Справа № 502/1852/16-к
УХВАЛА

15 липня 2020 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання

прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія Одеської області, громадянина України, з базовою загально-середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не маючого,

підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному 16.02.2016 року

до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000751

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся 13.07.2020 р. до слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області з клопотанням в якому зазначено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років; не працює, не має міцних соціальних зв`язків та засобів до існування. З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання можливості в зв`язку з вищезазначеним переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки існує реальна загроза призначення покарання у виді позбавлення волі, а також з метою запобіганню можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурор у клопотанні та судовому засіданні просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що не знав про оголошення його розшуку та останні роки виїздив на заробітки до Російської Федерації. На даний час він добровільно з`являється до слідчого та бере участь у відповідних процесуальних діях. Просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за місцем проживання та реєстрації, оскільки удень він заробляє будівельними роботами за наймом у фізичних осіб.

Захисник в судовому засіданні підтримав позицію підозрюваного та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання із долученими до нього додатками та заслухавши учасників розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наступне:

Подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Як вбачається з протоколів допиту потерпілого та свідків, протоколу огляду місця події, а також протоколів слідчих дій, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у тому, що 24.11.2015 о 02:30 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , стосовно якого ухвалено обвинувальний вирок у справі № 502/385/16-к та ОСОБА_7 , відносно якого матеріали виділено в окреме кримінальне провадження, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою відкритого викрадення чужого майна через пустир пройшли на територію городу будинку АДРЕСА_2 , де зі сторони господарського двору через незачинену дерев`яну хвіртку проникли у двір вказаного будинку. Після чого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 через вікно проникли в будинок. В кімнаті вони побачили потерпілого ОСОБА_8 , який в цей момент знаходився на ліжку та прокинувся від шуму. Оскільки ОСОБА_8 почав їм погрожувати, ОСОБА_6 однією рукою прикривав йому рота, а іншою притискав тулуб в районі грудей до ліжка. Після чого ОСОБА_4 зв`язав руки та ноги потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_6 притримував його руками, а ОСОБА_7 здійснював дії, направлені на пошук цінного майна. Таким чином ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 відкрито заволоділи майном: грошима в розмірі 850 гривень, мобільним телефоном марки «Нокіа» вартістю 300 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 гривень, на рахунку якої коштів не було, плазмовим телевізором марки «Сатурн» вартістю 1750 гривень, електричним дрилем вартістю 1500 гривень, електричною фрезою вартістю 2500 гривень, електричною турбінкою марки «Темп» вартістю 800 гривень, термоподом марки «Магі» вартістю 1000 гривень, жіночою срібною каблучкою з каменем чорного кольору вартістю 500 гривень, жіночою срібною каблучкою вартістю 300 гривень, срібною чоловічою печаткою вартістю 500 гривень, золотою чоловічою печаткою вартістю 3000 гривень, срібним кулоном в вигляді знаку зодіаку «Тілець» вартістю 200 гривень, матрацом надувним марки «Інтек» вартістю 449 гривень, комплектом постільної білизни 250 гривень. Після чого викрадене майно вони помістили на покривало та з місця вчинення злочину зникли розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 13924 гривні.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про відповідне кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 16.02.2016 р. за № 0000751 з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 186 КК України.

25.03.2016 р. слідчим складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

09.07.2020 р. слідчим скрадено повідомлення про зміну підозри ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за яке санкцією відповідної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

Отже, встановлені під час розгляду відповідного клопотання обставини свідчать про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: у зв`язку із суворістю покарання переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Разом з тим, з огляду те, що інші ризики на які вказує прокурор, нічим не підтверджені, а підозрюваний добровільно з`явися до слідчого та за викликом до слідчого судді і належним чином оформлених викликів до слідчого не отримував, що вбачається з доданих до клопотання матеріалів, приходжу до висновку, що відсутні підстави для застосування виняткового запобіжного заходу, яким є тримання під вартою та про необхідність частково задоволення клопотання і застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем фактичного проживання підозрюваного, оскільки його відповідно до ст. 181 КПК України може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 219 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 56 діб, тобто до закінчення строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а саме до 09.09.2020 р.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою у даному кримінальному провадженні.

- в період часу з 22:00 до 07:00 не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місце постійного проживання житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала діє до 09.09.2020 р. включно та припиняє свою дію після цієї дати.

Контроль за виконанням ухвали підозрюваним покласти на Кілійський ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1