ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/170/20 Справа № 177/1293/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002393 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 , а також прокурора у кримінальному провадженні Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_11 на вирокЖовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2019 року щодо:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України,

В с т а н о в и л а:

Вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2019 року ОСОБА_9 визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 185 КК України, та призначено покарання: за ч.1 ст. 115 КК України у виді 8 років позбавлення волі; за ч.1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 8 років позбавлення волі.
ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 185 КК України, за таких обставин.
З вересня 2016 року ОСОБА_9 неофіційно працював охоронцем та одноособово здійснював функції по цілодобовій охороні майна, розташованого за адресою: по АДРЕСА_2 , на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка відповідно до договору оренди від 31.07.2006 знаходиться у користуванні ОСОБА_12 .
З 01.11.2016 в якості охоронця вищевказаної бази відпочинку, неофіційно був прийнятий на роботу ОСОБА_13 , стажування якого здійснював ОСОБА_9 . Таким чином з 01.11.2016 ОСОБА_9 та ОСОБА_13 постійно удвох знаходились на території бази відпочинку «Авангард».
Так, в період часу з 22:00 години 04.11.2016 до 00:00 годин 05.11.2016 ОСОБА_9 та ОСОБА_13 разом перебували в приміщенні господарської будівлі бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де сумісно вживали алкогольні напої. Під час сумісного вживання алкоголю між ОСОБА_9 та ОСОБА_13 виник конфлікт з приводу розподілу виловленої напередодні риби, в результаті якого ОСОБА_9 в період часу з 00:00 години 05.11.2016 до 04:00 години 05.11.2016 взяв до рук обріз мисливської рушниці, а також два мисливських патрона 16 калібру, споряджених дробинами діаметром 5мм, які на територію вказаної бази відпочинку приніс та в подальшому зберігав ОСОБА_13 для відстрілу бродячих собак, та, скориставшись відсутністю уваги з боку останнього, ОСОБА_9 спорядив вказану рушницю наявними в нього патронами та, діючи умисно з метою заподіяння ОСОБА_13 смерті, з мотивів помсти за непокору в розподілі виловленої риби, перебуваючи за спиною останнього на відстані від 0,5 до 1 метру, здійснив один постріл під кутом в бік ОСОБА_13 , в результаті чого спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді вогнепального поранення лівого стегна.
Після цього ОСОБА_13 в період часу з 00:00 години 05.11.2016 до 04:00 години 05.11.2016 року вийшов з приміщення господарської будівлі та намагався покинути територію бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », викликавши зі свого мобільного телефону таксі, при цьому і надалі намагався забрати з собою виловлену у ставку, розташованому на території вищевказаної бази відпочинку рибу, що обурило ОСОБА_9 та спровокувало між ними подальший конфлікт, який переріс в бійку, в ході якої ОСОБА_14 з метою заподіяння ОСОБА_13 смерті взяв зі столу, розташованому на території подвір`я вказаної бази відпочинку, ніж, яким умисно з метою заподіяння ОСОБА_13 смерті наніс останньому не менш одного удару в життєво-важливий орган - ліву область шиї, внаслідок чого ОСОБА_13 отримав тілесне ушкодження лівої бічної поверхні шиї, яке є небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння, та через отримане тілесне ушкодження впав на землю, не подаючи ознак життя. Після чого ОСОБА_9 , залишивши ОСОБА_13 на місці подій, повернувся до приміщення господарської будівлі та ліг спати.
05.11.2016 приблизно в період з 07:00 години до 07:30 години, прокинувшись ОСОБА_9 , переконався у тому, що від його протиправних дій настала смерть ОСОБА_13 , з метою приховування вбивства останнього, перемістив труп ОСОБА_13 з місця вчинення злочину до берегу водойми, біля якої розташована вказана база відпочинку, де з метою полегшення приховування трупа ОСОБА_13 зв`язав ноги останнього мотузкою, до яких у вигляді вантажу прикріпив сітку із знайденим там же камінням, перемістив труп ОСОБА_13 з берегу у водойму, де затопив, після чого покинув місце скоєння кримінального правопорушення.
11.05.2017, незважаючи на активні дії ОСОБА_9 щодо приховування та знищення слідів вичиненого ним убивства ОСОБА_13 , труп останнього був виявлений співробітниками поліції на поверхні у водоймі бази відпочинку «Авангард», розташованої по вул. Пісочна, 20, в с. Мар`янівка, Криворізького району, Дніпропетровської області.
Виявлені на трупі ОСОБА_13 тілесні ушкодження в області лівого стегна та в області лівої бічної поверхні шиї, за своїм характером носять ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, які дозволяють визначити, що його смерть могла настати від відкритих ран декількох ділянок тіла, що супроводжувалося ушкодженнями великих судин, гострою масивною крововтратою, що і з`явилось безпосередньою причиною його смерті, про що свідчать ознаки виявлені при розтині трупу.
Крім цього, ОСОБА_14 05.11.2016 приблизно в період часу з 07:00 години до 07:30 години, перебуваючи на території вищезазначеної бази відпочинку «Авангард» у приміщенні господарської будівлі, у якому він в період з 04.11.2016 до 04:00 години 05.11.2016 разом з ОСОБА_13 розпивав алкогольні напої, побачив раніше залишений ОСОБА_13 мобільний телефон марки «LENOVO» модель S 820_ROW, у корпусі білого кольору, Іmei-1 - НОМЕР_1 , Іmei-2 - НОМЕР_2 , вартістю 2000 грн., який належить ОСОБА_15 , але перебував у тимчасовому користуванні ОСОБА_13 , після чого у ОСОБА_14 виник умисел на таємне заволодіння вищевказаним телефоном.
