Справа № 991/4181/20
Провадження1-кс/991/4303/20
02 червня 2020 року м.Київ
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду
Досудовим розслідуванням встановлено, що в середині 2016 року ОСОБА_5 створено та очолено злочинну організацію з розподілом на структурні частини в м. Одеса та в м. Києві.
В склад структурної частини в м. Одеса входили ОСОБА_9 , який виступав керівником структурної частини організації, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 її учасники, та інші особи додаткові відомості щодо обставин участі яких у злочинній організації та вчинюваних злочинах встановлюються.
Учасникам вказаної групи ОСОБА_5 визначив такі функції: організація ввезення на територію України текстильних виробів і товарів легкої промисловості; придбання або створення товариств, які б виступали імпортерами таких товарів в Україні, управління рахунками цих товариств; виготовлення (підробка) договорів купівлі продажу та інвойсів на такі товари із заниженими цінами; організація доставки цих товарів до МП «Столичний» Київської міської митниці ДФС для розмитнення; підготовки та подання митних декларації та інших документів для розмитнення цих товарів за заниженою митною вартістю, з неповними даними про коди УКТ ЗЕД товарів; надання неправомірної вигоди службовим особами митних органів при розмитненні цих товарів; сплати митних платежів у заниженому розмірі для випуску цих товарів в обіг, отримання для цього коштів товариствами імпортерами у вигляді безоплатної фінансової допомоги від інших пов`язаних товариств; організації протидії спробам розслідування злочинної діяльності організації, зокрема, переслідування співробітників правоохоронних органів, які здійснювали такі розслідування; організації приховування злочинної діяльності організації; подання додаткових митних декларацій, аналогічних до вказаних тимчасових митних декларацій, для завершення митного оформлення товарів із заниженою митною вартістю; отримання судових рішень про скасування рішень про коригування заниженої митної вартості вказаних товарів.
В склад структурної частини в м. Києві входили керівник на той час Київської міської митниці ОСОБА_12 , його заступник ОСОБА_13 , в.о. начальника відділу митного оформлення № 1 МП «Столичний» Київської міської митниці ДФС ОСОБА_14 , старший державний інспектор ВМО ОСОБА_15 , державні інспектори ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , а також інші особи, додаткові відомості щодо обставин участі яких у злочинній організації та вчинюваних ними злочинах встановлюються, із залученням Директора департаменту адміністрування митних платежів ДФС України ОСОБА_18 .
Вказаній структурній частині ОСОБА_5 визначив такі функції: утримуватися від здійснення визначених автоматизованою системою ДФС АСАУР митних формальностей з контролю митної вартості; випускати товари, надані злочинною організацією для митного оформлення, у вільний обіг після сплати митних платежів у заниженому розмірі (виходячи з початкової заниженої митної вартості цих товарів, визначеної за підробленими договорами та інвойсами); замість митних формальностей, необхідних для контролю митної вартості товарів (надсилання запитів, витребування додаткових документів) відбирати зразки товарів для проведення експертиз, з метою створення передумов для невідкладного випуску товарів в обіг після сплати митних платежів у заниженому розмірі; після отримання результатів експертиз та додаткових митних декларацій, аналогічних за змістом до первісних ТМЦ приймати рішення про коригування митної вартості з недоліками, завідомо достатніми для скасування цих рішень в судовому порядку; після скасування рішення по коригування митної вартості завершувати митне оформлення за початковими заниженими даними про митну вартість.
Діючи у складі учасників одеської структурної частини злочинної організації ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших, створили або придбали чи іншим чином отримали контроль, або почали використовувати з метою вчинення злочинів злочинною організацією ТОВ «ТОРГЕСТ», ТОВ «ТРЕЙД ОПТІМО», ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ», ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ», ТОВ «ФІНСЕРВІС ПРОМ» та ТОВ «РКС АГРОСЕЙЛ».
Також, для забезпечення функціонування злочинної організації ОСОБА_5 використовувалися також іноземні компанії: BFT WORLDWIDE LIMITED, INFORT TRADE LTD, бенефіціарним власником яких він був, як контрагентів українських товариств імпортерів, підконтрольних злочинній організації.
