1Справа № 335/7408/18 1-кс/335/996/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 червня 2020 р. слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,
ВСТАНОВИВ:
24.06.2018 приблизно о 21 год. 50 хв., на трасі Харків-Сімферополь (Е105) в районі с. Григорівка (Запорізький район, Запорізька область), за участю транспортного засобу INFINITY модель EX 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 2008 року випуску (далі за текстом автомобіль), який належить на праві власності ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода.
25.06.2018 в ході проведення слідчої дії прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 оглянуто автомобіль, в результаті чого його вилучено.
В подальшому в межах кримінального провадження, неодноразово призначалися експертизи на дослідження який надався арештований автомобіль.
Однак на сьогоднішній день, орган досудового розслідування вже провів всі необхідні експертні дослідження, зокрема: судову інженерно-транспортну експертизу, комплексно судово-медичну та судову інженерно-транспортну експертизи, транспортну-трасологічну експертизу, що свідчить про відсутність подальшої потреби у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Таким чином, на сьогоднішній день у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт автомобіля не має необхідності, що свідчить про необхідність у його скасуванні.
Крім того, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється понад один рік. За цей час жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що свідчить неефективне досудове розслідування та порушення принципу розумності строків.
ОСОБА_3 не має процесуального статусу в кримінальному провадженні, станом на теперішній час відсутня будь-яка обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення.
В той же час власник майна вже протягом року позбавлений можливості користуватися автомобілем у власних цілях, що порушує звичайний спосіб життя та негативно позначилось на її психологічному стані.
Таким чином, на думку заявника на сьогоднішній день обґрунтованих підстав для продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляд арешту автомобіля немає. Такий арешт порушує права власника користуватися та розпоряджатися своїм майном, що призводить до негативних наслідків у вигляд зміни звичного способу життя та спричинення моральних страждань.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися по невідомій причині, їх неявка не перешкоджає розгляду даного клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду скарги слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують ,що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення,пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб,конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
В подальшому, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2019, постановленої у справі № 335/7408/18 провадження 1-кс/335/5283/2019, за клопотанням адвоката ОСОБА_6 , яка представляла інтереси ОСОБА_3 , вищезазначений автомобіль передано на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_3 , з правом користування вказаним майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, слідчий суддя скасовує цей захід забезпечення лише у випадку надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи:
1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна;
2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба;
3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.
Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Слідчий суддя вважає, що заявник у розумінні ст. 64-2 КПК України та ст. 1 Протоколу (колишнього Першого протоколу) до Європейської конвенції прав людини та основних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997 року, має гарантоване право на вільне володіння своїм майном, зокрема автомобілем, який перебуває під арештом, що означає, що заявник має право пов`язаного з правом власності, яке становить певну сукупність прав щодо володіння, користування та розпорядження.
Керуючись статтями 174, 395 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1