КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1382/19
Провадження № 1-кс/534/2/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2020 року місто Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області у кримінальному провадженні №0000005 від 02.01.2019 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Єристівка Кременчуцького району Полтавської області, громадянки України, раніше не судимої, не працюючої, тимчасово проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України,
в с т а н о в и в:
До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся слідчий СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 із клопотанням, погодженим прокурором, в якому прохає застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивовано слідчим необхідністю забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, запобіганням спробам останньої переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виходячи із змісту внесеного клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні низки кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України за наступних обставин.

ОСОБА_6 у невстановлений слідством час, спосіб та місці, незаконно придбала психотропну речовину, обіг якого обмежено «метамфітамін», який зберігала при собі, з метою подальшого його збуту.

Так, реалізуючи свій злочинний намір на незаконний збут психотропної речовини, обіг якого обмежено - «метамфітаміну», ОСОБА_6 , 04.02.2019 у проміжок часу з 12 год. 35 хв. по 13 год. 24 хв., знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на четвертому поверсі першого під`їзду, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно збула (продала) за 200 грн. полімерний пакунок з кристалічною речовиною біло прозорого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 230 від 14.02.2019, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфітамін, маса якого (в перерахунку на метамфітамін основу) в речовині масою 0,037 г., становить 0,00299 г.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , у невстановлений слідством час, спосіб та місці, повторно незаконно придбала психотропну речовину, обіг якого обмежено «метамфітамін», який зберігала при собі, з метою подальшого його збуту.

Так, реалізуючи свій злочинний намір на незаконний збут психотропної речовини, обіг якого обмежено - «метамфітаміну», ОСОБА_6 , 07.03.2019 у проміжок часу з 11 год. 25 хв. по 12 год. 14 хв., знаходячись в приміщенні закладу «Космолот», що знаходиться за адресою Полтавська область, м. Горішні Плавні, проспект Героїв Дніпра, буд. 54, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно збула (продала) за 200 грн. полімерний пакунок з кристалічною речовиною біло прозорого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 491 від 13.03.2019 є психотропною речовиною, обіг якої обмежено метамфітамін. Маса метамфетаміну у речовині масою 0,034 г. становить 0,0279 г. (у перерахунку на метамфітамін основу).

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини, вчиненому повторно, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 у невстановлений слідством час, місці та спосіб, маючи злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, будучи особою, яка раніше вчиняла злочини, передбачені ст. 307 КК України, незаконно придбала психотропну речовину - «метамфітамін», без мети його подальшого збуту.

Після цього, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, будучи особою, яка раніше вчиняла правопорушення, передбачені ст. 307 КК України, зберігала вказану психотропну речовину за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , для особистого вживання, без мети збуту.

Так, 07 березня 2019 року в ході санкціонованого обшуку приміщення квартири АДРЕСА_3 , в якій фактично проживала без реєстрації ОСОБА_6 було виявлено, оглянуто та вилучено полімерний пакунок прозорого кольору з порошкоподібною речовиною жовтуватого кольору, яка відповідно до висновку № 492 від 13.03.2019 містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою в речовині 0,337 г., становить 0,052 г. та сильнодіючий лікарський засіб димедрол, маса якого становить 0,036 г.;

Вищезазначені психотропні речовини метамфітамін, загальною вагою 0,00604 грам та наркотичний засіб мета дон масою 0,052 грам ОСОБА_6 придбавши у невстановленому місці, зберігала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 без мети його подальшого збуту, протягом невстановленого періоду часу до 07.03.2019, коли він був вилучений працівниками поліції.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в незаконному придбанні та зберіганні без мети збуту наркотичного засобу, вчиненого особою яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 КК України, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні внесене клопотання підтримав повністю, посилаючись на зазначені у ньому обставини. Зазначаючи про наявність ризиків пов`язаних із можливим переховуванням, здійсненням незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор, підтримуючи клопотання слідчого та зазначаючи про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наполягав на застосуванні до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому зазначив, що ОСОБА_6 під загрозою покарання може продовжити переховуватись від слідства та суду, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити ті, у вчиненні яких підозрюється, оскільки законного доходу не має і джерелом її доходу є збут наркотичних речовин.

Підозрювана ОСОБА_6 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до неї більш м`який запобіжний захід. Зазначила, що не мала умислу переховуватись від слідства і після подій кримінальних правопорушень, вона декілька місяців знаходилась у м.Горішні Плавні та його межі не покидала. Згодом, маючи залежність від наркотичних засобів, вона 05.06.2019, щоб уникнути оточення своїх знайомих, схильних до вживання наркотичних засобів, виїхала до м.Олешки Херсонської області у реабілітаційний центр, де проходила лікування і була затримана працівниками поліції 14.03.2020.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просила застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний із тримання під вартою. При цьому зазначила, що її підзахисна умислу переховуватись від органів досудового розслідування не мала, слідчим вона не викликалась, після березня 2019 року жодних слідчих дій у кримінальному провадженні не здійснювалось. Також захисник ОСОБА_5 зазначила, що ОСОБА_6 має незадовільний стан здоров`я і наразі вирішується питання про встановлення їй інвалідності. Також захисником було наголошено про недоведеність ризиків, пов`язаних із можливістю незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Заслухавши думки слідчого, прокурора, підозрюваної та її захисника, дослідивши матеріали клопотання, приєднані до нього письмові докази у їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з представлених суду матеріалів, в провадженні відділення поліції №2 Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000005 від 02.01.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження 15.08.2019 ОСОБА_6 заочно було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України шляхом вручення копії її синові ОСОБА_8 .