Так, учасники одеської структурної частини злочинної організації, забезпечили доставку товарів за договорами, організували їх доставку до ВМО № 1 МП «Столичний» Київської міської митниці; використовуючи електронні цифрові підписи компаній-імпортерів, подали в порядку електронного декларування тимчасові митні декларації типу ІМ40ТН зі ставкою мита 8%, вказавши в них занижені відомості про нижчу за мінімальну ринкову вартість цих товарів; подали супровідні документи до вказаних ТМД, зокрема, копії договорів купівлі продажу та відповідних інвойсів.
Натомість, діючи у складі учасників київської структурної частини злочинної організації, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інших, попри дані автоматизованої системи ДФС АСАУР про ризик заниження договірної вартості та необхідність здійснення додаткових митних формальностей для контролю митної вартості, не здійснювала цих формальностей без належних для цього підстав.
Також, діючи у складі учасників київської структурної частини злочинної організації ОСОБА_16 , ОСОБА_17 відбирали зразки для проведення експертного дослідження товарів з метою визначення їх коду УКТ ЗЕД, що у будь-якому випадку не впливало на ставку митних платежів, тобто не мало жодного практичного сенсу крім, як створити видимість здійснення додаткових митних формальностей (експертиз), протягом яких товар має бути випущено в обіг, а також прикриття протиправних дій учасників київської структурної частини злочинної організації.
Разом з тим, після проведення експертиз із визначення коду УКТ ЗЕД товарів, учасники одеської структурної частини злочинної організації, використовуючи електронні цифрові підписи компаній імпортерів, подавали в порядку електронного декларування додаткові митні декларації типу ІМ40ДТ, з тією ж ставкою митних платежів і тією ж договірною вартістю (відповідно, тією ж сумою митних платежів), що були вказані у ТМД на відповідний товар.
Після чого, для приховання злочинної діяльності, учасники київської структурної частини злочинної організації, лише на даному етапі, замість етапу подання ТМД, приймали рішення про коригування митної вартості, зазначеної в додаткових митних деклараціях, з недоліками, що ставали підставою для скасування цих рішень в судовому порядку.
В подальшому, учасники одеської структурної частини злочинної організації, подавали позови і отримували рішення судів про скасування рішень про коригування митної вартості.
На підставі зазначених судових рішень, в подальшому завершувалося митне оформлення товарів за договорами купівлі продажу, у відповідності до вказаних у них заниженої вартості відповідних товарів.
Вказаними діями, Державному бюджету України завдано збитків у вигляді недоотримання митних платежів на суму 77 719 040, 72 грн.
26.11.2019 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України. Враховуючи неможливість вручення зазначеного повідомлення про підозру у день його складення внаслідок не встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , вжито заходів для його вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а саме: зазначене повідомлення про підозру надіслано поштою на адресу його проживання.
27.11.2019 при встановлені місцезнаходження ОСОБА_5 , йому вручено письмове повідомлення про підозру у скоєнні вищевказаних кримінальних правопорушень.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.11.2019 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю альтернативного внесення застави в розмірі 36 440 (тридцять шість тисяч чотириста сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 70 001 240 (сімдесят мільйонів одна тисяча двісті сорок) гривень, з одночасним покладенням в разі внесення застави обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
1) прибувати до детектива, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора або суду за першим викликом;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу детектива, прокурора або суду;
3) повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування із будь-якими особами щодо обставин , викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні, крім своїх захисників, детективів, прокурорів, слідчого судді (суду);
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
6) носити електронний засіб контролю.
В подальшому ухвалою від 16.04.2020 колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, дійшовши висновку, що підозрюваний ОСОБА_5 порушив обов`язок, покладений на нього ухвалою слідчого судді від 29.11.2019, звернула частину застави у розмірі 35 000 620 грн в дохід держави та змінила запобіжний захід шляхом збільшення застави, встановивши її у розмірі 76 598 982 грн.
