Справа № 463/422/20
Провадження № 1-кс/463/413/20
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

17 січня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального розслідування Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 , погодженого заступником начальника першого відділу процесуального керівництва управління організації та процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

в провадженні Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 16 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 за погодженням прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Подане клопотання мотивує тим, що ОСОБА_7 підозрюється у проханні службовою особою надати неправомірну вигоду для себе за вчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, та в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Так, за отриманими слідством даними, службові особи ГУ ДПС у Львівській області при проведенні фактичної перевірки об`єкта здійснення господарської діяльності готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на підставі наказу в.о. начальника ГУ ДПС у Львівській області № 340 від 15.01.2020 року, висловили директору готелю «Соколине гніздо» ОСОБА_8 прохання надати їм неправомірну вигоду в сумі 30000,0 гривень, за не притягнення до адміністративної відповідальності за не оформлення трудових відносин з працівниками. Вказана вимога директором була передана власнику готелю ОСОБА_9 ОСОБА_8 , будучи поставленим в умови, за яких відмова від передачі ОСОБА_10 та ОСОБА_7 неправомірної вигоди, могла потягнути порушення його законних прав та інтересів, погодився на протиправне прохання про передачу їм неправомірної вигоди, зазначивши, що вказані грошові кошти привезе та надасть власник готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_9

16 січня 2020 року о 17 год. 28 хв., ОСОБА_7 , реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, діючи з корисливих мотивів та за попередньою змовою з іншою службовою особою, перебуваючи в ресторані готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою Львівська область, Сколівський район, с.Коростів, вул.Франка,1 одержав від ОСОБА_9 обумовлену раніше неправомірну вигоду в сумі 1200 доларів США, що становило, станом на 16.01.2020 року , згідно курсу НБУ 28776,0 гривень за не притягнення до адміністративної відповідальності, та передав останньому оригінали пояснень працівників готелю.

Цього ж дня, 16.01.2020 о 19 год. 21 хв. на підставі ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України затримано ОСОБА_7 . 17.01.2020 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру.

Вважає, що підставою застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При застосуванні більш м`яких запобіжних заходів буде неможливо запобігти вказаним у клопотанні ризикам з наведених вище підстав.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили задовольнити подане клопотання та пояснили, що на їхню думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, оскільки злочин у скоєнні якого він підозрюється є тяжким, передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна. Підозрюваний ОСОБА_7 в силу виконання своїх службових обов`язків має широке коло знайомих, в тому числі і серед службових осіб різних правоохоронних органів, обізнаний із особливостями роботи правоохоронної системи і досудового розслідування, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Разом з цим, з врахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, просять визначити останньому, заставу у розмірі 168160,0 гривень. Саме такий розмір застави на їхню думку здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечили проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Захисники вважають, що слідчим та прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, ризики, які зазначені у клопотанні ґрунтуються лише на припущеннях без підтвердження жодними доказами. Також просять врахувати, стан здоров`я самого підозрюваного та його дружини, яка після перенесення оперативного втручання потребує фізичної допомоги, про що надано відповідні медичні документи. Також зазначають, що покликання сторони обвинувачення про достатній матеріальний достаток не відповідає дійсності, оскільки грошові кошти, які зазначені у декларації підозрюваного за звітний 2018 рік це не є його заощадження, а такі отримані в кредит, що підтверджується договором про споживчий кредит № 023-1829 від 21.08.2018 року.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2020 року внесено відомості з приводу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. 17.01.2020 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення було повідомлено ОСОБА_7 .

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: заявою про злочин від 16.01.2020 року та показами допитаного у кримінальному провадженні як свідка ОСОБА_9 від 16.01.2020 року, у відповідності до яких ОСОБА_10 та ОСОБА_7 висловили прохання його директору ОСОБА_8 та ОСОБА_7 одержав від нього неправомірну вигоду в сумі 1200 доларів США за не притягнення до адміністративної відповідальності за неоформлені трудові відносини; показами допитаного у кримінальному провадженні як свідка ОСОБА_8 від 17.01.2020 року, який повідомив, що ОСОБА_10 та ОСОБА_7 висловили йому прохання про надання неправомірної вигоди та ОСОБА_7 одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду в сумі 1200 доларів США за не притягнення до адміністративної відповідальності за неоформлені трудові відносини; протоколом огляду, помічення та вручення грошових коштів від 16.01.2020 року в сумі 1200 доларів США; протоколом затримання ОСОБА_7 від 16.01.2020 року; протоколом обшуку автомобіля марки «Opel Omega» р.н. НОМЕР_1 від 16.01.2020 року, в ході якого ОСОБА_10 та ОСОБА_7 добровільно видали отримані від ОСОБА_9 16.01.2020 року кошти в сумі 1200 доларів США.

В порядку ст.177 КПК України прокурором зазначені ризики, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369 / 86, 26 червня 1991 року).
Водночас, практика Європейського суду з прав людини не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу в органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, якій повідомлено про підозру.
З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, належним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у виді домашнього арешту.
При цьому, слідчий суддя враховує те, що відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою - є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч.2 ст.183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до положень ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.
З урахуванням встановлених обставин справи, до визначеного злочину не може бути застосований запропонований прокурором виключний запобіжний захід як тримання під вартою, а тому, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурор не довів дійсні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у зв`язку з цим вважаю, що запобіжний захід домашній арешт забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Враховуючи процесуальну поведінку підозрюваного, вид та тяжкість кримінального правопорушення, відсутність на сьогоднішній день соціальної небезпеки, й можливість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово.
Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором (ч.5 ст.194 КПК України).
Відтак, норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею, які будуть покладені на підозрюваного.
Відповідно, покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими працівниками ГУ ДПС у Львівській області; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст.177-178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Зборів Тернопільської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДПС у Львівській області, раніше не судженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , - запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово за місцем проживання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими працівниками ГУ ДПС у Львівській області;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти в залі суду негайно.

Строк дії ухвали визначити з 17 січня 2020 року до 15 березня 2020 року.

Підозрюваного ОСОБА_7 письмово під розписку повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалу скерувати в Личаківський ВП ГУ Національної поліції у Львівській області для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного ОСОБА_7 , про що необхідно повідомити слідчого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1