Справа № 591/3159/19
Провадження № 1-кп/591/203/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2020 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000757 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , гр-ки України, з вищою освітою, не працюючої, розлученої, не судимої,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :
02 березня 2019 року близько 14.30 год. ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні приймального відділення КНП «Центральна міська клінічна лікарня» СМР за адресою: м. Суми, вул. 20-років Перемоги, 13, під час сварки, маючи намір на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно завдала удар пакетом з мискою та банкою в область голови потерпілої ОСОБА_4 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, підапоневротичної гематоми тім`яно-скроневої ділянки зліва, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачена ОСОБА_6 свою вину в скоєнні інкримінованого злочину не визнала та показала, що дійсно за наведених в обвинуваченні обставинах перебувала в приміщенні приймального відділення КНП «ЦМКЛ», дійсно у неї з потерпілою виник конфлікт, під час якого потерпіла вилила на неї воду, а також виганяла її та її знайомих з відділення. Не заперечила, що дійсно вдарила пакетом ОСОБА_6 , але в пакеті нічого важкого не було, тому не могла заподіяти тілесних ушкоджень.
До наданих показань обвинуваченої суд відноситься критично і вважає їх обраним способом захисту, оскільки вони спростовуються зібраними належними та допустимими доказами в справі, які узгоджуються між собою.
Так, потерпіла ОСОБА_4 показала суду, що працює санітаркою в КНП «ЦМКЛ», де 02 березня 2019 року вона перебувала на роботі та здійснювала прибирання приміщення. В приймальному відділенні перебували два чоловіки та жінка, які поводили себе дуже голосно, у них були ознаки сп`яніння. Лікар ОСОБА_7 робив їм зауваження, просив їх вийти. Коли ОСОБА_4 приступила до прибирання приміщення, між нею та обвинуваченою виник знову словесний конфлікт, під час якого обвинувачена вдарила її пакетом в область голови, в якому потерпіла відчула, що був твердий предмет, від чого вона відчула біль. Їй почали надавати допомогу та в подальшому госпіталізували з тілесними ушкодженнями.
Покази потерпілої узгоджуються з показами свідка ОСОБА_7 , який підтвердив, що дійсно за наведених обставин в приміщенні приймального відділення перебувала обвинувачена з іншими особами, які поводили себе зухвало, їм робили зауваження. Також він чув крики в відділенні, а коли вийшов, то побачив, що потерпіла тримається за голову та яка повідомила про вчинення відносно неї наведених дій обвинуваченою.
Досліджений судом відеозапис з камер спостереження лікарні, описаний в тому числі в дослідженому протоколі огляду, підтверджує покази саме потерпілої, на якому чітко зафіксована обвинувачена, яка в приміщенні з двома чоловіками перебувала за наведених обставин, її спроби першою вдарити рукою потерпілу, а також завдання нею (обвинуваченою) удару пакетом по голові потерпілої. При цьому на відео чітко видно, що пакет не пустий і в нього обвинувачена перед нанесенням удару поклала предмет, схожий на миску. Крім цього, відеозапис не містить візуальної інформації про те, що в момент заподіяння їй удару пакетом потерпіла вчиняла будь-які агресивні дії по відношенню до обвинуваченої чи до інших осіб, які б виправдовували нанесення їй ударів та завдання тілесних ушкоджень.
Крім цього, покази потерпілої узгоджуються з проведеним слідчим експериментом за її участю, під час якого вона продемонструвала механізм завдання їй тілесних ушкоджень, а також висновками судово-медичних експертиз № 256 та № 257, якими встановлено, характер ступінь тяжкості, локалізація та механізм спричинення наведених в обвинувальному акті тілесних ушкоджень потерпілій.
Серед іншого слід зауважити і про те, що характер тілесних ушкоджень та завдання їх саме за обставин, зазначених в обвинуваченні підтверджується в тому числі наданою суду медичною карткою ОСОБА_4 (отриманою під час тимчасового доступу)
Переконливих підстав для недовіри наведеним доказам, чи щодо їх недопустимості та неналежності, суду наведено не було, вони беззаперечно спростовують позицію обвинуваченої, а незначні розбіжності між показами обвинуваченої та потерпілої з приводу обставин події, причин виникнення конфлікту та завдання тілесних ушкоджень суд, по-перше, відносить на суб`єктивне бачення та сприйняття кожною із сторін обставин події, а по-друге не вважає ці суперечності такими, що виключають в діях ОСОБА_6 складу злочину, оскільки вони не стосуються суттєвих обставин справи та інкримінованих в провину дій обвинуваченої.
Таким чином, суд вважає зазначені обставини вчиненого діяння встановленими, факт скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення доведеним, а її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки вона, своїми умисними протиправними діями, шляхом нанесення удару, умисно завдала легкі тілесні ушкодження ОСОБА_4 , що потягли короткочасний розлад її здоров`я.
Пом`якшуючою покарання обставиною обвинуваченої суд вважає наявність неповнолітньої дитини на утриманні.
Обтяжуючих покарання обставин суду не наведено.
При призначенні виду та міри покарання суд враховує особу обвинуваченої, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного нею злочину, пом`якшуючу покарання обставину.

Дослідженням особи обвинуваченої встановлено, що вона є не судимою особою, офіційно не працює, розлучена, за місцем проживання характеризується негативно, має неповнолітню дитину на утриманні.
Враховуючи викладене та негативну репутацію обвинуваченої, її незадовільний майновий стан, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного нею злочину, пов`язаного з ушкодженням здоров`я людини, вік обвинуваченої, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише з призначенням покарання у виді громадських робіт, оскільки саме це покарання відповідатиме меті та дієвості кримінального провадження.
Призначаючи саме це покарання, суд виходить і з того, що з огляду на негативну репутацію обвинуваченої, відсутність у неї постійних джерел доходів, характер та спосіб її життя, не дозволяють суду зробити висновок про можливість її виправлення у разі застосування більш м`якого виду покарання.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався і суд не вбачає підстав для вчинення таких дій до вступу вироку в законну силу.
На підставі ч. 2 ст. 125 КК України, керуючись ст.ст. 368, 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.
Речові докази: диск залишити в матеріалах провадження, медичну картку повернути до КЗ «СОКЛ».
На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, що не була присутня під час його проголошення з дня отримання копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1