Справа № 669/1056/19
Провадження № 1-кп/675/38/2020
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" квітня 2020 р. м. Ізяслав

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, -
ОСОБА_4 (по тексту ОСОБА_4 , обвинувачений), будучи водієм транспортного засобу, 11.05.2019 року близько 01 години, керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT 1.9 TDI КОМВІ» р.н. НОМЕР_1 з увімкненим ближнім світлом фар, при достатній видимості, рухався зі швидкістю близько 32 км/год в межах населеного пункту с. Варивідки Білогірського району Хмельницької області по вул. Крайницька в напрямку від с. Вільшаниця Білогірського району Хмельницької області.
Разом з тим, ОСОБА_4 проявивши неуважність, не слідкував належним чином за дорожньою обстановкою та її зміною та в порушення вимог п. 12.2 Правил дорожнього руху України, в темну пору доби не вибрав швидкості, за якої мав би змогу зупинити транспортний засіб в межах видимості дороги, виявивши небезпеку для руху, а саме, пішохода ОСОБА_5 (по тексту ОСОБА_5 ), який лежав перпендикулярно проїжджій частині, на правому краю проїзної частини дороги. При цьому, ОСОБА_4 в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, в момент виникнення перешкоди, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .
Внаслідок такої дорожньо-транспортної пригоди (по тексту - ДТП) ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми шиї: перелом шийного відділу хребта між 1 та 2 шийними хребцями, перелом зубовидного відростка другого шийного хребця, розрив спинного мозку; закритої черепно-мозкової травми: тотальний субарахноїдальний крововилив з потраплянням крові в шлуночки мозку; закритої травми грудної клітки: перелом грудного відділу хребта між 1 та 2 грудними хребцями з розривом міжхребцевого диску, переломи 1, 2 , 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 ребер справа, наявність крові в правій плевральній порожнині; садна в лівій тім`яно-скроневій ділянці голови, на шкірі обличчя зліва та лобній ділянці голови справа, рана в ділянці зовнішнього краю лівої надбрівної дуги, садна на задній поверхні лівого плечового суглобу, на тильній поверхні правої кисті, на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на правому колінному суглобі, на правій гомілці, на лівій гомілці, на лівому гомілково-ступеневому суглобі.
Відповідно висновку експерта Шепетівського міжрайонного відділення судово-медичних експертиз №110 від 26.06.2019 року тілесні ушкодження, які зазначені вище, виникли від травмуючої дії твердих тупих предметів незадового до смерті або в момент настання такої, характерні для виникнення внаслідок переїзду колесами автомобіля, мають ознаки тяжих тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя в момент спричинення, та в даному випадку, що призвели до смерті.
Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України.
Згідно висновку експерта Хмельницького НДЕКЦ №10.1-0300:19 від 12.09.2019 року за результатами проведеної судової автотехнічної експертизи вбачається, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT 1.9 TDI КОМВІ» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог пп. 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. При цьому, ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на лежачого пішохода ОСОБА_5 , шляхом своєчасного застосування гальмування і зупинки автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT 1.9 TDI KOMBI» р.н. НОМЕР_1 до місця наїзду на лежачого пішохода ОСОБА_5 з моменту виникнення перешкоди. Згідно такого висновку, враховується, що оскільки ОСОБА_4 як водій автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT 1.9 TDI KOMBI» р.н. НОМЕР_1 мав технічну можливість уникнути наїзду на лежачого пішохода ОСОБА_5 шляхом своєчасного застосування гальмування і зупинки автомобіля до місця наїзду на лежачого пішохода ОСОБА_5 , то відповідно, після зупинки мав можливість шляхом виконання маневру безпечного об`їзду уникнути наїзду на лежачого пішохода ОСОБА_5 .
Тим самим, з технічної точки зору до виникнення даної пригоди призвели саме дії водія «VOLKSWAGEN PASSAT 1.9 TDI KOMBI» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , які не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, в частині несвоєчасного вжиття заходів для зменшення швидкості та зупинки свого автомобіля з моменту об`єктивного виникнення перешкоди для свого руху.