Підставою для звернення до слідчого судді із клопотання про зміну запобіжного заходу (шляхом покладення процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України) підозрюваному ОСОБА_5 стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, ступінь, яких на даний час не зменшився, а також у зв`язку з тим, що після накладення ухвалами слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.12.2019 арешту на майно ОСОБА_5 , останній 19.12.2019 спробував переоформити транспортний засіб MERCEDES-BENZ S 350, 2015 року випуску, на ТОВ «ФІНОД», та 20.12.2019 закрив арештовані рахунки в банківській установі JSC REGIONALA INVESTICIJU BANKA (Латвійська Республіка), на які отримував грошові кошти від компанії ECONTRADE LLP, яка фінансувала також компанію BFT WORLDWIDE LIMITED, за ціною контрактів з якого визначалась занижена митна вартість товарів підконтрольних ОСОБА_5 декларантами. Крім цього, детектив зазначив, що під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу від 29.11.2019 стороні обвинувачення не було і не могло бути відомим про наявність у ОСОБА_5 чинного паспорта громадянина Ізраїлю.
Прокурор ОСОБА_4 клопотання про зміну запобіжного заходу (шляхом покладення процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України) підозрюваному ОСОБА_5 підтримав. Зазначив, що зібрані на сьогоднішній день докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України та підтверджують наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Посилаючись на неспівмірність застосованого запобіжного заходу та реальність ризиків, які продовжують існувати, прокурор просив клопотання задовольнити. Додатково зазначив, що при формуванні переліку обов`язків сторона обвинувачення виходила із того переліку, який був продовжений підозрюваному слідчим суддею у березні 2020. Хоча з огляду на відсутність порушень зі сторони підозрюваного зі збігом часу, сторона обвинувачення допускає, що наразі цілям досудового розслідування може відповідати дещо зменшений їх перелік. Пояснив, що сторона обвинувачення визнає, що непокладення обов`язку «носити електронний засіб контролю», за умови, що інші обов`язки на підозрюваного ОСОБА_5 будуть покладені, не спричинить суттєвої шкоди кримінальному провадженню.
Захисник ОСОБА_6 посилаючись на те, що клопотання про зміну запобіжного заходу (шляхом покладення процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України) підозрюваному ОСОБА_5 є безпідставним, заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що ані зміст клопотання, ані доводи прокурора у судовому засіданні не містять жодних нових обставин, які б виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, а тому просив у задоволенні клопотання відмовити.
Підозрюваний ОСОБА_5 повністю підтримав доводи свого захисника та просив відмовити у задоволенні клопотання.
Заслухавши доводи підозрюваного, захисника та прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження. До заходів забезпечення кримінального провадження належить запобіжний захід. Одним із видів запобіжних заходів є застава.
Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (ст. 182 КПК України).
Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Відповідно до ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати. Таким чином, характер підстав для зміни запобіжного заходу пов`язаний із виникненням нових обставини, які не були предметом судового розгляду під час застосування запобіжного заходу.
В постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 28.03.2019 (справа № 286/1695/18) зазначено, що «поняття «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його обрання, але й випадки зміни запобіжного заходу». Тобто, попереднє рішення про застосування запобіжного заходу, про яке йде мова у ч. 1 ст. 200, може стосуватись питань як обрання запобіжного заходу, так і його зміни. Разом з тим КПК України передбачає декілька варіантів зміни запобіжного заходу кожен з яких має свої правові підстави. Так, за змістом ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу в порядку, передбаченому ст. 184 КПК України. Стаття 184 КПК України закріплює вимоги до змісту такого клопотання, яке зокрема має містити виклад обставин, що дають підстави підозрювати, особу у вчиненні кримінального правопорушення, а також посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 КПК України. З огляду на зазначені обставини, слідчий суддя робить висновок, що підставою для зміни запобіжного заходу в порядку, передбаченому ст. 200 КПК України, є зокрема наявність нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею при постановлені попереднього рішення про застосування запобіжного заходу: зміна обставин підозри, зменшення/збільшення встановлених ризиків.
