пр. № 1-кс/759/403/20
ун. № 759/915/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання Старшого слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві підполковника поліції ОСОБА_3 про накладення арешту у досудовому розслідуванні, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000310 від 17.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

20.01.2020 р. Старший слідчий слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві підполковник поліції ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон марки «Iphone SE» з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_1 IMEI НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що Слідчим відділом Святошинського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000310 дані щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно фактичних обставин справи встановлено, що ОСОБА_4 17.01.2020 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: м. Київ вул. Шкільна, 38/16, за попередньою змовою групою осіб, заздалегідь розподіливши ролі із ОСОБА_5 , незаконно придбала з метою подальшого збуту, та зберігала психотропну речовину.

17.01.2020 року, працівниками поліції під час проведення огляду місця події у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone SE» з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_1 IMEI НОМЕР_2 .

Крім цього, 17.01.2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку 208 КПК України.

З метою забезпечення тимчасового вилучення майна, на вилучене майно необхідно накласти арешт, оскільки згідно п. 4, ч. 2 статті 167 КПК України:

Одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належними чином, до суду надала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, вимоги заявлені в клопотанні підтримує в повному обсязі.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст.170 КПК України, арештом є тимчасове позбавлення права підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, у зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту даного майна, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, відчуження цього майна.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання Старшого слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві підполковника поліції ОСОБА_3 про накладення арешту у досудовому розслідуванні, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000310 від 17.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Iphone SE» з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_1 IMEI НОМЕР_2 .Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1