ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2210/20 Справа № 204/964/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2020 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 289 КК України,
В с т а н о в и л а:
Ухвалою суду від 10 червня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08 серпня 2020 року включно.
Своє рішення суд мотивував тим, що ухвалою Красногвардійського районного суду було продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 11 червня 2020 року включно, і встановив, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою не зменшилися, та ОСОБА_7 може переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 289 КК України, за одне з яких передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі, до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, під час якого останній не з`являвся на виклик до органу досудового розслідування, певний період ухилявся, не має утриманців а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як не має постійного працевлаштування, джерела доходу, постійного місця проживання, тому що житло в якому він проживає в м. Дніпрі належить його цивільній дружині, та як пояснив останній він двоє суток ночував на вокзалі. У зв`язку з чим суд І інстанції зазначив, що на даний час застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_7 є неможливим, тому продовжив строк тримання під вартою.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та обрати його підзахисному домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що рішення суду незаконне, оскільки його висновки не відповідають фактичним обставинам справи, так як наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не підтверджується матеріалами провадження. При цьому захисник вказує, що його підзахисний не переховувався від органів досудового розслідування, оскільки належного підтвердження, у відповідності до ст. 136 КПК України, того, що ОСОБА_7 отримував повістку матеріали провадження не містять. Крім того захисник вказує, що його підзахисний дійсно не має житла в м. Дніпрі, але має місце реєстрації, тому має як місце проживання, так і реєстрації, а також захисник зазначає, що раніше його підзахисний працював за договором, позитивно характеризується, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Захисник вказує, що в резолютивній частині суд не визначив час та хвилини дії запобіжного заходу що може призвести до надмірного строку тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах контрольного провадження № 204/964/20, 10 червня 2020 року в судовому засіданні Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська в порядку ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені п.п 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується, покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, особу ОСОБА_7 та відповідно наявність передбачених п.п. 1, 5 ч 1 ст.177 КПК ризиків, які не припинили існувати, тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останнього та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.
Судом вірно прийнято до уваги, що обвинувачений переховувався та був оголошений у розшук, що відображено в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, долученому до обвинувального акта.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Доводи захисника обвинуваченого про недоведеність встановлених судом ризиків не заслуговують на увагу. На переконання колегії суддів, сукупність даних про тяжкість злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 та особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, постійного місця проживання не має, беззаперечно вказують на їх існування.
Твердження захисника про те, що суд не визначив час дії запобіжного заходу колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки це суперечить вимогам ч. 3 ст. 115 та ч. 1 ст. 197 КПК України, які визначають, що строк, який обчислюється днями, закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України,колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2020 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08 серпня 2020 року, залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4