ОСОБА_14 , діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у приміщенні господарської будівлі на території бази відпочинку «Авангард», таємно, шляхом вільного доступу, заволодів вказаним вище мобільним телефоном, який належить ОСОБА_15 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим зник, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинив потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду в сумі 2027,25 гривень.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить частково скасувати вирок та ухвалити новий, яким його виправдати за ч. 1 ст. 115 КК України.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, обвинувачений вказує на те, що вирок ухвалений судом при неповному судовому розгляді та при невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження. ОСОБА_9 вважає, що суд не надав належної оцінки доказам у справі та в основу вироку поклав припущення, внаслідок чого ухвалив вирок, що суперечить дійсним обставинам провадження.
Так, обвинувачений вказує на те, що його дії кваліфіковані як умисне вбивство невірно, оскільки у нього був відсутній умисел на його вчинення. З показань усіх свідків, допитаних судом першої інстанції, вбачається, що вони не були очевидцями події з ОСОБА_13 , а лише надали свідчення, які ніким і ним, в тому числі, не оспорюються, а саме щодо характеристики потерпілого, підтвердження працевлаштування його на базі де сталася подія, щодо його пошуку та щодо моменту виявлення та огляду трупу. Проте об`єктивними доказами того, що було здійснено саме умисне вбивство, вони не є. На думку обвинуваченого, районний суд не врахував його показання, надані під час слідчого експерименту, а саме щодо необережності його дій. При цьому, судом не було допитано експерта щодо висновку № 846/2 від 30.06.2017, складеного за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи, згідно якого його свідчення при проведенні слідчого експерименту від 29.06.2017, не носять суттєвих протиріч об`єктивним судово-медичним даним. Не допитано експерта й щодо можливості здійснення необережного пострілу при падінні і необережному поводженні зі зброєю. Суд, під час судового слідства, не допитав експерта щодо судово-медичних експертиз по факту смерті потерпілого, не дослідивши характер та особливості нанесення тілесних ушкоджень. Обвинувачений зауважує, що будь-яких висновків про можливість прицільного пострілу та умисного удару ножем експертами не зроблено.
В апеляційні скарзі прокурор просить вирок скасувати та в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_9 покарання: за ч.1 ст. 115 КК України у виді 13 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 13 років позбавлення волі.
Свої вимоги прокурор обґрунтовує невідповідністю призначеного обвинуваченому покаранню ступеню тяжкості злочину та особі останнього.
Прокурор вказує на те, що при ухваленні обвинувального вироку судом не враховано той факт, що ОСОБА_9 , діючи із особливою зухвалістю, спочатку вживав з потерпілим алкогольні напої, потім вистрілив у потерпілого з обрізу мисливської рушниці, після чого вдарив його в життєво важливий орган - шию ножем, після чого потерпілий помер на місці. З метою приховування злочину та його слідів ОСОБА_9 втопив труп потерпілого ОСОБА_16 , прив`язавши до його ніг каміння, у ставку біля бази відпочинку «Авнагард». Труп потерпілого було виявлено лише через 7 місяців після скоєння злочину. За цей час ОСОБА_9 не прийшов до поліції з каяттям та лише завдяки тому, що тіло потерпілого було знайдено і було розкрито цей злочин та встановлено особу яка вчинила вказаний злочин. Та за скоєння вказаного зухвалого злочину особі обвинуваченого призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі. Додатково своїми діями ОСОБА_9 не лише задав потерпілому моральної шкоди, а й порушив у потерпілого почуття довіри до справедливого суду. На переконання прокурора, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 є незаконним і підлягає скасуванню, зважаючи на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого за своїм розміром, як явно несправедливий через м`якість.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, допитавши експерта ОСОБА_17 , який підтримав висновки, проведених ним судово-медичних досліджень та надав суду їх роз`яснення, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, перевіривши апеляційні скарги разом з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність апеляційної скарги обвинуваченого та необхідність часткового задоволення апеляційної скарги прокурора виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в зазначеному кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційних скарг.
Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачений не оскаржує висновки суду про доведеність його винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та не погоджується з вироком суду лише в частині кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 115 КК України.
Водночас, в апеляційній скарзі прокурор не порушує питання про необхідність призначення ОСОБА_9 більш суворого покарання за ч. 1 ст. 185 КК України.
За таких обставин, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд переглядає вирок лише в частині доведеності вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, правильності визначеної судом правової кваліфікації злочину, а також відповідності призначеного судом покарання ступеню його тяжкості та особі обвинуваченого.
При цьому, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.
На переконання колегії суддів, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку суду, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованим.
