Справа № 463/5318/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/461/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 10 квітня 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без фактичного місця проживання,

ВСТАНОВИЛА:

на розгляді у Личаківському районному суді м.Львова перебуває кримінальне провадження стосовно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України.

В ході судового засідання в суді першої інстанції прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченим запобіжних заходів тримання під вартою.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 10 квітня 2020 року задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжних заходів у виді тримання під вартою, відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, продовжено обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжний захід тримання під вартою на 2 (два) місяці, тобто до 9 червня 2020 року включно. Визначено обвинуваченому ОСОБА_12 заставу в розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 630 600 (шістсот тридцять тисяч шістсот) гривень. У випадку внесення застави на відповідний рахунок покладено на обвинуваченого ОСОБА_12 такі обов`язки: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися за межі міста Львова без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжний захід тримання під вартою на 2 (два) місяці, тобто до 9 червня 2020 року включно. Визначено обвинуваченому ОСОБА_11 заставу в розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 630 600 (шістсот тридцять тисяч шістсот) гривень. У випадку внесення застави на відповідний рахунок покладено на обвинуваченого ОСОБА_11 такі обов`язки:прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися за межі міста Львова без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжний захід тримання під вартою на 2 (два) місяці, тобто до 9 червня 2020 року включно. Визначено обвинуваченому ОСОБА_13 заставу в розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 630 600 (шістсот тридцять тисяч шістсот) гривень. У випадку внесення застави на відповідний рахунок покласти на обвинуваченого ОСОБА_13 такі обов`язки: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися за межі міста Львова без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.
Своє рішення суд мотивує тим, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченим запобіжних заходів у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 9 червня 2020 року включно. У зв`язку з наведеним клопотання про зміну запобіжних заходів до задоволення не підлягають.
На ухвалу суду захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить просить скасувати вищенаведену ухвалу в частині продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу тримання під вартою на 2 (два) місяці, тобто до 9 червня 2020 року включно; визначення обвинуваченому ОСОБА_9 застави в розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 630 600 (шістсот тридцять тисяч шістсот) гривень та в частині відмови в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу та постановити нову, якою обрати ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт. Визначити місце проживання на час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 . Визначити для обвинуваченого ОСОБА_9 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пунтку, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; утримуватися від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню. Судом першої інстанції не взято до уваги доводи сторони захисту та безпідставно і необґрунтовано задоволено клопотання прокурора. Застосування до іноземця найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою, покликаючись лише на те, що особа - іноземець не має постійного зареєстрованого місця проживання, постійної офіційної роботи, відсутністю стійких соціальних зв`язків у м. Львові та Львівській області, є недостатнім обґрунтуванням та порушує принцип рівності осіб перед законом та судом. Безпідставними є твердження прокурора, що ОСОБА_13 може впливати на свідків та потерпілого з метою зміни показань, оскільки свідками в даному кримінальному провадженні є лише працівники поліції та слідством не встановлено, що ОСОБА_13 має вплив на працівників поліції. Потерпілий у даному провадженні не був свідком події і його показання засвідчують лише сам факт події, інших доказів, що на потерпілого чиниться чи може чинитися тиск, не представлено. Звертає увагу, що ні прокурором, ні в ухвалі суду не наведено обґрунтування з наведенням відповідних доказів неможливості застосування до ОСОБА_13 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, доводи сторони захисту на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою з визначенням застави обвинуваченому ОСОБА_9 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та такі не зменшились, з врахуванням тяжкості злочину, інкримінованому ОСОБА_9 , та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому обґрунтовано продовжив останній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Щодо визначення розміру застави, то згідно із ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів визнає необґрунтованими апеляційні доводи сторони захисту про необхідність зміни запобіжного заходу, оскільки, продовжений ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у повній мірі відповідає вимогам закону, а застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти наявним у справі процесуальним ризикам.

Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_9 щодо необґрунтованості ухвали є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог адвоката не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 10 квітня 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4