Провадження № 1-кс/947/8825/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.06.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002393 від 07.12.2019, за ззнаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, до чергової частини Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_1 про те, що в липні 2019 року залишив свій автомобіль марки "Санг Йонг Рекстон", в кузові сірого кольору н/з НОМЕР_1 (польської реєстрації) VIN: НОМЕР_2 на автомайданчику автомобільного салону «Авто-Парк», розташованого за адресою м. Одеса вул. Ільфа та Петрова № 20/1, з метою його подальшого продажу, після чого виявив його відсутність. Сума матеріального збитку встановлюється.
В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 в липні 2019 року залишив свій автомобіль марки «Ssang Yong Rexton", в кузові сірого кольору н/з НОМЕР_1 (польської реєстрації) VIN: НОМЕР_2 а автосалоні «Автопарк» для продажу, який розташований в м. Одеса, вул.Ільфа і Петрова, 20/1. Ключі від даного автомобілю залишив в автосалоні, документи на транспортний засіб забрав собою. Автомобіль знаходився в автосалоні з цілю реалізації.
Вересні 2019 року ОСОБА_5 зателефонував в автосалон «Автопарк» з цілю поцікавитись чи продався його автомобіль марки «Sang Yong Rexton", в кузові сірого кольору н/з НОМЕР_1 . Однак ОСОБА_5 сказали, що його автомобілю в автосалоні «Автопарк» не має та місце знаходження його не відоме.
Свідок ОСОБА_6 який працює менеджером продажу автомобілів в автосалоні «Автопарк», який розташований в м. Одеса, вул.. Ільфа і Петрова, 20/1 пояснив, що на території вищевказаного автопарку перебував автомобіль марки «Sang Yong Rexton", в кузові сірого кольору н/з НОМЕР_1 . Перебував з цілю реалізації. Хто міг забрати автомобіль з автопарку йому не відомо.
10.06.2020 року Департаментом патрульної поліції в Миколаївської області було надано відповідь про те, що у період з серпня 2019 року по теперішній час (14.06.2020) на території Миколаївської області відеокамери зовнішнього спостереження даний автомобіль не фіксувався.
Однак автомобільний номерний знак НОМЕР_1 (польської реєстрації) фіксувався інформаційною підсистемою «Гарпун» ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» на території Одеської області (01.08.2019 -З факти) та на території Чернівецької області (01.08.2019 та 29.05.2020).
09.12.2019 року слідчим СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 винесена постанова про визнання автомобілю марки " Sang Yong Rexton", в кузові сірого кольору н/з НОМЕР_1 (польської реєстрації) VIN: НОМЕР_2 . речовим доказом.
Слідчий звертається з клопотанням про арешт майна, обґрунтовуючи його необхідність збереження речового доказу та зазначає, що вищезазначений автомобіль є доказом злочину.
В судове засідання слідчий не з`явився надавши до суду заяву про розгляд клопотання в його відсутність.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Так, при дослідженні матеріалів, наданих з клопотання, було встановлено, що слідчим не доведено мети накладення арешту майна, передбаченою ч.2 ст.170 КПК України.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, та доведено матеріалами клопотання, що автомобіль марки «Ssang Yong Rexton", в кузові сірого кольору н/з НОМЕР_1 (польської реєстрації) VIN: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , тобто особі, яка є потерпілим у кримінальному провадженні, та саме за зверненням цієї особи було розпочате досудове розслідування, тому з урахуванням норм національного законодавства та практики ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим у клопотанні не доведено необхідність в накладенні арешту, у зв`язку із чим клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що можливе незаконне заволодіння транспортним засобом (зникнення транспортного засобу) відбулось в липні 2019 року, слідчим транспортний засіб визнано речовим доказом ще 09.12.2019 року, однак з клопотанням про арешт майна слідчий звертається лише в червні 2020 року, що також на переконання слідчого судді свідчить про недоведеність на теперішній час необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002393 від 07.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1