Єдиний унікальний номер №943/430/20
Провадження №1-кп/943/122/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року
Буський районний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000077 від 02.03.2020 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Олесько, Буського району, Львівської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, не одруженого, працюючого, на обліках не перебуває, з вищою освітою, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , в порушення порядку, передбаченого ч.2 ст.7, ч.2 ст.25 та ч.1 ст.27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно зберігав, без мети збуту, з метою власного споживання наркотичний засіб канабіс.

Так, 01 лютого 2020 року, в період з 07 години 55 хвилин до 08 години 59 хвилин під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Буського районного суду Львівської області ОСОБА_7 , в приміщенні спальної кімнати житлового будинку, по місцю проживання ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено наркотичні засоби, зокрема:

- частково подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта №13/229 від 26 лютого 2020 року, містить каннабіноїди, зокрема тетрагідроканнабінол та суміш канабіноїдів (канабінол, канабідіол), і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом. Маса канабісу в сухому (висушеному) вигляді в перерахунку на суху речовину становить 8,22 грама;

- частково подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта №13/229 від 26 лютого 2020 року, містить каннабіноїди (канабінол, канабідіол), зокрема тетрагідроканнабінол, і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу в сухому (висушеному) вигляді, становить 9,36 грама.

Загальна маса виявленої та вилученої речовини рослинного походження зеленого кольору, яка містить тетрагідроканабінол і є канабісом, в перерахунку на висушену речовину становить 17,58 грам.

Розгляд справи по суті відбувся у підготовчому судовому засіданні зважаючи на вимоги ст. 314 КПК України, і заявлено клопотання прокурора, обвинуваченого та захисника про затвердження угоди про визнання винуватості. Вказані обставини не порушують прав обвинуваченого та інших осіб, оскільки останній проти цього не заперечував.

10.03.2020 року між прокурором Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468 КПК України.

В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.309 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

В угоді про визнання винуватості сторони узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, і передбачено ч.1 ст. 309 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. Угоду про визнання винуватості підтримав та просив її затвердити.

Захисник зазначену угоду підтримав та просив її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні угоди між прокурором та підозрюваним дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 згідно ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості злочину, оскільки санкція ч.1 ст.309 передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк. Зміст угоди про визнання винуватості між прокурором, підозрювании, захисником відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують відповідно ст. 67 КК України покарання обвинуваченого при проведенні досудового розслідування не встановлено.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 309, як незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.1 ст.309 КК України.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором, обвинуваченим, захисником угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Запобіжний захід під час досудового розслідування відносно обвинуваченого не обирався, підстави для його обрання на теперішній час також відсутні.

Речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 342-351,473-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10.03.2020 року, підписану в кримінальному провадженні №0000077 від 03 березня 2020 року, укладену між прокурором Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази:

- два поліетиленові пакетики в яких міститься канабіс та які здані в камеру зберігання речових доказів Буського ВП - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення експертизи № 13/229 від 26.02.2020р. в кримінальному провадженні № 0000024 в сумі 942,06 грн. в користь Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1