Провадження № 1-кп/369/194/20
В И Р О К
іменем України
13.05.20 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004348 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 на підставі наказу № 129-К від 24.04.2019 року перебував на посаді начальника відділу транспорту ТОВ «Роял Фуд», де, відповідно до посадової інструкції, здійснював забезпечення автотранспорту підприємства необхідними матеріально-технічними ресурсами (запчастинами, паливно-мастильними та іншими матеріалами), контролював їх використання та ніс повну матеріальну відповідальність за ввірені йому матеріальні цінності.

Проте, ОСОБА_4 , всупереч своїх посадових обов`язків, маючи намір на привласнення чужого майна грошей, які були на паливній картці № НОМЕР_2 ТОВ «Роял Фуд», яку він отримав в силу своєї посади, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, заволодів грошима, які знаходились на вказаній картці, шляхом передачі вказаної картки третім особам з метою здійснення подальшого заправлення їхніх автомобілів та отримання від них грошей наступним чином.

Так, ОСОБА_4 , 01.08.2019 року передав паливну картку № 365989 невстановленій особі, яка в цей же день о 13.01 на території АЗС «ОККО», що розташована на території Гатненської сільської ради, а/д Київ-Одеса 15 км + 450 метрів, шляхом придбання 40 літрів дизельного палива вартістю 29,99 грн. за один літр за загальну суму 1199,60 грн., використала паливну картку № 365989, а гроші, в подальшому, передала ОСОБА_4 .

В такий же спосіб на тій же АЗС в період часу з 13.31 02.08.2019 року по 21.39 03.09.2019 року з паливної картки № 365989 було списано 1830 літрів дизельного палива вартістю 146062,40 грн.

Отже, своїми умисними діями ОСОБА_4 привласнив кошти у сумі 147162 грн., які належали ТОВ «Роял Фуд» та перебували на паливній картці № НОМЕР_2 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованих йому злочинах визнав та вказав, що він в такий спосіб розпорядився ввіреною йому паливною карткою, оскільки грав на ігрових автоматах, з отриманих коштів, які йому віддавали водії,не збагатився, а все програв, з ТОВ «Роял Фуд» звільнився за власним бажанням, при звільненні написав зобов`язання про відшкодування завданої шкоди та, в подальшому, позичив гроші у рідних та знайомих і повернув їх на підприємство. У вчиненому щиро розкаявся, зазначив, що він не хоче мати судимості, оскільки не зможе працевлаштуватися, провадження щодо нього просив закрити.

Розгляд справи відбувався у відсутність представника ТОВ «Роял Фуд», який подав суду заяву про відшкодування ОСОБА_4 завданої підприємству шкоди, в якій при призначенні покарання поклався на розсуд суду.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі висунутого йому обвинувачення доведена повністю, тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 191 КК України як привласнення та розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та за ч. 3 ст. 191 КК України як привласнення та розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 191 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, злочин ч. 3 ст. 191 КК України до тяжких злочинів, обвинувачений має постійне місце проживання, раніше не судимий. Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, а також добровільне відшкодування завданої шкоди, обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Тому, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинені злочини за ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191 185 КК України доцільно призначити покарання у виді обмеження волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з матеріальної відповідальністю, з остаточним призначенням покарання за принципами ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та вважає, що обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від призначеного остаточного основного покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Підстави для закриття кримінального під час розгляду справи не встановлені.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся, запобіжні заходи не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 191 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з матеріальної відповідальністю, строком на 1 (один) рік;

за ч. 3 ст. 191 КК України у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з матеріальної відповідальністю, строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі з позбавленням права займати, пов`язані з матеріальної відповідальністю, строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1