В свою чергу підставою зміни запобіжного заходу, в порядку передбаченому ч. 8, 10 ст. 182 КПК України, є факт порушення підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, покладених на нього рішенням про застосування запобіжного заходу, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки. Таким чином, зміна запобіжного заходу в порядку, передбаченому п. 10 ст. 182 КПК України, на відміну від зміни запобіжного заходу на підставі ст. 200 КПК України, не передбачає врахування слідчим суддею, судом обставин обґрунтованості підозри та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
З матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.11.2019 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю альтернативного внесення застави в розмірі 36 440 (тридцять шість тисяч чотириста сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 70 001 240 (сімдесят мільйонів одна тисяча двісті сорок) гривень, з одночасним покладенням в разі внесення застави обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Зазначеним рішенням слідчий суддя, на підставі дослідження наданих сторонами справи доказів, підтвердив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 277 ч. 2 ст. 364 КК України, а також встановив наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
16.04.2020 колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду дійшла висновку, що підозрюваний ОСОБА_5 порушив обов`язок, покладений на нього ухвалою слідчого судді від 29.11.2019, як наслідок звернула частину застави в дохід держави (35 000 620 грн) та змінила запобіжний захід шляхом збільшення застави. Разом з тим, як свідчить мотивувальна частина ухвали від 16.04.2020, колегія суддів дійшла висновку, що «при вирішенні збільшувати заставу чи ні за ч. 10 ст. 182 КПК суд не повинен переглядати всі обставини застосування запобіжного заходу (обґрунтованість підозри і наявність усіх ризиків»). Таким чином, колегія суддів при постановленні рішення від 16.04.2020, керуючись ч. 10 ст. 182 КПК України, не досліджувала ані обґрунтованість підозри, ані наявністьризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у тому числі тих, які виникли після обрання запобіжного заходу. Зазначені обставини в судовому засіданні були підтвердженні прокурором ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_6 .
У клопотанні про зміну запобіжного заходу (шляхом покладення процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України) підозрюваному ОСОБА_5 детектив ОСОБА_8 , як на підставу такої зміни запобіжного заходу, посилається на те, що після накладення ухвалами слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.12.2019 арешту на майно ОСОБА_5 , останній 19.12.2019 спробував переоформити транспортний засіб MERCEDES-BENZ S 350, 2015 року випуску, на ТОВ «ФІНОД», та 20.12.2019 закрив арештовані рахунки в банківській установі JSC REGIONALA INVESTICIJU BANKA (Латвійська Республіка), на які отримував грошові кошти від компанії ECONTRADE LLP, яка фінансувала також компанію BFT WORLDWIDE LIMITED, за ціною контрактів з якого визначалась занижена митна вартість товарів підконтрольних ОСОБА_5 декларантами. Крім цього, детектив зазначив, що під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу від 29.11.2019 стороні обвинувачення не було і не могло бути відомим про наявність у ОСОБА_5 чинного паспорта громадянина Ізраїлю. З огляду на зазначене, вищевикладені обставини не враховувались при обранні запобіжного заходу.
Враховуючи те, що зміна запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 відбулась в порядку, передбаченому ч. 10 ст. 182 КПК України, яка не передбачає врахування слідчим суддею, судом обставин обґрунтованості підозри та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на переконання слідчого судді, обставини, на які посилається сторона обвинувачення не були та не могли бути предметом судового розгляду під час прийняття рішення про застосування запобіжного заходу.
Щодо наявності обґрунтованої підозри.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у створенні злочинної організації з метою вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину, керівництві такою організацією і участі у злочинах, вчинюваних такою організацією; в організації умисного ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введеному у встановленому законом порядку, вчиненого службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах; в організації зловживання владою та службовим становищем, тобто умисного, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та іншої юридичної особи, використання службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки., тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 277 ч. 2 ст. 364 КК України.
Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 277 ч. 2 ст. 364 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 вищезазначених кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин.
Щодо наявності ризиків.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 зможе переховуватись від органів досудового розслідування чи суду. Зазначений висновок слідчий суддя зробив виходячи з наступного.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України, які є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, за вчинення одного з них передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.
Також ризик переховування від органів досудового розслідування підвищується наявністю у ОСОБА_20 достатніх майнових статків та нерухомого майна поза межами України, що ґрунтується на особистих твердженнях підозрюваного, зазначених ним в анкеті клієнта Investicijubank. Крім цього, в зазначеній анкеті підозрюваний вказував на наявність у нього іноземного громадянства держави Ізраїль та адреси проживання за кордоном.
