Справа № 686/6029/20
Провадження № 1-кс/686/6695/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання, у кримінальному провадженні №0000035 від 25.01.2019 року та зобов`язання вчинити дії,
встановив:
До слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому ОСОБА_5 від 08.05.2020 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000035 , та зобов`язання вчинити дії. В скарзі адвокат ОСОБА_3 зазначає, що постанова слідчого є незаконною, не мотивованою, просить скасувати вказану постанову слідчого. Крім того, скаржник просить зобов`язати слідчого провести слідчі(розшукові) дії, а саме одночасний допит свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_4 ..
Скаржник в судове засідання не з`явився, проте подав заяву в якій просив проводити розгляд скарги за його відсутності.
Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги у судове засідання не з`явився, у відповідності до ст.306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.
Зважаючи на ці положення закону, слідчий суддя вважає за можливе прийняти рішення по суті скарги за відсутності скаржника, слідчого, на підставі наданих сторонами доказів.
Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000035, приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Другим СВ СУ ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000035 від 25.01.2019 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 та ч.1 ст. 371 КК України.
У даному кримінальному провадженні адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 07.05.2020 року звернувся до слідчого з клопотанням, в якому просив провести одночасний допит свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_4 із застосуванням засобів аудіо та відео фіксації.
За результатами розгляду вказаного клопотання 08 травня 2020 року слідчим Другого СВ СУ ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому ОСОБА_5 , винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 ..
Згідно з ч. 3 ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий має право збирати докази в тому числі й шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, що сприяє захисту прав та законних інтересів сторони захисту у кримінальному провадженні та забезпечує дотримання вимог такої загальної засади кримінального провадження, як змагальність, відповідно до якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК (ч. 2 ст. 22 КПК України).
З аналізу положень норм ст.ст. 9, 223 КПК України вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим. Натомість, з огляду на принцип змагальності сторін, положення кримінально-процесуального закону надають стороні захисту право ініціювати певні слідчі дії з метою сприяння повному та всебічному встановленню обставин під час досудового розслідування по кримінальному провадженню.
Відповідно до п.7 ч.1 ст. 303 КПК України особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскаржені під час досудового розслідування рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих(розшукових) дій, негласних слідчих(розшукових) дій.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовільнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про місце і час прийняття постанови, прізвища, ім`я, по - батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення, місце та час його виконання, особу, якій належить виконати постанову, можливість та порядок оскарження постанови.
Із постанови слідчого вбачається, що він вважає клопотання безпідставним та необґрунтованим і не підлягає задоволенню.
Частиною 9 статті 224 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. На початку такого допиту встановлюється, чи знають викликані особи одна одну і в яких стосунках вони перебувають між собою. Свідки попереджаються про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань і за давання завідомо неправдивих показань, а потерпілі - за давання завідомо неправдивих показань. Викликаним особам по черзі пропонується дати показання про ті обставини кримінального провадження, для з`ясування яких проводиться допит, після чого слідчим, прокурором можуть бути поставлені запитання. Особи, які беруть участь у допиті, їх захисники чи представники мають право ставити одна одній запитання, що стосуються предмета допиту. Оголошення показань, наданих учасниками допиту на попередніх допитах, дозволяється лише після давання ними показань.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання про проведення у кримінальному провадженні №0000035 від 25.01.2019 року одночасного допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_4 , слідчий послався на те, що 23.04.2020 року допитано в процесуальному статусі свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , щодо всіх відомих обставин, у зв`язку з чим відсутня необхідність проведення одночасного допиту.
Між тим, слідчий суддя вважає, що дача показань свідками під час досудового розслідування не є підставою для відмови в задоволенні клопотання про проведення слідчої дії - одночасного допиту вже допитаних осіб, рішення слідчого належним чином не мотивоване.
На підставі вище наведеного слідчий суддя вважає, що, хоч слідчий і розглянув клопотання адвоката ОСОБА_3 в частині необхідності проведення слідчих дій, однак дане питання вирішено формально, без належних мотивів відмови у його задоволенні.
Слідчому слід повторно розглянути подане адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 клопотання, винести вмотивовану постанову відповідно до вимог ч.2 ст. 220 КПК України.
Стосовно заявлених по скарзі вимог про зобов`язати слідчого провести слідчі(розшукові) дії, слідчий суддя, виходячи з ч. 5ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчій є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства.
Керуючись ст.ст.303, 306, 307 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання, у кримінальному провадженні №0000035 від 25.01.2019 року та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому ОСОБА_5 від 08.05.2020 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000035.
В решті вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя