Провадження № 1-кс/761/501/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 ОСОБА_3 , заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах СТ «Ельзас» про скасування арешту майна, накладеного постановою слідчого відділу прокуратури міста Києва від 22.10.2012 року у кримінальній справі №50-6217 та постановою слідчого відділу управління Служби безпеки України у м. Києві від 15.11.2012 у кримінальній справі №54854,

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах СТ «Ельзас» про скасування арешту майна, накладеного постановою слідчого відділу прокуратури міста Києва від 22.10.2012 року у кримінальній справі №50-6217 та постановою слідчого відділу управління Служби безпеки України у м. Києві від 15.11.2012 у кримінальній справі №54854, а саме на: земельну ділянку на проспекті Перемоги, 138/1-а, у Святошинському районі м. Києва.

Клопотання мотивовано тим, що СТ «Ельзас» на праві власності належать нежитлові споруди за адресою: проспект Перемоги, 138/1-а у Святошинському районі м. Києва. Право власності СТ «Ельзас» виникло у 2007 році на підставі постанови Господарського суду м. Києва по справі № 16/125-А від 11.06.2007, рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» від 26.02.2007 та ухвали постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» від 29.05.2007.

З урахуванням належності СТ «Ельзас» нежитлових будівель на праві приватної власності, останнє в 2010 році звернулося до Київської міської ради з проханням надати в оренду земельну ділянку під вказаними спорудами задля належного оформлення правовідносин з оренди землі та повномірного виконання обов`язків землекористувача.

В подальшому, департамент земельних ресурсів КМДА листом від 02.11.2018 №05716-23400 повідомив, що Київською міською радою прийнято рішення від 08.07.2010 № 1119/4557 щодо передачі споживчому товариству «Ельзас» у довгострокову оренду на 15 років земельної ділянки на проспекті Перемоги, 138/1-а у Святошинському районі м. Києва для експлуатації та обслуговування кафе-ресторану (кадастровий номер :75:411:0030).

Також, у листі від 02.11.2018 № 05716-23400 вказано, що згідно постанови слідчого відділу прокуратури міста Києва від 22.10.2012 у кримінальній справі № 50-6217 та постанови слідчого відділу Управління Служби безпеки України у м. Києві від 15.11.2012 у кримінальній справі № 54854 на вказану земельну ділянку накладено обтяження у вигляді арешту із забороною будь-яким особам та установам вчиняти будь-які дії з даною земельною ділянкою.

Згодом, СТ «Ельзас» стало відомо, що арешт на вказану земельну ділянку накладено у межах кримінального провадження №0000031, досудове розслідування якого наразі здійснюється слідчим управлінням ГУ НП у м. Києві.

В клопотанні заявник зазначає, що арешт вказаної земельної ділянки грубо порушує права та законні інтереси СТ «Ельзас», оскільки цей арешт унеможливлює виконання рішення Київської міської ради від 08.07.2010 № 1119/4557 щодо передачі споживчому товариству «Ельзас» у довгострокову оренду на 15 років земельної ділянки на проспекті Перемоги, 138/1-а у Святошинському районі м. Києва для експлуатації та обслуговування кафе-ресторану (кадастровий номер :75:411:0030), а також належного оформлення товариством землевпорядної документації та укладення договору оренди.

Крім того, заявник звертає увагу, що арешт на вказану земельну ділянку накладений у 2012 році, тобто на момент подачі даного клопотання минуло понад сім років. При цьому, територіальна громада м. Києва, як власник земельної ділянки не є обвинуваченим чи підозрюваним або особою, яка несе за законом матеріальну відповідальність за їх дії.

В судовому засіданні представника заявника адвокат ОСОБА_4 підтримала клопотання з підстав наведених у ньому та просила задовольнити. Зазначила, що арешт майна не дає можливості СТ «Ельзас» належним чином користуватися вказаною земельною ділянкою. Просила зауважити, що щодо даної земельної ділянки не вчинялось будь-яких слідчих та процесуальних дій протягом десяти років, у зв`язку з чим представник заявника вважала, що жодного інтересу для кримінального провадження земельна ділянка за адресою: просп. Перемоги, 138/1-а у Святошинському районі м. Києва, не становить.

Разом з тим, представником заявника на підтвердження доводів накладення такого арешту, через канцелярію суду, було надано постанову слідчого від 22 жовтня 2012 року про визнання речовими доказами, приєднання до кримінальної справи та накладення арешту, зокрема земельної ділянки за адресою: просп. Перемоги, 138/1-а у Святошинському районі м. Києва.

Слідчий ОСОБА_5 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000031, в судове засідання на неодноразові виклики не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений завчасно та належним чином. При цьому, на запит матеріали кримінального провадження №0000031 слідчому судді не надано.

Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя, виходячи з загальних засад кримінального провадження: змагальності та розумних строків, приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності слідчого з урахуванням наявних у слідчого судді матеріалів.

Вислухавши думку представника власника майна, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.9 Перехідних положень КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим кодексом.

За змістом пункту 10 Перехідних положень передбачає, що кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду з обвинувальним актом, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення від кримінальної відповідальності, розслідуються, надсилаються до суду та розглядаються судами згідно з положеннями цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № №0000031 від 27.11.2012 року.

Постановою слідчого відділу прокуратури міста Києва від 22.10.2012 року у кримінальній справі №50-6217 та постановою слідчого відділу управління Служби безпеки України у м. Києві від 15.11.2012 у кримінальній справі №54854, накладено арешт на: земельну ділянку на проспекті Перемоги, 138/1-а, у Святошинському районі м. Києва.

Як вбачається із змісту вказаної постанови, арешт на майно накладений з метою забезпечення заявленого в майбутньому цивільного позову.

В той же час, за наявною інформацією, за весь час досудового розслідування кримінального провадження підозру жодній особі не пред`явлено, цивільний позов не заявлений, а СТ «Ельзас» не має жодного статусу у даному кримінальному провадженні.

Крім того, на день розгляду клопотання слідчим не надано жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, дійшов висновку, що доводи, зазначені в клопотанні, є обґрунтованими.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий зобов`язаний довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання.

Аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а також недоведеність факту використання земельної ділянки на проспекті Перемоги, 138/1-а у Святошинському районі м. Києва як доказу у кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, так само як і розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, накладеного постановою слідчого відділу прокуратури міста Києва від 22.10.2012 року у кримінальній справі №50-6217, постановою слідчого відділу управління Служби безпеки України у м. Києві від 15.11.2012 у кримінальній справі №54854, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а отже, клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах СТ «Ельзас» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000031 від 27.11.2012 року, підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170-174 КПК України, п.9, 10 Перехідних положень КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах СТ «Ельзас» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000031 від 27.11.2012 року задовольнити.

Скасувати арешт майна у кримінальному провадженні №0000031 від 27.11.2012 року, накладений постановою слідчого відділу прокуратури міста Києва від 22.10.2012 у кримінальній справі №50-6217 та постановою слідчого відділу управління Служби безпеки України у м. Києві від 15.11.2012 у кримінальній справі №54854, а саме на: земельну ділянку на проспекті Перемоги, 138/1-а, у Святошинському районі м. Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1