Так, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду показаннями:
- обвинуваченого ОСОБА_9 , який визнав обставину вживання алкогольних напоїв разом з потерпілим, вказав, що випадково здійснив постріл в верхню частину правої ноги останнього, після чого запропонував йому викликати швидку, а отримавши відмову, продовжив вживати разом із ним алкогольні напої. Окрім цього, обвинувачений засвідчив, що вони викинули зброю разом з потерпілим, після цього між ними виник конфлікт під час якого потерпілий вдарив його в лице та розбив губу, тоді як він схопив ніж та вдарив його в шию, від чого останній впав. На ранок він побачив, що потерпілий лежить, схопив його за ноги і потягнув до водойми, затягнув у воду, але він не тонув, він пішов в господарче приміщення, у сітку помістив каміння, потім прив`язав до ніг потеропілого і тіло опустилось під воду на дно;
- потерпілої ОСОБА_15 , яка пояснила, що її чоловік був опікуном ОСОБА_13 і після того як він не прийшов 12.11.2016 на поминальний обід та тривалий час не з`являвся в соціальній мережі, вона звернулась до приватного детектива, потім до поліції, а в травні 2017 року їй повідомили, що знайшли труп ОСОБА_13
- свідка ОСОБА_18 - друга потерпілого, який засвідчив, що останній приїжджав до нього напередодні поїздки на турбазу та засвідчив, що він мав при собі обріз рушниці. Окрім того, свідок пояснив, що він також знайомий і з обвинуваченим ОСОБА_9 та після того, як ОСОБА_13 перестав з`являтись в соціальних мережах, він його розшукував, та зателефонувавши на турбазу ОСОБА_9 повідомив його, що ОСОБА_13 зібрав речі і поїхав на таксі додому;
- свідка ОСОБА_19 , яка перебувала в дружніх стосунках з потерпілим ОСОБА_13 та повідомила, що 05.11.2016 приблизно вранці о 4-5 години, їй подзвонив ОСОБА_13 та просив викликати таксі, але вона не викликала, так як ОСОБА_13 взагалі перестав відповідати на телефоні дзвінки. Після того, як вона з братом ОСОБА_18 розшукувала ОСОБА_13 , на турбазі брату відповіли, що він поїхав додому на таксі;
- свідка ОСОБА_20 - працівника турбази «Авангард», який в травні 2017 року обходив територію, почув неприємний запах та виявив на воді тіло людини, після чого викликав поліцію;
- свідка ОСОБА_21 - матері обвинуваченого, яка засвідчила, що її син працював на турбазі;
- свідка ОСОБА_22 - дружини брата обвинуваченого, яка вказала, що ОСОБА_9 продав їй телефон «Леново»;
- спеціалістів ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які пояснили, що за їх участю під час огляду трупу було оглянуто та вилучено фрагменти каміння та встановлено їх відповідність фрагментам тротуарної плитки, що були виявлені на території бази відпочинку «Авангард»;
- спеціаліста ОСОБА_25 , який суду пояснив результати проведеного опрацювання технічної інформації про з`єднання абонентських номерів мобільного телефону, що належав потерпілому, та засвідчив, що 05.11.2016 року сигнал з вказаного телефон зник, та телефон було ввімкнено лише 12.05.2017 року.
Крім того, вина обвинуваченого підтверджується й наявними в матеріалах провадження письмовими доказами, зокрема:
- протоколом огляду трупа від 11.05.2017 з планом-схемою до протоколу огляду та з фото таблицями, якими, зокрема, зафіксовано, що труп виявлено у водоймі на базі відпочинку «Авангард». До взуття трупу прив`язана синтетична сітка червоного кольору, а труп має трупні явища: гнильні зміни виражені у вигляді брудно-зеленого забарвлення шкіряних покривів відшарування шкіри по костях у вигляді печаток белісоватого кольору, скелетування на лицевому черепі, розташування шкіри у верхній третині лівого стегна підлипання шкіри на спині, волосся легко відстає. Визначається ефект м`яких тканин в нижній третині шиї по лівій бічній поверхні шиї. Під час огляду були вилучені синтетична сітка червоного кольору, браслет з жовтого металу, зв`язка ключів в кількості 4 шт., банківська картка Виза Приватбанк (т. 1 а.к.п. 18-30);
- висновками експерта № 846 від 12.05.2017 та 846/1 від 12.06.2017, складених за результатами проведення судово-медичних експертиз по факту смерті ОСОБА_13 згідно яких смерть потерпілого настала від гострої крововтрати, про що свідчать ознаки виявлені при експертизі трупа, ознаки перебування тіла у воді. Об`єктивних судово-медичних ознак, які б могли свідчити про утоплення при експертизі трупа не виявлено.
При розтині виявлене поранення лівого стегна. Округла форма, «мінус»- тканина шкіряної рани задньої поверхні лівого стегна, характер раневого каналу, щілиноподібна та округла форма ран передньої поверхні лівого стегна, наявність крововиливів та рожевого забарвлення тканин раневого каналу, дробин у глибіні раневого каналу свідчать що ушкодження у вигляді ран №№ 1-5 виникли внаслідок пострілу з вогнепальної зброї компактним дробовим снарядом, який володів значною кінетичною енергією (швидкістю) та пробивною дією, що може відповідати відстані 0,5-1 метр для звичайної мисливської зброї, через перешкоду, якою могли бути предмети одягу. Постріл було здійснено під кутом до поверхні шкіри. Морфологічні та гістологічні ознаки свідчать про прижиттєвий характер пошкодження. Ступінь вираженості морфологічних змін може свідчити про можливість спричинення поранення за деякий час до настання смерті (не виключено за десятки хвилин, годину до настання смерті) що не виключається характером та особливостями дробового вогнепального поранення. Виявлена рана лівої бічної поверхні шиї зважаючи на веретеноподібну форму рани, відсутність дефекту тканини, рівні неосаднені краї, характер кінців рани, характери стінок рани, співставимість країв рани, насічки хребця та дані медіко-криміналістичного дослідження свідчать що рана виникла від дії плоского клинкового предмета, що володіє колюче-ріжучими властивостями при наступному механізмі заподіяння: колюче-ріжуча дія клинка предмета, що мав гостре лезо і «П» подібний обушок в область передньої поверхні шиї з напрямком поступової колюче-ріжучої дії спереду назад, з подальшою поступовою не менш як двохмоментної ріжучою дією клинка цього ж предмета у напрямку спереду назад на задню поверхню шиї. Гістологічні дані не виключають того що зазначена рана могла утворитися можливо прижиттєво, за рахунок виражених гнильних змін не можливо більш чітко визначитися з терміном виникнення даного ушкодження. Ушкодження в області лівого стегна та ушкодження в області шиї за умов його при життєвості знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Характер та особливості дробового вогнепального поранення стегна у потерпілого, ступінь вираженості морфологічних змін, пошкоджених тканин може свідчити про можливість якихось активних дій на протязі коли наростали явища крововтрати. Характер та особливості рани шиї виключають можливість активних дій після прижиттєвого тримання даного ушкодження за рахунок швидкого настання смерті при пораненнях даного виду.
