Справа № 443/1623/19
Провадження № 1-м/456/1/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю: секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрий клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Республіки Польща у відповідність із законодавством України щодо засудженого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 ,

встановив:

06.12.2019 до Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Республіки Польща у відповідність із законодавством України, а саме сукупного вироку Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 13.11.2017.

Вказане клопотання мотивоване тим, що 07.11.2019 наказом Міністерства юстиції України №3437/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком польського суду громадянина України ОСОБА_7 , відповідно до статті 606 КПК України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та на підставі запиту Міністерства юстиції Республіки Польща від 06.06.2018 за №DWMPC.II.0851-72/17/20.

Згідно сукупного вироку Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 13.11.2017 ОСОБА_7 засуджений до покарання у вигляді 10 років 6 місяців позбавлення волі на підставі вироків, які набрали чинності, а саме: вироку Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 16.10.2013 з урахуванням вироку Апеляційного суду у Варшаві від 18.02.2014; вироку Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 03.03.2015; вироку Районного суду міста Варшава Прага Полуднє у Варшаві від 01.03.2017.

Постановою Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 29.03.2018 встановлено правову допустимість передачі засудженого ОСОБА_7 для подальшого відбуття покарання, призначеного сукупним вироком Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 13.11.2017.

ОСОБА_7 відбуває покарання у пенітенціарному закладі у Перемишлі, кінець строку відбуття покарання 02.11.2024.

А тому, Міністерство юстиції України, відповідно до вимог ст.ст. 609-610 КПК України та ст.ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, просить визначити за КК України правову кваліфікацію діянь, у вчинені яких ОСОБА_7 визнано винним за сукупним вироком Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 13.11.2017 та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_7 на підставі вироку суду, зазначивши про початок відбування строку покарання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку іноземного суду відносно ОСОБА_7 у відповідність із законодавством України підтримав, вважав необхідним кваліфікувати дії засудженого відповідно до ч. 1 ст.286; ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115, ч.1 ст.122; ч.4 ст. 358 КК України та призначити покарання з урахуванням ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання не заперечив.

Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, просив суд розглянути клопотання без його участі.

Заслухавши думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали справи, відповідно до ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряючи фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави та не вирішуючи питання щодо винуватості особи, суд вважає привести вирок Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 13.11.2017 відносно ОСОБА_8 у відповідність із законодавством України, виходячи з наступного.

Так, згідно з вироком за сукупністю Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 13.11.2017 ОСОБА_7 засуджений до покарання у вигляді 10 років 6 місяців позбавлення волі на підставі вироків, які набрали чинності, а саме:

вироку Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 16.10.2013 з урахуванням вироку Апеляційного суду у Варшаві від 18.02.2014, яким ОСОБА_7 засуджено до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі з умовним відстроченням виконання покарання з випробувальним терміном 4 роки за вчинення злочину передбаченого § 1 статті 177, § 1 статті 178, § 2 статті 11 (порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило тілесні ушкодження) КК Польщі. Згідно з постановою Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 28.06.2017 прийнято рішення виконати умовно відстрочене покарання у вигляді 1 рік 6 місяців;

вироку Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 03.03.2015, яким ОСОБА_7 засуджено до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі за вчинення злочину передбаченого § 1 статтею 13, § 1 статтею 148 разом з § 1 статті 157, § 2 статті 11 КК Польщі (замах на вбивство у поєднанні з завданням тілесних ушкоджень);

вироку Районного суду міста Варшава Прага Полуднє у Варшаві від 01.03.2017, яким ОСОБА_7 засуджено до покарання у вигляді 4 місяці позбавлення волі за вчинення злочину передбаченого § 1 статті 270 КК Польщі (використання завідомо підробленого документу).

Засудженому ОСОБА_7 зараховано у строк покарання період позбавлення волі, згідно з вироком Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 03.03.2015, а саме від 05.02.2010 до 07.10.2010, від 14.12.2011 до 09.04.2014 та від 04.09.2016 до 13.11.2017.

