Дата документу 13.04.2020 Справа № 316/564/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 316/564/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/792/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з приміщенням Державної установи «Кременчуцька виховна колонія»),

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 січня 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Енергодар Запорізької області, громадянин України, учень 9-а класу Енергодарського навчально-виховного комплексу «ЗНЗ ІІ-ІІІ ступенів МНВК», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
29 листопада 2018 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим 1 рік. 8 квітня 2019 року скасовано звільнення від відбування покарання,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі,

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 29 листопада 2018 року та призначено остаточне покарання у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту затримання 24 квітня 2019 року.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

15 січня 2019 року о 15 год. 47 хв., неповнолітній ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів та з прямим умислом, повторно, перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «Український Рітейл», який розташований за адресою: Запорізька область, м. Енергодар, вул. Козацька 16-в, таємно, викрав з полиці алкогольних напоїв пляшку коньяку «Hennessy VS» об`ємом 0,5 літра, вартістю 616 грн. 20 коп., чим спричинив ТОВ «Український Рітейл» матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 22 січня 2019 року об 11 год. 44 хв., неповнолітній ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів та з прямим умислом, повторно, перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «Український Рітейл», який розташований за адресою: Запорізька область, м. Енергодар, вул. Козацька 16-в, таємно викрав з полиці алкогольних напоїв пляшку лікеру «Шеріданс», об`ємом 0,5 літра, вартістю 458 грн. 46 коп., чим спричинив ТОВ «Український Рітейл» матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім цього, 25 січня 2019 року о 10 год. 39 хв., неповнолітній ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів та з прямим умислом, повторно, перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «Український Рітейл», який розташований за адресою: Запорізька область, м. Енергодар, вул. Козацька 16-в, таємно викрав з полиці алкогольних напоїв пляшку лікеру «Джек Деніелс Теннесі Фає» об`ємом 0,7 літра, вартістю 466 грн. 8 коп., пляшку «Джек Деніелс Теннесі Хан» об`ємом 0,7 літра, вартістю 466 грн. 8 коп., чим спричинив ТОВ «Український Рітейл» матеріальну шкоду на загальну суму 932 гривні 16 копійок.
Крім цього, 29 січня 2019 року о 10 год. 22 хв., неповнолітній ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів та з прямим умислом, повторно, перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «Український Рітейл», який розташований за адресою: Запорізька область, м. Енергодар, вул. Козацька 16-в, таємно викрав з полиці шоколад «Milka» зі шматочками печива ОРЕО 300 грамів., вартістю 142 грн. 97 коп., та каву розчинну «Якобз Монарх» 190 грамів, вартістю 195 грн. 72 коп., після чого направився через каси до виходу з магазину, але був зупинений персоналом магазину, таким чином виконав усі дії, які вважав за необхідне, однак не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію судом дій ОСОБА_7 , вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, внаслідок своєї суворості.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції недостатньо врахував щире каяття та неповнолітній вік обвинуваченого, що є пом`якшуючими покарання обставинами, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого з боку потерпілого.

Просить вирок в частині призначеного покарання змінити та призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 підтримав подану ним апеляційну скаргу без доповнень та просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 , участь якого була забезпечена дистанційно у режимі відеоконференції із приміщенням ДУ «Кременчуцька виправна колонія» повідомив, що пам`ятку про права та обов`язки йому вручено, із своїми правами він ознайомлений, заяв, клопотань та відводів учасникам судового розгляду він не має, після цього відмовився від подальшої участі у судовому засідання та залишив приміщення для прядення відеоконференції установи виконання покарання.

Належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду представник Служби у справах дітей Енергодарської міської ради ОСОБА_9 (а.с. 39) до судового засідання апеляційного суду не з`явилась, із заявою про відкладення розгляду апеляційної скарги захисника обвинуваченого до апеляційного суду не звернулась.

Прийнятими апеляційним судом заходами встановити місце знаходження законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 та забезпечити її явку до апеляційного суду не вдалось. Враховуючи відомості, вказані у досудовій доповіді (а.с. 109) та характеристиці за місцем навчання неповнолітнього обвинуваченого (а.с. 126), щодо участі ОСОБА_10 у житті неповнолітнього ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що відкладення розгляду справи через її неявку, враховуючи участь в судовому засіданні захисника обвинуваченого, та особливості апеляційного перегляду кримінального провадження за доводами апеляційної скарги (в якій не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, встановлення нових фактичних обставин, в тому числі і щодо особи обвинуваченого), не буде відповідати меті кримінального провадження, а призведе лише до порушення розумних строків його розгляду, з огляду на перебування на цей час обвинуваченого під вартою.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечував, рішення суду вважав законним, обґрунтованим та просив залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді по справі, захисника, прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі обвинуваченого ОСОБА_7 в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що захисник обвинуваченого фактично порушує питання про недотримання судом визначених законом вимог, що стосуються призначення покарання і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями), зміст та суть яких викладено в постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 51-1985км18 (єдиний унікальний номер 207/5011/14-к) та постанові Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 51-329км18 (єдиний унікальний номер 297/562/17), та які враховуються колегією суддів під час перегляду вироку суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання, виконав вимоги ст. 65 КК України, а саме: врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, визнав щире каяття та вчинення злочинів неповнолітнім за обставини, що пом`якшують покарання, встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання, дав належну оцінку даним про особу обвинуваченого, який раніше судимий, є неповнолітнім та дитиною з інвалідністю, має посередні характеристики.

Колегія суддів також враховує те, що обвинувачений раніше судимий за вчинення аналогічного корисливого злочину проти власності, вчинив інкриміновані йому злочини протягом короткого проміжку часу та в період іспитового строку, перший з яких вчинив менш ніж через 2 місяця після ухвалення попереднього вироку, раніше звільнявся від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості й не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, що свідчить про те, що належних висновків він для себе не зробив та на шлях виправлення ставати не бажає, що у сукупності свідчить про його підвищену суспільну небезпеку.

Крім того, колегія суддів враховує, що за висновком органу пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк неможливе.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим можливо лише з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі, і підстави як для застосування ст.ст. 69, 75 КК України до вказаного покарання, так і пом`якшення йому розміру призначеного покарання, відсутні.

Відповідно до положень ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Колегія суддів вважає, що розмір призначеного ОСОБА_7 покарання відповідає тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та даним про його особу, а також відповідає критерію справедливого покарання, відповідає вимогам ст. 65 КК України та його меті.

При цьому, як вбачається з вироку суду, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_7 було призначене покарання в наближених до мінімальних межах санкції, призначаючи покарання на підставі ст. 70 КК України суд застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, а призначаючи остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, суд застосував принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, що також не свідчить про несправедливість призначеного покарання через його суворість.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо неналежного врахування судом першої інстанції обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також даних про особу обвинуваченого, оскільки як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд врахував вказані обставини при призначенні ОСОБА_7 покарання та прийшов до висновку про можливість призначення йому покарання не максимальних межах санкції.

Інші доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду не спростовують, оскільки судом першої інстанції в повній мірі встановлено та належним чином оцінено і враховано всі обставини, які за законом повинні бути врахованими при призначенні особі покарання.

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 414, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 січня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду, а засудженим, який утримується під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4