Ушкодження в області лівого стегна на тілі трупа носить ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. За умов при життєвості на тілі трупа рана шиї носить ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. Ушкодження були заподіяні з достатньою силою для спричинення даних ушкоджень.
Напрямок раневого каналу лівого стегна сзаду наперед під незначним кутом до поверхні шкіри, дистанція пострілу виключають можливість само травмування при пострілі з рушниці. Напрямок дії векторів травмуючої сили, трьохмоментна дія колюче-ріжучого предмета, особливості пошкодження на шиї виключають можливість само травмування колюче-ріжучим предметом.
Поранення лівого стегна виникли внаслідок пострілу з вогнепальної зброї компактним дробовим снарядом. Поранення лівого стегна носить ознаки комбінованого наскрізного та сліпого дробового поранення. Дистанція пострілу може відповідати відстані 0,5-1 метр для звичайної мисливської зброї (т.1 а к. п. 33-36, т.2, а.к.п. 150-155);
- протоколом пред`явлення трупу для впізнання від 12.05.2017, в ході проведення якого у присутності двох понятих ОСОБА_15 оглянувши труп невідомого чоловіка, якого виявлено 11.05.2017 у водоймищі біля бази відпочинку «Авангард», впізнала за татуюванням у вигляді бубни, татуюванням з написом на правій зовнішній руці, срібною каблучкою на лівому безіменному пальці, ОСОБА_13 , брата її чоловіка ОСОБА_26 (т.1 а.к.п. 69);
- протоколом огляду трупу ОСОБА_13 від 12.05.2017 з ілюстративною таблицею, згідно з яким в приміщенні моргу було оглянуто труп ОСОБА_13 з наявними тілесними ушкодженнями: на передній поверхні лівого стегна група ран округлої форми, на задній поверхні лівого стегна рана округлої форми. У м`яких тканинах ран виявлені сіро-чорні деформовані металеві кульки (у діаметрі близько 10 мм). Від задньої поверхні шиї до передньої поверхні шиї ліворуч, рана з довгими краями гострими кінцями, у глибині рани ушкоджені судини шиї. Під час огляду трупу вилучені: 10 деформованих металевих кульок, куртка з капюшоном, жилет синього кольору, светр, футболка, штани, труси, шкарпетки, кросівки, каміння (т.1 а. к. п.78-85);
- протоколом огляду предмету від 12.05.2017 з фототаблицею, згідно якого оглянуто мобільний телефон марки «Lenovo» модель S 820 ROW у корпусі білого кольору, imei-1 НОМЕР_1 , imei-2 НОМЕР_2 з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар ДжЕсЕм» абонентський № НОМЕР_3 , добровільно виданий для огляду та вилучення свідком ОСОБА_22 , яка пояснила, що цей телефон вона купила у брата свого чоловіка ОСОБА_27 взимку 2016 року, звідки у ОСОБА_9 телефон їй невідомо (т. 1 а к. п. 90-92);
- протоколами огляду місця події від 12.05.2017 з фототаблицями будинку, розташованому на території бази відпочинку «Авангард», та ділянки місцевості (смітнику), розташованій в лісосмузі поблизу бази відпочинку «Авангард», якими зафіксована обстановка місця події, розташування в будинку меблів, зокрема в кімнаті 1 в лівому кутку на стіні знаходиться (висить) шматок розруйнованої споруди темного кольору, на якому виявлено речовину бурого кольору, а на смітнику - бушлат військового камуфляжного кольору хакі з воротником та один черевик зимовий з резиновою підошвою (військового зразку). Під час огляду вилучено бордюрний камінь, плями з речовиною бурого кольору розміром 4 см, рожеві волокна синтетичного походження, 4 металеві кульки сріблястого кольору, а також знайдені на смітнику речі (т. 1, а.к.п. 108-115, 116-119);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.05.2017, під час проведення якого обвинувачений ОСОБА_9 розповів та показав як відбувалися події в період з 04.11.2016 по 05.11.2016 на території бази відпочинку «Авангард», зокрема вказав, що приблизно о 22.00 годині він разом із ОСОБА_28 розпивали пиво в сторожці. ОСОБА_13 показав йому обріз з вдома патронами зеленого кольору, який він роздивлявся. Через деякий час ОСОБА_13 почав підкидувати дрова у «буржуйку», яка знаходилася біля входу з правої сторони, а він ( ОСОБА_9 ) сидів на ліжку з лівої сторони від входу та в руках тримав обріз, який зарядив та випадково здійснив постріл, при цьому влучив ОСОБА_13 в ліве стегно. Після пострілу вони з ОСОБА_13 злякалися і викинули обріз з одним цілим патроном у водоймище, яке знаходиться з лівої сторони від входу до бази відпочинку «Авангард», приблизно на відстані 200-250 метрів. Потім вони повернулися до сторожки, де продовжили вживати спиртне. Через деякий час ОСОБА_13 сказав, що їде до Кривого Рогу і забере з собою рибу, яку вони наловили. Це