Провадження № 11-сс/4820/27/20
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2020 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2019 року за № 0000584 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 грудня 2019 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою клопотання слідчого задоволено. Застосовано щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чигирин, Черкаської області, мешканця по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого директором ТОВ «Кро-Ком», одруженого, на його утриманні двоє неповнолітніх дітей,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 27 лютого 2020 року включно, без можливості внесення застави.

Строк дії ухвали до 27 лютого 2020 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а саме у тому, що він спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами 26.12.2019 року, за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, близько 17 години на автомобілі марки «Skoda» моделі «Octavia» на іноземних номерних знаках НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 прибули до с. Брага, Кам`янець Подільського району, Хмельницької області.

Надалі, з метою маскування, вони одягнули заздалегідь підготовлені маски, типу «балаклава» та матерчаті рукавички для захисту рук. При цьому, ОСОБА_7 взяв предмет, зовні схожий на пістолет. Вийшли з автомобіля та направилися до місця проживання потерпілих, а інша, невстановлена досудовим розслідуванням особа, - залишилась очікувати їх у вищезгаданому автомобілі з метою спостереження за навколишньою обстановкою та забезпечення швидкого зникнення з місця вчинення злочину.

В подальшому, близько 17 години 15 хвилин, 26.12.2019 року ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи корисливий мотив та реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, відчинивши металеву хвіртку, яка була зачинена на засув, проникли на подвір`я будинку, а в подальшому, через незамкнені господарями двері, увійшли до будинку АДРЕСА_2 , у якому на той час перебували: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Надалі, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з метою заволодіння майном потерпілих по черзі спричинили удари в різні частини тіла ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

При цьому, ОСОБА_7 , демонструючи перед ОСОБА_12 та ОСОБА_11 заздалегідь підготовлений предмет, схожий на пістолет, погрожуючи застосувати його, вимагав у потерпілих грошові кошти.

Надалі, ОСОБА_11 , побоюючись за власне життя та здоров`я, вимушено вказала зловмисникам місце зберігання грошових коштів у розмірі 35000 грн, а саме: нежитловий будинок, розташований на території домогосподарства.

Одночасно з цим, ОСОБА_11 надала зловмисникам грошові кошти у розмірі 4500 грн. та банківську картку комерційного банку України АТ КБ «Приватбанк», належну її матері ОСОБА_12 , яка в свою чергу в ході заподіяння фізичного та морального насильства відносно неї, проти волі, вказала зловмисникам персональний ідентифікаційний номер (пін код) для авторизації операцій по картці. Під час перебування у вказаному будинку, правопорушники незаконно заволоділи трьома мобільними телефонами марки «Nokia», мобільним телефоном марки «Sigma», двома мобільними телефонами марки «Nomi» та мобільним телефоном марки «Samsung», а також грошовими коштами у вказаному розмірі.

Після досягнення злочинного наміру ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою повернулися до автомобіля, де на них очікував невстановлений слідством спільник, після чого вони покинули місце скоєння злочину.

Близько 19 години 55 хвилини того ж дня в одному із банкоматів КБ України АТ КБ «Приватбанк», що розташований в м. Дунаївці, Хмельницької області, зловмисниками з карткового рахунку ОСОБА_12 знято готівкові кошти в розмірі 3000 грн.

Внаслідок вищеописаних умисних протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 та двоє невстановлених досудовим розслідуванням осіб заволоділи грошовими коштами на загальну суму 42500 грн., банківською карткою комерційного банку України АТ КБ «Приватбанк» та сімома мобільними телефонами, чим спричинили ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вказану суму.

26.12.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за № 0000584, правова кваліфікація ч. 3 ст. 187 КК України.

28.12.2019 року в с. Петропавлівська Борщагівка, Києво Святошинського району, Київської області ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Непогоджуючись з ухвалою, захисник підозрюваного - ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати.
Ухвалу вважає незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Підозра є необґрунтованою, оскільки слідчий суддя не перевірив причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення.

На думку захисника, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема переховування, знищення або спотворення майна, впливу на потерпілих та вчинення іншого правопорушення відсутні.

Стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження існування таких ризиків, як можливість ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, вищу освіту, працює директором ТОР «Кро-Ком», одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей.

Слідчим не дотримано вимог ст. 184 КПК України до клопотання про застосування запобіжного заходу.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора та слідчого про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 п. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , яке є особливо тяжким. Окрім того, перебуваючи на волі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного доходу, офіційно не працює, має не зняту та непогашену судимість, вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням насильства.

Наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому був опитаний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Окрім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, яке визначається високим ступенем небезпечності для суспільства та за яке законом передбачено покарання в вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна; особу підозрюваного ОСОБА_7 , який має сім`ю, постійне місце проживання та роботи.

Тому, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що існують ризики можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення чи схову речей, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор та слідчий довели, що застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Отже, при розгляді клопотання слідчого з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Твердження апелянта про те, що підозра є необґрунтованою, оскільки слідчий суддя не перевірив причетність ОСОБА_7 до вчинення даного кримінального правопорушення, на увагу суду не заслуговують, враховуючи наступне.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 26.12.2019 року, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , протоколом огляду транспортного засобу «Skoda» «Octavia» на іноземних номерних знаках НОМЕР_1 від 28.12.2019 року, яким пересувались ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протоколом обшуку особи затриманого ОСОБА_7 від 28.12.2019 року, іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про достатність доказів для затримання ОСОБА_9 та оголошення йому підозри, що було перевірено апеляційним судом шляхом вивчення матеріалів кримінального провадження.

Доводи захисника про те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити чи сховати речі, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушенння, апеляційний суд до уваги не приймає з наступних підстав.

Так, наявність вищевикладених ризиків у межах кримінального провадження ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених слідчим у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

До того ж, запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики відповідно до ст. 177 КПК України доведені, які в сукупності із обґрунтованою підозрою ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину, стали підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

Посилання апеляційної скарги на те, що слідчий суддя безпідставно відхилив можливість обрання менш суворого запобіжного заходу, не заслуговують на увагу суду, оскільки спростовуються змістом самого клопотання та оскаржуваної ухвали.

Так, колегією суддів під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді було досліджено матеріали кримінального провадження, надані слідчим, та не встановлено підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність у підозрюваного постійних місць роботи та проживання, міцних соціальних зв`язків, на утриманні неповнолітніх дітей, не є беззаперечними підставами, відповідно до вимог КПК України, для зміни обраного йому запобіжного заходу, оскільки такі враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного шляхом обрання останньому найсуворішого запобіжного заходу є виправданою.

За таких обставин колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 грудня 2019 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 27 лютого 2020 року включно без можливості внесення застави залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4