Про те, що вказаний ризик є актуальним свідчить той факт, що рішенням Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від16.04.2020 було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 порушив обов`язок, покладений на нього ухвалою слідчого судді від 29.11.2019, у зв`язку з цим частину застави було звернуто в дохід держави та змінено запобіжний захід шляхом збільшення застави. В рішенні апеляційної палати мова йде про порушення обов`язку здати документи, що дають право перетину державного кордону, який спрямований на зменшення ризику втечі підозрюваного. Одночасно, звертаємо увагу, що наявність у підозрюваного паспорту держави Ізраїль, детективами було встановлено вже після прийняття попереднього рішення про обрання запобіжного заходу.
Крім того, на переконання слідчого судді прокурором доведено наявність ризику незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Так, слідчим суддею береться до уваги роль підозрюваного в інкримінованих йому злочинах, поінформованність останнього в розподіленні ролей інших учасників злочинної групи, що не виключає можливості впливу з боку ОСОБА_5 на учасників кримінального провадження з метою уникнення від кримінальної відповідальності. А зважаючи на те, що згідно чинного законодавства, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Слідчий суддя вважає доведеними стороною обвинувачення наявність ризику того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та ризику вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначений висновок слідчий суддя зробив з огляду на наявні у матеріалах справи протоколи за результатами проведення негласних (слідчих) розшукових дій та слідчі дії, а також ту обставини, що після накладення ухвалами слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.12.2019 арешту на майно ОСОБА_5 , останній 19.12.2019 спробував переоформити транспортний засіб MERCEDES-BENZ S 350, 2015 року випуску, на ТОВ «ФІНОД», та 20.12.2019 закрив арештовані рахунки в банківській установі JSC REGIONALA INVESTICIJU BANKA (Латвійська Республіка), на які отримував грошові кошти від компанії ECONTRADE LLP, яка фінансувала також компанію BFT WORLDWIDE LIMITED, за ціною контрактів з якого визначалась занижена митна вартість товарів підконтрольних ОСОБА_5 декларантами.
Слідчий суддя критично ставиться до заперечень захисника, що ОСОБА_5 не знав про накладені арешти на майно, оскільки не був присутнім під час винесення ухвал суду та не отримував їх копії. Вищенаведені ризики, матеріали НСРД, протоколи оглядів мобільних телефонів, майже одночасне вчинення дій щодо реалізації майна та закриття рахунків, дають обгрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 мав можливість бути поінформованим про накладені арешти у непередбачений нормами КПК України спосіб та вжити відповідні заходи для попередження їх арешту.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження як наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 277 ч. 2 ст. 364 КК України,так і ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а також той факт, що в судовому засіданні були встановлені нові обставини, які не були предметом судового розгляду під час застосування запобіжного заходу, які суттєво впливають на ступінь раніше встановлених ризиків, на переконання слідчого судді наявні підстави для зміни запобіжного заходу (шляхом покладення процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України) підозрюваному ОСОБА_5 . Разом з тим, враховуючи, що в судовому засіданні сторона захисту посилалась на те, що електронний засіб контролю становить небезпеку для здоров`я підозрюваного, ускладнює життя підозрюваного, через переодичну втрату сигналу, а також позиції сторони обвинувачення, яка полягала у тому, що непокладення обов`язку «носити електронний засіб контролю» не спричинить суттєвої шкоди кримінальному провадженню, за умови, що інші обов`язки на підозрюваного ОСОБА_5 будуть покладені, слідчий суддя визнав за можливе у задоволенні клопотання в частинні покладення вищезазначеного обов`язку відмовити.
З огляду на зазначене, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 194, 200, 369-372 КПК України, слідчий суддя
Змінити запобіжний захід застосований до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 16.04.2020 у справі № 991/1114/20 у вигляді застави в сумі 76 598 982 (сімдесят шість мільйонів п`ятсот дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят дві) грн шляхом покладення на підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, виконання яких забезпечити встановленою заставою на підставі ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 16.04.2020 у справі № 991/1114/20 в сумі 76 598 982 (сімдесят шість мільйонів п`ятсот дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят дві) грн.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:
1) прибувати до детектива, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора або суду за першим викликом;
2) не відлучатися із м. Одеси та Одеської області без дозволу детектива, прокурора або суду;
3) повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування із будь-якими особами щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні, крім своїх захисників, детективів, прокурорів, слідчого судді (суду);
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Строк дії ухвали встановити до 02 серпня 2020 року, включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1