Результати судової автотехнічної експертизи дозволяють прийти до висновку, що вказані вище порушення правил безпеки дорожнього руху знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками - спричинення тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті ОСОБА_5 .
Тим самим, своїми умисними діями, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
Разом з тим, ОСОБА_4 продовжуючи свої протиправні дії, відразу після вчинення дорожньо-транспортної пригоди за обставин, що викладені вище, 11.05.2019 року близько 01 години, усвідомлюючи, що він здійснив переїзд через людину, поставивши у такий спосіб ОСОБА_5 у небезпечний для життя стан, а також те, що останній в даній обстановці внаслідок безпорадного стану, спричиненого отриманням тілесних ушкоджень, що заподіяні в результаті здійсненого наїзду, без сторонньої допомоги був позбавлений можливості вжити заходи до самозбереження, маючи при цьому реальну можливість надати потерпілому допомогу, не зупиняючись поїхав з місця події до місця власного проживання. Тим самим обвинувачений ОСОБА_4 умисно залишив потерпілого ОСОБА_5 у небезпеці.
Потерпілий ОСОБА_5 внаслідок наїзду на нього автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT 1.9 TDI КОМВІ» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя у момент заподіяння, через що був позбавлений можливості вжити заходи до самозбереження, від яких перебував у безпорадному стані, що в послідуючому призвело до настання його смерті.
Відтак, своїми умисними діями, які виразились у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходи до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 135 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України визнав повністю.
ОСОБА_4 пояснив суду, що 27.04.2019 року після закінчення військової служби в збройних силах придбав у свого дядька автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT 1.9 TDI КОМВІ», яким здебільшого їздив по самому селі, де проживає, нечасто виїжджаючи до смт Ямпіль та Білогір`я, так як не мав водійських прав. У подальшому розповів, що дійсно 11.05.2019 року близько 01 години разом зі своїми родичами їхав у напрямку від села Вільшаниця до свого місця проживання. Вказав, що в цей день по своїй суті було сухо та без опадів, дорожнє покриття по якому рухався автомобілем було асфальтове.
За покликання обвинуваченого під час руху зі швидкістю близько 30 км/год не було будь-яких перешкод, однак в якийсь момент відчув, що з правої сторони автомобіль підняло над покриттям. Також пояснив, що його сестра ОСОБА_7 , яка знаходилася на передньому пасажирському сидінні автомобіля після наїзду на перешкоду, яку не помітив, сказала, що вони когось переїхали, але він це проігнорував. Крім того, ОСОБА_4 зазначив, що якби знав, що переїхав людину, то обов`язково зупинився б та надав би необхідну допомогу.
Також в ході допиту обвинувачений повідомив, що після приїзду автомобілем до свого місця проживання залишив його на своєму подвір`ї та попросив ОСОБА_8 , що з ним їхав на задньому сидінні за переднім пасажирським місцем, щоб той помив його номерний знак та бампер водою від бруду. При цьому, ОСОБА_4 розповів, що в нього виникало бажання повернутися на місце зіткнення з перешкодою, однак його стримував страх, що він переїхав людину.
Потерпіла ОСОБА_9 , у судовому засіданні в якому брала участь, вказала, що очевидцем вчинення злочину не була і про смерть свого рідного брата ОСОБА_5 дізналася тільки ранком 11.05.2019 року. Просила врахувати, що обвинувачений попри вчинення тяжкого злочину, який призвів до смерті її рідного брата будь-яким чином не висловлював жалю з приводу вчиненого діяння.
Згідно показань свідка ОСОБА_8 , який з його слів є двоюрідним братом ОСОБА_4 встановлено, що останній близько 00 годин ймовірно 11.05.2019 року був пасажиром автомобіля під керуванням обвинуваченого. Як пояснив ОСОБА_8 , під час руху в межах населеного пункту в напрямі від села Вільшаниця ОСОБА_4 здійснив наїзд на перешкоду, яка зі слів ОСОБА_7 , яка знаходилася на передньому пасажирському сидінні, була людиною, що лежала на дорозі. Також свідок пояснив, що до самого зіткнення ОСОБА_4 намагався здійснити поворот, щоб уникнути зіткнення, але йому це не вдалося. Крім того згідно показань такого свідка випливає, що ОСОБА_7 пропонувала обвинуваченому ОСОБА_4 зупинити транспортний засіб, але останній відмовився. При цьому згідно свідчень ОСОБА_8 , коли приїхали до місця проживання ОСОБА_4 , останній просив його ганчіркою з водою протерти номерний знак та бампер автомобіля, оскільки можливо там могла бути кров людини. Також повідомив, що ОСОБА_7 намагалася переконати викликати швидку допомогу на місце зіткнення, однак ОСОБА_4 відмовив від цього.
Натомість, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка є сестрою ОСОБА_4 повідомила, що 11.05.2019 року близько 01 години, коли поверталися автомобілем під керуванням останього з села Вільшаниця до його місця проживання помітила на автодорозі перешкоду, яка мала силует людини, і відразу коли автомобіль був близько вказала на це водію, щоб той її об`їхав. Разом з тим, як зазначила ОСОБА_7 її брат не встиг зробити маневр повороту і допустив зіткнення, після чого перелякавшись відмовився здійснити зупинку та продовжив рух. У ході допиту свідок ОСОБА_7 вказала і на те, що ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_4 після приїзду додому почав мити автомобіль від залишених слідів ДТП, щоб їх приховати. Також свідок вказувала і на те, що намагалася ОСОБА_4 переконати викликати на місце зіткнення швидку медичну допомогу, однак він відмовив це робити.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів доведено також наступними доказами, які були безпосередньо досліджені судом.
Так, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.05.2019 року, в напрямку від села Вільшаниця Білогірського району Хмельницької області до села Варивідки Білогірського району Хмельницької області на проїжджій частині прямої дороги з асфальтним покриттям без дорожньої розмітки, після того як водій транспортного засобу залишив місце ДТП, виявлено частину пластмаси чорного кольору, візуально схожу на підкрильник легкового автомобіля, сліди бурого кольору схожі на кров, частини волосся та нашарування землі. Як вбачається з такого протоколу також було виявлено труп ОСОБА_5 , тулуб якого знаходився на проїжджій частині вказаної ділянки дороги, а ноги знаходилися частково на узбіччі проворуч. При цьому на голові трупа ОСОБА_5 біля правої брови були візуальні ознаки саден-ран, а права щока покрита рідиною бурого кольору.
Вказані обставини зафіксовані у відповідних ілюстративних фото-таблицях до такого протоколу огляду місця події. При цьому, ілюстративні таблиці повністю відображають місце ДТП, показують розташування на місці ДТП трупа ОСОБА_5 , біля правої ноги якого виявлено частину пластмаси схожого на підкрильник автомобіля.
У відповідності до даних протоколу огляду предмета від 11.05.2019 року вбачається, що по АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 виявлено автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT 1.9 TDI KOMBI», білого кольору, р.н. НОМЕР_1 . Як вбачаться з протоколу огляду предмета від 11.05.2019 року на автомобілі, що оглядався було виявлено механічні пошкодження, а саме: відсутнє заднє скло у дверях багажника, відсутні лівий передній та правий передній покажчики поворотів, зміщена спереду назад права протитуманна фара переднього бампера, зміщено захисну губу переднього бампера справа у нижній частині, відсутня частина правого переднього підкрильника спереду, в правій частині переднього бампера та поверхні білого лакофарбового покриття на висоті 31 см від поверхні дорожнього покриття наявна подряпина, утворення якої характерно спереду назад довжиною 45 см і починається від правої передньої частини бампера та простягається на праву бокову його частину. Крім цього, у ході огляду на правій частині нижньої губи переднього бампера з правої сторони виявлено стертість шару бруду на відстані 30 см від правої бокової поверхні. В ході огляду передньої частини автомобіля знизу виявлено натертості, а саме витирання нашарування бруду на нижній губі переднього бампера справа. Також під час такого огляду встановлено, що на передньому лівому крилі на відстані 1, 26 м від передньої частини та 54 см від опорної поверхні наявна пляма речовини бурого кольору, зовні схожа на кров. Згідно даних протоколу огляду встановлено і те, що в нижній частині коробки передач, ближче де центру було виявлено волосся ззовні схоже на волосся людини. Також волосся, ззовні схоже на волосся людини було виявлено на нижній губі автомобіля з лівого боку та на задньому лівому крилі.
Вказані обставини зафіксовані і у відповідних фото-таблицях до такого протоколу огляду предмета.
Згідно протоколу додаткового огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.05.2019 року зафікована детальна слідова інформація на місці розташування трупа ОСОБА_5 та в цілому на місці ДТП, у відповідності з вже проведеним 11.05.2019 року оглядом місця дорожньо-транспортної пригоди.
Також, причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України, крім висновків експертів №110 від 26.06.2019 року та №10.1-0300:19 від 12.09.2019 року, про результати яких вже суд зазначив вище, підтверджено і висновками експертів №144 від 21.05.2019 року, №118 від 05.06.2019 року, №837 від 21.06.2019 року та №116 від 26.06.2019 року, згідно якого виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_5 тілесні ушкодження є несумісними для життя в момент спричинення.
У відповідності до протоколу слідчого експерименту від 11.05.2019 року за участю ОСОБА_4 , обвинувачений добровільно без будь-якого примусу з використанням свого автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT 1.9 TDI KOMBI», білого кольору, р.н. НОМЕР_1 показав на місці ДТП та детально розповів про обставини скоєння ДТП, які не могли бути відомі раніше органу досудового розслідування, в тому числі, що здійснив наїзд на невідомий об`єкт, як потім виявилося пішохода ОСОБА_5 , який лежав на проїжджій частині дороги по вулиці Крайницька, в межах населеного пункту с. Варивідки Білогірського району Хмельницької області. Також повідомив про місця розташування в автомобілі пасажирів, що в цілому відповідає показанням свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , наданими в ході судового рогляду.
Також було проведено слідчий ескперимент за участю ОСОБА_7 із залученням статиста. Так, у відповідності до протоколу слідчого експерименту від 12.05.2019 року за участю ОСОБА_7 , остання, як і обвинувачений добровільно без будь-якого примусу розповіла про деталі ДТП, яке мало місце 11.05.2019 року. Пояснення ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту відповідають показанням наданими нею під час судового розгляду. При цьому, остання за допомогою статиста та автомобіля чітко та послідовно розповіла про конкретну видимість дороги в автомобілі та наявної перешкоди, яка була як до моменту, так і в сам момент вчинення ДТП. Також було проведено відповідні заміри, що фактично відповідають встановленим вище обставинам.
При цьому згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 21.06.2019 року, який проведений з метою встановлення темпу руху з яким він рухався на автомобілі «VOLKSWAGEN PASSAT 1.9 TDI KOMBI», р.н. НОМЕР_1 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 11.05.2019 року встановлено орієнтовний час за який подолано відрізок довжиною 30 метрів зі швидкістю найбільш наближеною до тієї з якою рухався на асфальтному покритті в момент наїзду на тіло ОСОБА_5 , який був рівний в трьох випадках: 1) 4, 00 с; 2) 4, 35 с; 3) 4, 18 с.
Також суд вказує, що враховано і результати проведеного слідчого експерименту з свідком ОСОБА_7 . Так, згідно протоколу слідчого експерименту з ОСОБА_7 від 24.07.2019 року вбачається, що остання за участі статиста відтворила, рухаючись на автомобілі, умови на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 11.05.2019 року за участю водія ОСОБА_4 , що як і у випадку проведення слідчого експерименту з обвинуваченим не виключає технічну можливість водія з моменту виникнення небезпеки уникнути наїзду на пішохода.
Крім цього, висновок експерта Хмельницького НДЕКЦ №10.2-0299:19 від 15.08.2019 року дозволяє прийти до висновку, що робоча гальмова система та рульове керування автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT 1.9 TDI KOMBI», р.н. НОМЕР_1 перебували в працездатному стані та виконували свої конструктивні функції. При тому, що ознак, які б свідчили про несправність вказаних систем не виявлено.
Суд враховує і дані протоколу огляду речових доказів від 23.09.2019 року, згідно якого зафіксовано збіги у місцях роз`єднання вилученого на місці огляду події шматка пластику та пошкодженого підкрилка автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT 1.9 TDI KOMBI» р.н. НОМЕР_1 , які при співставленні утворюють в сукупності єдиний предмет -підкрилок вказаного автомобіля.
Згідно медичного заключення про стан здоров`я та працездатності Білогірської центральної районної лікарні від 23.09.2019 року ОСОБА_4 є працездатним та по своїй суті фізично здоровим.
Також як свідчать результати судової медичної експертизи зразка крові ОСОБА_4 , оформлені висновком експерта №971 від 22.05.2019 року, останній на момент наїзду на лежачого пішохода ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння не знаходився.
Суд визнає показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, а також досліджені вказані докази належними та допустимими, оскільки вони зібрані у порядку, встановленому КПК України. Відсутні підстави, передбачені ст. 87 КПК України для визнання вказаних доказів недопустимими, у ході процесуальних дій обвинувачений був повідомлений про свої права, в тому числі про право відмовитися від давання показань відповідно до ст. 63 Конституції України. Вказані докази не суперечать між собою щодо фактичних обставин і повністю доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів.
Фактичні дані, отримані судом у своїй сукупності поза розумним сумнівом дають достатню підставу вважати, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 знаходяться в прямому причинному зв`язку із наслідками у вигляді ДТП, внаслідок якої ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення та призвели до його смерті.
Сукупність вказаних доказів та їх оцінка переконують суд, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушенння правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та за ч. 1 ст. 135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходи до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 мали місце, то обвинувачений підлягає покаранню за їх вчинення.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що останній є осудним в розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, вчинив необережний, тяжкий злочин, наслідком якого стала смерть людини та умисний злочин невеликої тяжкості.
Також при призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного - позитивно характеризується по місцю проживання, учасника АТО на території Донецької та Луганської областей, раніше не судимого, який має на утриманні трьох малолітніх дітей, відсутність у відповідності до ст.ст. 66, 67 КК України обставин, які пом`якшують покарання та обтяжують покарання.
Суд в будь-якому випадку не може врахувати, як пом`якшуючу обставину щире каяття, так як обставини справи та його процесуальна поведінка в ході судового розгляду про це не може свідчити. Більше того обвинувачений визнав свою вину таким чином, що підтвердив лише очевидні обставини скоєння ним злочинів.
Також суд враховує і дані досудової доповіді Білогірського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області від 04.12.2019 року, згідно якої органом пробації зроблено висновок про середню ймовірність вчинення ОСОБА_4 повторного злочину та можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованих на вимогах виваженості та справедливості.
Згідно роз`яснень, що містить Постанова Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
У даному випадку значення покарання визначається не його жорстокістю, а справедливістю, невідворотністю, своєчасністю і неминучістю його застосування за злочини, які вчинені ОСОБА_4 .
З врахуванням вище зазначеного суд приходить до висновку, що задля досягнення мети покарання, визначеної статтею 50 КК України, враховуючи в тому числі категоричну позицію потерпілої про вкрай негативне ставлення до дій та самої особи обвинуваченого, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі без застосування ст. 75 КК України.
Як вважає суд відносно обвинуваченого не може бути застосовано положення ст. 69 КК України, оскільки це об`єктивно призведе до м`якості призначеного покарання, що не відповітиме самій меті такого покарання.
При вирішенні питання щодо призначення додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами судом враховується наступне.
Так, п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення кримінального покарання» визначає, що позбавлення права керувати транспортними засобами може бути призначене судом як додаткове покарання незалежно від того, що особа вже позбавлена такого права в порядку адміністративного стягнення. Однак суд не вправі призначити це покарання особі, яка не має права керувати транспортними засобами.
З огляду, що обвинувачений ОСОБА_4 не має права керувати транспортними засобами, то додаткове покарання за ч. 2 ст. 286 КК України йому не може бути призначено.
Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Відповідно до ухвали слідчого судді Білогірського районного суду Хмельницької області від 14.05.2019 року на автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT 1.9 TDI КОМВІ» р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_4 , накладено арешт.
З врахуванням положень статті 174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність скасування арешту на вище зазначений транспортний засіб та вирішення відносно нього питання про долю як речового доказу у відповідності до положень статті 100 КПК України.
Відповідно до положень статті 118 КПК України витрати, пов`язані із залученням експертів являються процесуальними витратами.
Частиною 2 статті 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Із врахуванням вище зазначеного, суд в силу положень ст.ст. 118, 124 КПК України приходить до висновку, що процесуальні витрати по справі, пов`язані з проведенням судових експертиз підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави в загальному розмірі 3140 (три тисячі сто сорок) гривень 20 копійок, оскільки їх розмір та підстава підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 286 КК України - 4 (чотири) роки 9 (дев`ять) місяців позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
- за ч. 1 ст. 135 КК України 2 (два) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Строк відбуття покарання у позбавлення волі ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
З набранням вироком законної сили з метою його виконання арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Білогірського районного суду Хмельницької області від 14.05.2019 року на автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT 1.9 TDI КОМВІ» р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_4 , - скасувати.
Речові докази по справі:
-автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT 1.9 TDI КОМВІ» р.н. НОМЕР_1 , - повернути законному користувачу ОСОБА_4 ;
-правий передній підкрилок та шматок пластику вилучений при огляді місця події із первинним упакуванням (сейф-пекет НОМЕР_2 ), які упаковано в сейф-пакет 7237591 та передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Білогірського відділення поліції, - знищити;
-змиви речовини бурого кольору із проїжджої частини, упаковані в паперовий конверт; об`єкти схожі на волосся, упаковано в паперовий конверт; пластикову пляшку упаковано в паперовий конверт; колош із трупа упакований в сейф-пакет ЕХР 0341394; колош, виявлений неподалік трупа, упакований в сейф-пакет ЕХР0341393; кашкет чорного кольору упакований в сейф-пакет ЕХР 0341391; зразки волосся із голови трупа ОСОБА_5 , які упаковані в паперовий конверт; змив із внутрішньої ручки відкриття водійських дверей; змив із чохла рульового колеса; змив із важеля перемикання світла фар (дальнє-ближнє); змив із перемикача склоочисників; змив із рукоятки перемикання передач; змив із внутрішньої ручки відкриття передніх пасажирських дверей; контрольний зразок марлевого тампона на який робилися змиви; змиви із нижньої губи переднього бампера; змив речовини бурого кольору із лівого переднього крила автомобіля; фрагмент волосся із дна автомобіля; фрагмент волосся із нижньої частини переднього бампера автомобіля; фрагмент волосся із заднього лівого крила автомобіля, - знищити.
Стягнути із ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь держави витрати на залучення експертів, у зв`язку з проведенням судових експертиз в розмірі 3140 (три тисячі сто сорок) гривень 20 копійок.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той самий строк і в тому ж самому порядку, з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити в установленому порядку обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1