його ( ОСОБА_9 ) обурило і він пішов за ОСОБА_13 за сторожку, де заперечив проти цього, але ОСОБА_13 вдарив його в обличчя в область підборіддя. Це обурило його ( ОСОБА_9 ) і він схопив ніж, який лежав поруч на столі, та наніс ОСОБА_13 удар цим ножем в область шиї з лівої сторони, після чого витягнув ніж і ОСОБА_13 впав на землю обличчям догори. Він ( ОСОБА_9 ) витер ніж та поклав його за сторожку, підійшов до ОСОБА_13 , який лежав без ознак життя, натягнув йому на голову капюшон вдягнутої на ньому кофти та потягнув до водоймища приблизно на відстань 200-300 метрів від місця спричинення тілесних ушкоджень, де роздягнувся та разом з тілом ОСОБА_13 зайшов у воду, але тіло не потонуло, і тоді він вийшов з води, взяв сітку овочеву червоного кольору, поклав до неї 5-6 каменів, знайдені під деревом, зв`язав шнурки кросівок, в які був взутий ОСОБА_13 , і до них прив`язав сітку з камінням, вибрав течію та глибину, відпустив тіло ОСОБА_13 і воно потонуло. Після чого він повернувся на територію бази відпочинку, все прибрав і пішов у сторожку, де здійснив крадіжку телефону марки «Леново» білого кольору, який взяв з ліжка ОСОБА_13 , вимкнув його та приблизно через 2 тижні продав за 450 грн. дружині брата ОСОБА_29 . Крім того, пояснив, що користувався ножем до січня 2017 року, коли він зламався на дві частини і він викинув його на смітник, який розташований на відстані 200 метрів від входу на територію бази відпочинку. Під час слідчого експерименту у сторожці було виявлено на смітнику лезо ножа, на яке ОСОБА_9 вказав як на лезо яким він наніс тілесні ушкодження ОСОБА_13 (т.1, а.к.п.189-191);
- протоколом огляду місця події від 14.05.2017 з ілюстративною таблицею, відповідно якого було оглянуто та вилучено частину ножа металеве лезо, який знаходився на смітнику приблизно на відстані 200 метрів від бази відпочинку «Авангард» в с. Мар`янівка Криворізького району Дніпропетровської області (т.1, а.к.п.192-194);
- висновком експерта № 44-МК від 15.05.2017, складеним за результатами проведення судової медико-криміналістичної експертизи, згідно якого рана на клапті шкіри лівої бічної поверхні шиї, вилученого з трупа ОСОБА_13 , носить ознаки колото-різаної рани, заподіяння якої не виключене клинком ножа, представленого на експертизу або будь-якого іншого предмета з аналогічними властивостями (т.1, а.к.п. 211-215).
- актом судово-медичного дослідження (обстеження) від 12.05.2017, складеним за результатами судово-медичного дослідження рідкого зразка крові трупу невідомого чоловіка, впізнаний як ОСОБА_30 , згідно якого виявлений антиген А (т.2, а.к.п. 13-14);
- висновком експерта № 93 від 22.05.2017 з фото таблицею, складеним за результатами проведення судово-медичної імунологічної експертизи речових доказів, згідно якого на трьох вирізах дерев`яної стіни (об. №№1-3), на плакаті (об. №4-6), на тілогрійці (об. №18), доставлених на дослідження, встановлена наявність крові. (т.2, а.к.п. 56-60);
- висновком експерта № 92 від 18.05.2017, складеним за результатами судово-медичної імунологічної експертизи, згідно якого кров підозрюваного ОСОБА_9 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т.2, а.к.п. 77-78);
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 1702 від 06.06.2017, відповідно якому ринкова вартість з урахуванням зносу мобільного телефону марки «Lenovo» модель S820_ROW, у корпусі білого кольору, придбаного у 2016, станом на 05.11.2016 складає 2 027,25 грн. (т.2, а.к.п. 134-138);
- протоколом огляду місця події від 29.05.2017 з ілюстративною таблицею, відповідно якому було оглянуто та вилучено обріз рушниці довжиною приблизно 50 см, який покритий мулом і корозією металу, і був витягнутий водолазом з глибини 3 м водоймища, розташованого на відстані приблизно 300-350 м від бази відпочинку «Авангард» в с. Мар`янівка Криворізького району Дніпропетровської області (т.2, а.к.п. 140-145);
- протоколом огляду місця події каміння від 01.06.2017 з ілюстративною таблицею, відповідно якому предметом огляду є каміння в кількості 5 шт., які знаходяться у двох спец пакетах №0005961 та 0005962, та які були вилучені при огляді трупу ОСОБА_13 12.05.2017 (т.2, а.к.п. 166-170);
- протоколом огляду місця події від 01.06.2017 з ілюстративною таблицею, відповідно якому було оглянуто територію бази відпочинку «Авангард». Під час огляду встановлено ідентичність за ознаками каміння, яке було оглянуто 01.06.2017 в каб. 305 та знаходилися в спец пакетах №0005961 та 0005962, та каміння на території вказаної бази відпочинку (т.2, а.к.п.172-177).