Згідно довідки про нарахування покарання, а також характеристики засудженого ОСОБА_7 знаходиться у пенітенціарному закладі в м. Перемишль Республіка Польща, початок відбуття призначеного засудженому ОСОБА_7 покарання - 04.09.2016, кінець відбуття строку покарання - 02.11.2024.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_7 в Україні: АДРЕСА_1 , що підтверджується листом Ходорівської міської ради Жидачівського району, Львівської області від 07.03.2019.

Згідно постанови Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 29.03.2018 встановлено правову допустимість передачі засудженого ОСОБА_7 для подальшого відбуття покарання, призначеного сукупним вироком Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 13.11.2017.

Як вбачається з долученої до клопотання заяви від 3.01.2019, ОСОБА_7 надав прохання про переведення його для подальшого відбування покарання до України.

У відповідності до ч. 1 ст. 602 КПК України, - вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний та території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року) (далі Конвенції), до якої Україна була приєднана на підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» встановлено, що компетентні власті держави виконання вироку: а) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; b) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст.11 Конвенції.

Відповідно до ч. 3 ст. 609 КПК України,- Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України, звертається до суду з клопотанням про приведення вироку іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Згідно ч. 3 ст. 610 КПК України,- під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Згідно з п.1 ч.4 ст.610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним Законом України.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 610 Кримінального процесуального кодексу України, якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті КК України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Частиною 4 ст.10 КК України передбачено, що виконання в Україні вироку іноземного суду чи міжнародної судової установи можливо, якщо діяння, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, згідно з цим Кодексом визнається злочином або було б злочином у разі його вчинення на території України.

Відповідно до ст. 11 Конвенції, при застосуванні процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального Кодексу України та визначає покарання. За своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину.

Перевіряючи наявність кримінальної відповідальності ОСОБА_7 за аналогічні діяння відповідно до законодавства України, суд приходить до висновку, що діяння, за які він засуджений, відповідно до КК України слід кваліфікувати за ч.1 ст.286; ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.1 ст.122 та ч.4 ст.358 КК України виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 було засуджено вироками, які набрали законної сили, та на час постановлення Окружним судом Варшава Прага у Варшаві 13.11.2017 вироку за сукупністю такі виконані не були.

Так згідно вироку Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 16.10.2013 з урахуванням вироку Апеляційного суду у Варшаві від 18.02.2014, ОСОБА_7 засуджено до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі з умовним відстроченням виконання покарання з випробувальним терміном 4 роки за вчинення злочину передбаченого § 1 статті 177 у зв`язку з § 1 статті 178, у зв`язку з § 2 статті 11 КК Польщі.

Як вбачається з постанови Окружного Суду Варшава Прага у Варшаві від 28.06.2017 за вчинення ОСОБА_7 04.09.2016 злочину, тобто в період випробувального строку, було прийнято рішення виконати умовно відстрочене покарання у вигляді 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

У відповідності до виписки тексту статтей Кримінального кодексу Республіка Польща з перекладом на українську мову (Закон від 6 червня 1997 року.) колегією суддів встановлено, що ст. 177 § 1 КК Польщі передбачає, що той хто, порушивши, хоча б ненавмисно, правила безпеки у сухопутному, водному або повітряному руху, спричиняє, ненавмисно катастрофу, в ході якої інша особа дізнала пошкоджень тіла, які визначені в ст. 157 § 1, підлягає покаранню позбавлення волі до 3 років. Вказана стаття КК Польщі відповідає ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження карається штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Стаття 178 § 1 встановлено, що засудивши виконавця злочину, який скоїв злочин визначений в ст. 173, ст. 174 або ст. 177 коли був в нетверезому стані або під впливом одурманюючих засобів, або втік з місця події, суд виносить рішення позбавлення волі передбачене за приписаний виконавцеві злочину вчинок розміром від мінімальної законної погрози збільшеної на половину, а у випадку злочину визначеного в ст. 177 § 2 розміром не більше як 2 роки, до максимального розміру цієї погрози збільшеної на половину.

Разом з тим, Кримінальним кодексом України не передбачено кримінальної відповідальності за залишення водіями транспортних засобів місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. За вчинення вищевказаних дій чинним законодавством України передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 122-4 КУпАП, а саме: залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Таким чином засудженому ОСОБА_7 відповідно до кримінального законодавства України за злочини, за які його засуджено Окружним судом Варшави Прага у Варшаві від 16.10.2013 з урахуванням вироку Апеляційного суду у Варшаві від 18.02.2014, повинно бути визначено покарання виключно за ч. 1 ст.286 КК України.

Згідно вироку Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 03.03.2015, яким ОСОБА_7 засуджено до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі за вчинення злочину передбаченого § 1 статтею 13, у зв`язку з § 1 статтею 148 у збіжності з § 1 статті 157 у зв`язку зі § 2 статті 11 КК Польщі. На підставі ст.63 параграфу 1 КК підсудньому ОСОБА_9 на рахунок винесеного покарання позбавлення волі зараховано строки фактичного позбавлення волі у справі від 05.02.2010 до 07.02.2010 та від 14.12.2011 до 09.04.2014.

У відповідності до виписки тексту статтей Кримінального кодексу Республіка Польща ст. 148 § 1 передбачено, що хто вбиває людину, підлягає покаранню позбавлення волі на строк не менший як від 8 років, покаранню 25 років позбавлення волі або покаранню довічного позбавлення волі. Вказане діяння підлягає правовій кваліфікації згідно КК України за ч. 1 ст. 115 у відповідності до якої вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Статтею 13 § 1 підлягає відповідальності особа за здійснення замаху, яка мала намір вчинити заборонене законом діяння та своєю поведінкою безпосередньо намагалась вчинити злочин, який однак не був вчинений, що відповідає ч. 2 ст. 15 КК України замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Згідно ст. 157 § 1. хто спричиняє пошкодження роботи органів тіла або розлад здоров`я, інший як в ст. 156 § 1, підлягає покаранню позбавлення волі від 3 місяців до 5 років. Вказане діяння підлягає правовій кваліфікації за ч.1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, карається виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Таким чином засудженому ОСОБА_7 відповідно до законодавства України за злочини, за якими його було засуджено Окружним судом Варшава Прага у Варшаві від 03.03.2015, слід визначити покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115; ч.1 ст.122 КК України та з урахуванням ст. 70 КК України визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів.

Згідно вироку Районного суду міста Варшава Прага Полуднє у Варшаві від 01.03.2017 ОСОБА_7 засуджено до покарання у вигляді 4 місяці позбавлення волі за вчинення злочину передбаченого §1 ст. 270 КК Польщі.

Ст. 270 § 1 хто, з метою використування як справжній, підробляє або переробляє документ, або користується таким документом як справжнім, підлягає покаранню у виді штрафу, покаранню обмеження волі або позбавлення волі від 3 місяців до 5 років,що відповідає ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Таким чином, засудженому ОСОБА_7 відповідно до законодавства України за злочин, за якими його було засуджено вироком Районного суду міста Варшава Прага Полуднє у Варшаві від 01.03.2017 слід визначити покарання за ч. 4 ст. 358 КК України.

Як вбачається з вироку за сукупністю Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 13.11.2017 у справі № VК 140/17 суд на підставі ст. 568а § 1 пункту 2 КПК, ст. 569 §1 та 2 КПК, ст. 570 КПК та ст. 85 § 1 та 2 КК, а також ст. 86 § 1 КК суд поєднує покарання позбавлення волі, які винесли на підставі вироку Окружного Суду Варшава Прага у Варшаві V Колегія з кримінальних справ від 16.10.2013 за № справи V К117/12, описаний у пункті ІІ, на підставі вироку Окружного Суду Варшава Прага у Варшаві V Колегія з кримінальних справ від 03.03.2015 за № справи V К 53/14,описаний у пункті ІІІ та на підставі вироку Районного суду міста Варшава Прага Полуднє у Варшаві ІV Колегія з кримінальних справ від 01.03.2017 за № справи І V К997/16, описаний у пункті ІV та визначає Петру Млюзану сукупне покарання розміром 10 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно п.2 вказаного вироку на підставі ст. 577 КПК та ст. 63 § 1 КК на рахунок винесеного у пункті 1 сукупного покарання позбавлення волі зараховує ОСОБА_10 строки фактичного позбавлення волі у справі Окружного суду Варшава Прага у Варшаві за № справи V К 53/14: від 05.02.2010 до 07.02.2010, від 14.12.2011 до 09.04.2014, та від 04.09.2016 до 13.11.2017.

