Справа №: 398/3830/19
провадження №: 1-кс/398/2037/19
УХВАЛА
Іменем України

"12" грудня 2019 р. Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого від 19.10.2019 року про закриття кримінального правадження, внесеного до ЄРДР 12.09.2019 року за №0002138 та арешт майна.

з участю:

скаржника ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови від 19.10.2019 року про закриття кримінального провадження, внесене до ЄРДР за №0002138 та накладення арешту на майно.

В обґрунтування вимог скаржник зазначив, що при складенні заповіту було порушено процедуру його складання, про що він неодноразово наголошував слідчому, однак 25 листопада 2019 року він отримаві постанову від 19.10.2019 рок про закриття кримінального провадження №0002138 в зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Вважає дану постанову незаконною, та просить поновити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002138 від 12.09.2019 року за ст. 364-1 КК України, а не як раніше за ст. 356 КК України та накласти арешт на майно на період досудового слідства .

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити, зазначив, що досудове розслідування проведено поверхнево, постанова необгрунтована та невмотивована, зазначити характеристика та адресу нерухомого майна, на яке необхідно накласти арешт, на даний час назвати не може.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час, місце і дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, матеріали кримінального провадження для огляду не надав.

Вислухавши думку ОСОБА_3 ,, дослідивши скаргу з доданими матеріалами, копію оскаржуваної постанови, приходжу до наступних висновків.

Олександрійським ВП ГУНП в Кіровоградській області на виконання ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.09.2019 року до ЄРДР 12.09.2019 року за №0002138 внесені відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ст.356 КК України, а саме: про те, що приватний нотаріус ОСОБА_4 під час складання заповіту вчинив злочин, передбачений ст.356 КК України.

19.10.2019 року постановою слідчого кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Постанову слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 19.10.2019 року про закриття кримінального провадження ОСОБА_3 отримав 28.11.2019 року, про що свідчить відмітка про отримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З відмітки на постанові слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 19.10.2019 року про закриття кримінального провадження ОСОБА_3 отримав дану постанову 28.11.2019 року, тому строк на оскарження, передбачений ч.1 ст.304 КПК України скаржником не пропущений.

Частиною 1 статті 303 КПК України визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Закриваючи провадження, слідчий виходив з того, що в даному випадку відсутня подія кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

За ч.1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Склад злочину це сукупність встановлених у кримінальному закону юридичних ознак (об`єктивних та суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння. У складі злочину виділяють такі елементи: об`єкт злочину, об`єктива сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Проте, дійшовши висновку про відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.356 КК України слідчий, всупереч ч.5 ст. 110 КПК України не навів жодного обґрунтування мотивів прийняття постанови, з посиланням на зібрані матеріали кримінального провадження, з наданням їм належної правової оцінки, не зазначив в чому саме полягає відсутність події кримінального правопорушення, зазначена лише загальна фраза про те, що відсутня подія кримінального правопорушення, однак жодних доказів не зазначено.

За приписами ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Отже, оскаржувана постанова зазначеним вимогам КПК України не відповідає, зокрема, в частині мотивів прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 19.10.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 12.09.2019 року за № 0002138 є необґрунтованою, винесена без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, які згідно вимог п. 1 ч.1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та надання їм належної правової оцінки, а зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України.

За таких обставин, а також враховуючи, що слідчий в судове засідання не з`явився, своїх заперечень слідчому судді не надав, з матеріалів кримінального провадження, наданого слідчим до суду вбачається, що жодних процесуальних дій, після скасування постанови про закриття кримінального провадження слідчим вчинено не було, враховуючи принцип змагальності, закріплений в ст. 22 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач (ч.1 ст.171 КПК України), ч.2 цієї статті визначені вимоги до клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.9, 56, 110, 223, 224, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження та арешт майна задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП України в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 19.10.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2019 року за №0002138.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1