- експертним висновком, складеним спеціалістами старшим викладачем кафедри геології і прикладної мінералогії Криворізького національного університету ОСОБА_23 та завідувачем лабораторією ОСОБА_24 , за результатами огляду зразків уламків каміння з двох спец.пакетів №0005961 та 0005962, а саме будівельного матеріалу, який був використаний для упорядження території бази відпочинку «Авангард». За дерев`яним приміщенням «бар» біля паркану був виявлений шматок бордюру, який макроскопічно схожий до четвертого зразка зі спец. пакету № 0005962, далі від «бару» приблизно через 100 м по тротуарній доріжці біля водоймища знаходиться двоповерхове приміщення (лазня з кімнатами). По периметру цієї будівлі знаходиться тротуарна плитка, крайові частини якої макроскопічно схожі на перші три зразки зі спец.пакету № 0005962, тобто вони мають таку ж мозаїчну текстуру та ізометричну форму (т.2, а.к.п. 178-179);
- висновком експерта № 30/3.1/1455 від 15.06.2017, складеним за результатами судової експертизи зброї, відповідно якому предмет, вилучений 01.06.2017 на березі водойми, розташованої біля бази відпочинку «Авангард», є гладко ствольною вогнепальною зброєю обрізом, виготовленим саморобним способом з одноствольної мисливської рушниці моделі «ИЖ К» із серійним номером « НОМЕР_4 », 1956 року виготовлення 16 калібру, шляхом вкорочення саморобним способом ствола та ложі. Обріз рушниці до проведення пострілів придатний. Предмет циліндричної форми, який знаходився в патроннику наданого на дослідження обрізу рушниці, є складовою частиною патрону стріляною гільзою мисливського патрону 16 калібру до гладко ствольної мисливської зброї 16 калібру (т.2, а.к.п. 188-192;
- висновком експерта № 8-250 від 06.07.2017 за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи, згідно якому генетичні ознаки слідів крові на трьох фрагментах деревини та плакаті співпадають між собою та з генетичними ознаками крові ОСОБА_9 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів крові на трьох фрагментах деревини, плакаті та зразка крові ОСОБА_9 складає 3,29 572 х 10-27. Генетичні ознаки слідів крові на плакаті є змішаними, тобто походять більше ніж від однієї особи, містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_9 та невстановленої особи чоловічої генетичної статі. Відповісти на питання щодо походження генетичних ознак слідів крові на трьох фрагментах деревини, та плакаті від ОСОБА_13 не є можливим у зв`язку з не встановленням генетичних ознак зразка крові ОСОБА_13 (т.2, а.к.п. 212-225);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.06.2017, який було зафіксовано за допомогою відеокамери, та його відеозаписом, згідно якого ОСОБА_9 добровільно розповів та показав обставини загибелі потерпілого. Так, ОСОБА_9 добровільно розповів та показав, що 04.11.2016 під час розпиття пива ОСОБА_28 показав йому обріз мисливської рушниці, який був у нього в сумці з речами. Він ( ОСОБА_9 ) взяв в руки обріз, в якому був патрон, та, сидячи на ліжку в приміщені сторожки, розглядав обріз, а ОСОБА_28 в цей час знаходився навпроти його приблизно в 1 м в положенні полусидячи на одній нозі. В цей час він ( ОСОБА_9 ) знарядив обріз та випадково здійснив постріл та влучив у ліве стегно ОСОБА_31 . Після чого запропонував ОСОБА_32 викликати швидку допомогу, але ОСОБА_13 відмовився і сказав, що обріз необхідно викинути. Тоді вони пішли на водоймище, яке знаходиться неподалік бази відпочинку «Авангард», де він ( ОСОБА_9 ) викинув обріз у воду з двома набоями до нього. Після чого вони повернулися на базу, де ОСОБА_13 почав збиратися в м. Кривий Ріг, при цьому сказав ОСОБА_9 , що забере рибу, яку вони напередодні наловили, але це обурило ОСОБА_9 і він заперечив. ОСОБА_13 , не звертаючи на обурення, вийшов з сторожки, зайшов за неї та пішов внапрямку, де знаходилася риба. В свою чергу ОСОБА_9 пішов за ним і намагався його зупинити, але ОСОБА_13 розвернувся і наніс кулаком правої руки удар ОСОБА_9 в область щелепи з лівої сторони і знову спрямував за рибою. ОСОБА_9 почав зупиняти ОСОБА_13 і взяв для захисту ніж, який лежав поряд на столі в бесідці, і коли ОСОБА_13 знову розвернувся і хотів нанести удар і в цю мить ОСОБА_9 , тримаючи в правій руці ніж, наніс удар в область шиї з лівої сторони зпереду назад. Після чого ОСОБА_13 схопився за шию та впав на землю обличчям догори біля сторожки, а ОСОБА_9 пішов в приміщення сторожки, думаючи, що ОСОБА_13 зараз прийде. Прокинувшись приблизно о 07.00 годині ОСОБА_9 виявив труп ОСОБА_13 та, злякавшись, що прийде керівництво, вирішив сховати труп, а саме: натягнув капюшон на голову ОСОБА_13 та відтягнув його до берегу водоймища, що знаходиться на території бази відпочинку «Авангард», де погрузив тіло у воду, але труп не потонув, тоді ОСОБА_9 взяв овочеву сітку червоного кольору та поклав туди 5 штук каменів, які взяв з бази відпочинку з її території під деревом, після чого прив`язав до шнурків кросівок ОСОБА_13 сітку, шнурки попередньо зв`язав між собою, та втопив труп ОСОБА_13 у водоймі (т.2, а.к.п.263-265);
- висновком експерта № 846/2 від 30.06.2017, складеним за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи, згідно якому свідчення підозрюваного при проведенні слідчого експерименту від 29.06.2017, не носять суттєвих протиріч об`єктивним судово-медичним даним (т.2, а.к.п. 269-272);
- речовим доказами, зокрема каміння в кількості 4-х штук, 5 одиниць каміння в червоній сітці, металеву частину ножа (лезо), бушлат та 1 чобіт, одяг потерпілого, 4 металеві кульки, обріз мисливської рушниці, три фрагменти деревини, 10 сіро-чорних деформованих металевих кульок (дробу).
Відповідно до висновків судово-психіатричної експертизи №113 від 20.06.2017 ОСОБА_9 у період часу вчинення інкримінуємого йому правопорушення будь-яким психічним захворюванням не страждав, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_9 , в період часу вчинення ікримінуємого йому правопорушення (04-05.11.2016) в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не перебував, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_9 будь-яким психічним захворюванням не страждає, за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними, у застосуванні відносно нього примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_9 за своїм психічним станом міг правильно сприймати обставини, які мають значення для справи і може давати про них покази (т.2, а.к.п. 253-259).
Надаючи оцінку цим дослідженим судом першої інстанції доказам у своїй сукупності, у колегії суддів відсутні сумніви у їх належності та допустимості. Ці докази суд вважає достатніми для доведеності вини обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Разом із цим, надаючи оцінку доводам обвинуваченого, колегія суддів зазначає наступне.
Так, не заперечуючи обставини загибелі потерпілого, зокрема місця та часу вчинення злочину, обвинувачений посилається як на підставу для його виправдання за ч. 1 ст. 115 КК України, лише на відсутність доказів на підтвердження наявності умислу у його діях.
Між тим, доводи обвинуваченого повністю спростовуються дослідженими судом доказами.
Так, під час проведення слідчих експериментів 14.05.2017 та 29.06.2017, ОСОБА_9 детально розповів та показав як відбувалися події в період з 04.11.2016 по 05.11.2016 на території бази відпочинку «Авангард». Зазначені обставини він не заперечував й під час розгляду провадження в суді першої та апеляційної інстанцій. При цьому, зазначивши на випадковість здійснення пострілу в бік потерпілого зі спричиненням останньому вогнепального поранення лівого стегна, а потім про ненавмисність спричинення йому ножем поранення в області шиї, обвинувачений не заперечував наявності між ними конфлікту з приводу виловленої ними в той день риби, що переросла в бійку, в ході якої зі слів обвинуваченого й було спричинено потерпілому різане поранення шиї.
Така хронологія розвитку події, під час якої було нанесено потерпілому виявлені в нього тілесні ушкодження в незначний проміжок часу, що обидва тілесних ушкодження відносяться до тяжких, небезпечних для життя в момент заподіяння та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого, вмотивованість дій обвинуваченого, силу, з якою було заподіяно, зокрема тілесне ушкодження в області шиї потерпілого, характеристики раньових каналів, вказує на наявність саме умислу у обвинуваченого ОСОБА_9 на заподіяння смерті потерпілому. Обвинувачений, спричиняючи тілесні ушкодження у життєво важливі органи потерпілого, не міг не усвідомлювати небезпечний характер своїх дій та не передбачати їх наслідки. До того ж, суд бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_19 , яка суду першої інстанції засвідчила, що 5.11.2016 року приблизно о 4-5 ранку їй телефонував потерпілий ОСОБА_13 з проханням викликати йому таксі, що свідчить про намагання останнього залишити місце події, що йому не вдалося вчинити внаслідок протиправних дій обвинуваченого.
Колегія суддів звертає також увагу, що у висновках експерта № 846 від 12.05.2017 та 846/1 від 12.06.2017, складених за результатами проведення судово-медичних експертиз за фактом смерті ОСОБА_13 , надано розгорнуту характеристику спричиненим потерпілому пораненням, які були заподіяні з достатньою силою для спричинення даних ушкоджень. По ходу раневого каналу, розташованого на передній поверхні лівого стегна, розмізжені та фрагментовані стегнова вена та стегнова артерія, діаметр судин 0,9 см та 0,8 см відповідно. Встановлено, що глибина рани шиї становить від 0,4 см до 7 см, тоді як її розмір становить 22*5 см веретеноподібної форми, а при зведенні країв - лінійної форми 23 см довжиною. В глибині рани пересічені нервово м`язовий пучок з повним розділенням лівої загальної сонної артерії та яремної вени, діаметр пересічених судин 0,7 та 0,9 см, пересічений лівий грудино-ключично-сосковий мяз. При додатковій ревізії виявлено насічку на лівому поперечному відростку 6 шийного хребця, 2 лінійні насічки на лівій бічній поверхні 6 шийного хребця. ( а.к.п. 34 т.1, а.к.п. 151-153 т.2). Отже, обидва поранення, що виявлені на тілі потерпілого обумовлені пошкодженням великих кровоносних судин, що обумовило гостру крововтрату, в результаті якого настала смерть потерпілого.
Зазначені висновки, підтвердив під час апеляційного розгляду експерт ОСОБА_17 та з приводу можливості пересування потерпілого після спричинення вогнепального поранення у стегно пояснив, що пострілом було пошкоджено стегнову артерію та стегнову вену, що могло призвести до гострої крововтрати, могло також, враховуючи дробовий характер пострілу, спричинити тромбування раневого каналу, внаслідок чого зроблено висновок, що потерпілий міг певний час пересуватись. Щодо рани на шиї потерпілого, то насічка на шийному хребці свідчить про те, що ніж дістав до хребця та обвинувачений його витягував.
Стосовно відповідності встановлених у висновку експерта № 846/2 від 30.06.17 року тілесних ушкоджень механізму їх спричинення та локалізації, зазначеним обвинуваченим під час проведення слідчого експерименту 26 червня 2017 року, експерт пояснив, що наведені обвинуваченим обставини загибелі потерпілого не містять суперечностей з медичними даними лише в частині відомостей про розташування потерпілого та обвинуваченого в момент спричинення тілесних ушкоджень та механізму його заподіяння. При цьому, чи був постріл зроблено прицільно, чи мав обвинувачений умисел на здійснення такого пострілу, не відноситься до компетенції експерта.
Отже, висновки проведених у справі судово-медичних експертиз не суперечать встановленим судом обставинам справи, а досліджені у сукупності докази доводять вину обвинуваченого ОСОБА_33 у вчиненні саме умисного вбивства потерпілого ОСОБА_13 .