Також на підставі ст. 572 КПК припиняє провадження по справі у частині, яка стосується охваченого даним вироком сукупного покарання, яке винесли на підставі вироку Районного суду міста Варшава Прага І V Колегія з кримінальних справ від 30.09.2004 за № справи ІV К 1318/14, описане у пункті І.

Таким чином, згідно вищевказаного вироку за сукупністю та наданих матеріалів остаточне покарання ОСОБА_7 призначено шляхом часткового складання всіх вироків, саме у цій частині сукупний вирок підлягає приведенню у відповідність до чинного кримінального законодавства. В той же час колегія суддів звертає увагу на той факт, що нормами КК України не передбачено вищевказаного порядку складання покарань. Разом з тим у відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України встановлено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. При складанні покарань у виді позбавлення волі загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, не повинен перевищувати п`ятнадцяти років, а у випадку, якщо хоча б один із злочинів є особливо тяжким, загальний строк позбавлення волі може бути більшим п`ятнадцяти років, але не повинен перевищувати двадцяти п`яти років. При складанні покарань у виді довічного позбавлення волі та будь-яких менш суворих покарань загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, визначається шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі.(ч.2 ст.71 КК України)

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 слід зарахувати строк його перебування під вартою з 05.02.2010 до 07.02.2010, від 14.12.2011 до 09.04.2014 із розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.

Також згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в Постанові від 29.08.2018 по справі 663/537/17, провадження № 13-31кс18, якщо особа вчинила злочин в період до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У зв`язку з вищенаведеним, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року у строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 слід зарахувати строк його перебування під вартою з 04.09.2016 по 13.11.2017 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 слід рахувати з 04.09.2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.9 -11 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), ст.ст.369-372,602,603,606, 609, 610 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Республіки Польща у відповідність із законодавством України задовольнити.

Привести у відповідність вирок Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 16.10.2013 року з урахуванням вироку Апеляційного суду у Варшаві від 18.02.2014 року, яким ОСОБА_7 засуджено до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі з умовним відстроченням виконання покарання з випробувальним терміном 4 роки за вчинення злочину передбаченого § 1 статті 177 у зв`язку з § 1 статті 178, у зв`язку з § 2 статті 11 КК Польщі, а саме вважати ОСОБА_7 засудженим за

-ч. 1 ст. 286 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі.

Привести у відповідність із законодавством України вирок Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 03.03.2015 року, яким ОСОБА_7 засуджено до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі за вчинення злочину передбаченого § 1 статтею 13, у зв`язку з § 1 статтею 148 у збіжності з § 1 статті 157 у зв`язку з § 2 статті 11 КК Польщі, а саме вважати ОСОБА_7 засудженим за:

- ч. 2 ст.15, ч. 1 ст.115 КК України до 9 (дев`яти) років позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 122 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Привести у відповідність вирок Районного суду міста Варшава Прага Полуднє у Варшаві від 01.03.2017 року, яким ОСОБА_7 засуджено до покарання у вигляді 4 місяці позбавлення волі за вчинення злочину передбаченого §1 ст. 270 КК Польщі, а саме вважати ОСОБА_7 засудженим за:

-ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за вироком Районного суду міста Варшава Прага Полуднє у Варшаві від 01.03.2017 року покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 16.10.2013 року з урахуванням вироку Апеляційного суду у Варшаві від 18.02.2014 року, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 03.03.2015 року, та остаточно з урахуванням ст. 72 КК України призначити ОСОБА_7 покарання у виді 10 (десять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 слід рахувати з 04.09.2016 року.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 слід зарахувати строк його перебування під вартою з 05.02.2010 року до 07.02.2010 року та від 14.12.2011 року до 09.04.2014 року із розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року у строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 слід зарахувати строк його перебування під вартою з 04.09.2016 року по 13.11.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 залишити тримання під вартою.

Копії ухвали направити Міністерству юстиції України та центральному органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області органом, що подав клопотання, прокурором, протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - з моменту йому вручення копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3