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 відносно обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка Баштанського району Миколаївської області, із середньою освітою, не судимого, одруженого, працюючого головою фермерського господарства Фермерське господарство «Еверест» ОСОБА_4 , зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 197-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИВ:
У травні місяці 2019 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, обвинувачений ОСОБА_4 , який є головою фермерського господарства Фермерське господарство «Еверест» ОСОБА_4 , з використанням належного йому на праві приватної власності трактора МТЗ-8П, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сівалки марки «СУПН-8», культиватора марки «КПН-5,6» та найманої праці, маючи єдиний корисливий мотив на обробіток земельних ділянок, діючи умисно, не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади (Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області) про передачу у власність або надання у користування (оренду) земельних ділянок, які розташовані в межах території Білозірської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, за відсутності укладеного та зареєстрованого договору оренди земельних ділянок обробив та засіяв сільськогосподарською культурою соняшником земельні ділянки, які відносяться до категорії особливо цінних земель, а саме:
земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Білозірської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, кадастровий номер :06:000:0045, площею 198,2426 га, чим завдав шкоди державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області в розмірі 245181,8485 грн;
земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Білозірської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, кадастровий номер :06:000:0046, площею 165,0609 га, чим завдав шкоди державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області у розмірі 204143,4917 грн;
земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Білозірської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, кадастровий номер :06:000:0047, площею 121,2956 га, чим завдав шкоди державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області у розмірі 150015,5840 грн.
Тобто, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив самовільне зайняття зазначених земельних ділянок, яке у відповідності до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» виразилось у діях, які свідчать про фактичне використання земельних ділянок за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади про її передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо таких земельних ділянок. Своїми протиправними діями, внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, обвинувачений ОСОБА_4 завдав шкоди державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на загальну суму 599340,92 грн.
До початку підготовчого судового засідання через канцелярію суду 11 червня 2020 року надійшло клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 197-1 КК України, у зв`язку із вчиненням ним злочину невеликої тяжкості, щирим каяттям, активним сприянням розкриттю злочину та повним відшкодуванням завданих ним збитків.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 уперше вчинив кримінальне правопорушення, не судимий, активно сприяв розкриттю злочину про що свідчить безумовна його явка на виклики слідчого, наданням показань на допиті, висловлюванням свого щирого каяття у вчиненні кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданих ним збитків, а тому на підставі статті 45 КК України обвинувачений може бути звільнений від кримінальної відповідальності.

У підготовчому судовому засіданні 15 червня 2020 року прокурор ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в порядку статті 45 КК України.
Представник потерпілого ОСОБА_6 підтримав позицію прокурора та не заперечував щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав, просив його задовольнити.
Суду пояснив, що він дійсно при викладених в обвинувальному акті обставинах вчинив самовільне зайняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення, винуватість у скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаявся, завдану шкоду державі відшкодував повністю, вчинив злочин вперше в житті.
Захисники адвокат ОСОБА_8 та адвокат ОСОБА_7 клопотання підтримали та просили його задовольнити, з підстав викладених в ньому.
Ураховуючи, що складання ухвали суду вимагає значного часу, суд на підставі частини другої статті 376 КПК України, обмежився складанням і оголошенням резолютивної частини ухвали.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, розглянувши матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд дійшов до наступного.
Відповідно до статті 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Згідно статті 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 5 Постанови від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтею 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.
Судом установлено, що діяння, яке інкримінується ОСОБА_4 дійсно мало місце та таке діяння містить склад злочину, передбаченого частиною 2 статті 197-1 КК України.
Згідно довідки УІАЗ ГУНП України в Миколаївській області від 20 січня 2020 року №100-20012020/48003, обвинувачений ОСОБА_4 не судимий.
Злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , у відповідності до статті 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Внаслідок вчинення злочину заподіяно шкоду державі на суму 599341,00 грн, яка згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 23 вересня 2019 року №0.0..1 обвинуваченим ОСОБА_4 відшкодована повністю.
Згідно листа Білозірської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 06 лютого 2020 року №99/2-з/в кошти в рахунок відшкодування шкоди в розмірі 599341,00 грн надійшли на рахунки сільської ради.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
На думку суду, щире каяття ОСОБА_4 виражається в тому, що він визнав свою винуватість у повному обсязі, розуміє протиправність вчиненого та недопущення ним продовження таких дії, відшкодував заподіяну шкоду у повному обсязі.
Крім цього, з матеріалів судового провадження та з пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 також убачається, що останній активно сприяв розкриттю злочину.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності та пунктом 8 зазначеної статті передбачено, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений надав свою беззаперечну згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі статті 45 КК України та зазначив про розуміння ним наслідків такого закриття.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.
Згідно пункту 2 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Керуючись статтями 44, 45 КК України, статтями 284, 314, 371, 372 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 197-1 КК України на підставі статті 45 КК України в зв`язку з дійовим каяттям.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 відносно ОСОБА_4 за частиною 2 статті 197-1 КК України закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали оголошено 16 червня 2020 року о 16 годині 00 хвилин.

СУДДЯ ОСОБА_9