Надаючи оцінку наведеним обставинам, а також доводам ОСОБА_9 щодо неповноти судового розгляду, колегія суддів вважає, що відомості про те, що потерпілий міг пересуватись, хоча і ймовірні, проте висновків суду про наявність умислу в його діях не спростовують, оскільки тяжкість та характер тілесних ушкоджень у сукупності вказують на наявність причинного зв`язку з настанням смерті потерпілого.
Разом із цим, наявність даних про можливість завдання зазначених у висновку експерта тілесних ушкоджень за умови розташування потерпілого та обвинуваченого саме так як зазначає ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту, цих обставин також не спростовують, оскільки встановлення умислу не відноситься до компетенції експерта, а висновки щодо даних про підтвердження чи спростування умислу обвинуваченого на вчинення інкримінованих йому дій, як ознаки суб`єктивної сторони складу злочину має зробити суд за результатами розгляду кримінального провадження.
Колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції зроблено вірні висновки, що про наявність умислу в діях обвинуваченого свідчить також й його поведінка як під час вчинення злочину, так і після. Як засвідчив сам обвинувачений під час судового розгляду, здійснивши постріл та потрапивши у стегно потерпілого, він не надав при цьому допомоги останньому. Усвідомлюючи стан потерпілого, ОСОБА_9 завдав йому також й удару ножем у життєво важливий орган шию. При цьому, характер та локалізація цього тілесного ушкодження, зокрема довжина та глибина раньового каналу, свідчать про те, що обвинувачений чітко усвідомлював неминучі наслідки у вигляді смерті потерпілого. Окрім того, обвинувачений позбувся як знаряддя вчинення злочину, так і тіла потерпілого.
На переконання колегії суддів, у сукупності ці злагоджені дії вказують на наявність умислу у обвинуваченого спричинити саме смерть потерпілому та приховати сліди злочину. Надавши правову оцінку доводам обвинуваченого та спростувавши їх, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.
У сукупності наведені обставини жодним чином не викликають сумнівів в правильності кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України та не дають підстави вважати обґрунтованими доводи апеляційної скарги обвинуваченого.
Перевіряючи доводи прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та особі обвинуваченого, колегія суддів виходить з того, що відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано не було.
Так, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 врахував тяжкість вчинених ним злочинів, а також особу обвинуваченого, який не судимий в силу ст. 89 КК України, за місцем мешкання характеризується позитивно, під наглядом лікаря психіатра не перебував і не перебуває, під наглядом лікаря нарколога перебуває з листопада 2009 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований.
В якості обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, судом першої інстанції визнано активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.
Між тим, на переконання колегії суддів, суд хоча і призначив обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, однак не надав належної оцінки непоправним наслідкам протиправних дій ОСОБА_9 , які спричинили загибель людини, а також обставинам вчинення таких дій.
Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що ОСОБА_9 діяв з особливою зухвалістю, вистрілив у потерпілого з обрізу мисливської рушниці, після чого вдарив його в життєво важливий орган - шию ножем, а з метою приховування злочину та його слідів ОСОБА_9 втопив труп потерпілого ОСОБА_13 , прив`язавши до його ніг каміння. До того ж, злочин було розкрито після того, як тіло потерпілого було виявлено без участі обвинуваченого, а потім вже встановлено особу останнього.
При цьому, на думку колегії суддів, не може бути визнано щире каяття, про що заявив суду обвинувачений ОСОБА_9 обставиною, що пом`якшує його покарання. Така обставина може бути визнана судом пом`якшуючою покарання у разі, якщо матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що обвинувачений визнав свою провину у скоєному, усвідомив суспільно-небезпечний характер своїх дій та своєю поведінкою доводить своє щире відношення до скоєного, що можна визначити як щире каяття. З огляду на встановлені судом обставини, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 вину в умисному вбивстві ОСОБА_16 не визнає та займає позицію, яка явно суперечить встановленим судом обставинам справи в частині доведення умислу обвинуваченого на вчинення саме умисного вбивства потерпілого. Саме ж по собі визнання обвинуваченим за його участі події злочину, не може бути визнано судом як щире каяття, що пом`якшує покарання обвинуваченого.
Активне сприяння розкриттю злочину, на думку колегії суддів, слід визнати обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого та врахувати при призначенні покарання, оскільки ОСОБА_9 добровільно розповів про відносини, що склались між ним та потерпілим незадовго до та під час вчинення ним злочину, показав механізм спричинення тілесних ушкоджень та місце знаходження знаряддя вчинення злочину обрізу та клинку ножа, що були встановлені зі слів обвинуваченого.
Колегія суддів вважає, що за вказаних встановлених обставин у своїй сукупності, ОСОБА_9 становить підвищену суспільну небезпеку та його виправлення неможливе протягом визначеного судом строку позбавлення волі.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, внаслідок чого призначив обвинуваченому занадто м`яке покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості злочину та його особі, колегія суддів вбачає підстави скасувати оскаржуване судове рішення в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок в цій частині.
Призначаючи обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 115 КК України, колегія суддів враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, а також особу обвинуваченого та обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого активне сприяння розкриттю злочину.
З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 більш суворе в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, що відповідатиме його особі та сприятиме його виправленню.
Отже, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважає обґрунтованою апеляційну скаргу прокурора та приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення та скасування вироку щодо ОСОБА_9 в частині призначеного покарання з ухваленням нового у відповідності з вимогами ст. 420 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_11 задовольнити частково.
В задоволенні апеляційної обвинуваченого ОСОБА_9 відмовити.
Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2019 року щодо ОСОБА_9 скасувати в частині призначеного покарання.
Постановити новий вирок апеляційного суду, яким вважати ОСОБА_9 засудженим та призначити покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Вирок набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4