Копія клопотання та копії доданих до нього матеріалів вручена підозрюваній 14.03.2020, з дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України. Зазначена обставина була підтверджена ОСОБА_6 в ході розгляду клопотання, як і факт належного вручення їй підозри у вчиненні кримінальних правопорушень.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з ЄРДР за №0000005 за фактами незаконного придбання, зберігання з метою збуту, незаконного збуту психотропної речовини, а також незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту; протоколами прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення, протоколами допиту свідків, рапортами працівників поліції про виконання доручень, протоколами про результати контролю за вчиненням злочину, протоколами огляду особи під залегендованими даними, протоколами огляду та вручення грошових коштів, протоколом огляду добровільно виданого пакунку з кристалічною речовиною біло-прозорого кольору, висновком експертного дослідження №230 від 14.02.2019, згідно із яким надана на дослідження речовина містить метамфетамін, що відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, протоколом проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , висновком експерта №491 від 13.03.2018, згідно з яким надана на дослідження речовина містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін; висновком експерта №493 від 13.03.2019 щодо вмісту порошкоподіних речовин метамфетаміну; висновком експерта №494 від 13.03.2019, висновком експерта №492 від 13.03.2019 тощо.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).
За змістом ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать, 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Проаналізувавши приєднані до клопотання слідчого матеріали досудового розслідування, слідчий суддя доходить висновку, що наведенні вище докази, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, які відносяться до кола тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості, за які, зокрема, передбачене покарання до 10 років позбавлення волі.

Одночасно, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.
В якості підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу слідчий у внесеному клопотанні посилається на наявність трьох ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду, можливість незаконного впливу на свідків, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення. Наявність зазначених ризиків була підтримана слідчим та прокурором у судовому засіданні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Слідчий суддя зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», (пункті 74) Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

Обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості застосування до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
В ході розгляду клопотання слідчий наголошував на тому, що ОСОБА_6 вчинила тяжкий злочин, у зв`язку із чим може переховуватись від слідства та суду з метою уникнення можливої відповідальності.
Слідчий суддя вказує, що згідно із поясненнями підозрюваної вона слідчим не викликалась, лише через два місяці після проведення у її помешканні обшуку залишила місто Горішні Плавні у зв`язку із проходженням курсу реабілітації від наркотичної залежності. Зазначені підозрюваною обставини, узгоджуються із наданими слідчому судді матеріалами кримінального провадження, згідно із якими ОСОБА_6 була затримана у м.Олешки Херсонської області, де проходила реабілітацію, ці обставини не заперечувались в судовому засіданні слідчим та прокурором.
Між тим, ОСОБА_6 будучи достовірно обізнаною про здійснення досудового розслідування, де вона фігурує, зокрема після проведення обшуку у її помешканні, не вжила об`єктивно можливих заходів щодо повідомлення адреси її місцезнаходження слідчому або прокурору, хоча за її поясненнями вона свідомо вирушила до Херсонської області на лікування від наркотичної залежності і постійно перебувала в центрі фактично до її затримання 14.03.2020.
За таких обставин, враховуючи поведінку підозрюваної та її фактичну зміну місцезнаходження, слідчий суддя вважає, що ризик можливого переховування знайшов своє підтвердження в ході розгляду клопотання.

Проте, за відсутності переконливих доказів на підтвердження ризиків, передбачених п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає недоведеними ризики можливого здійснення незаконного впливу на свідків та ризику продовження вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із наданими матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, після серпня 2019 року відомостей про кримінальні правопорушення щодо ОСОБА_6 до ЄРДР не вносились, а свідками у кримінальному провадженні виступають залегендовані особи.

Згідно із внесеним слідчим клопотанням, та наданими сторонами кримінального провадження матеріалами, наведені наступні дані, що характеризують підозрюваної. Так, ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, судимостей не має, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має міцні соціальні зв`язки, оскільки має повнолітніх дітей та матір.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновків, що докази, надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень та достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Між тим, за змістом ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, серед іншого, зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Приймаючи рішення з цього питання, суд має дослідити обставини, які відповідно до ст.178 КПК України враховуються при застосуванні запобіжного заходу, обґрунтованість такого застосування щодо конкретної особи, зважаючи на дані про її соціальні зв`язки, місце проживання, схильності, способу життя і поведінки тощо.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України», п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 у справі «Хайредінов проти України»).
Умовою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою (виходячи з його правової природи), серед іншого має бути також обґрунтована впевненість судді у тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, враховуючи відсутність у підозрюваної негативних характеристик, наявність у неї міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, її спосіб життя, та не надання стороною обвинувачення переконливих доказів, які б свідчили про недостатність застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який знайшов своє підтвердження в ході розгляду клопотання, а також відсутність інших ризиків, слідчий суддя доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Разом із тим, у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Оцінивши всі обставини в їх сукупності, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, як такий, що зможе дієво запобігти ризику, доведеному під час розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно із приєднаними до клопотання матеріалами, підозрювана ОСОБА_6 затримана на підставі ухвали слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 04.01.2020 о 04 год. 10 хв. 14.03.2020.
У відповідності до ч.1 ст.191 КПК України, затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.
В ході розгляду справи, підозрювана ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила обставини її затримання та заперечила наявність будь-яких порушень зі сторони органу державної влади, що здійснив затримання. Пояснила, що їй були вручені відповідні судові рішення, копія клопотання про застосування запобіжного заходу, забезпечено права на захист тощо.
З огляду на те, що слідчий суддя не знайшов підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_6 підлягає негайному звільненню з під варти.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178,181,194 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Негайно звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.
Застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці.
Покласти на підозрювану ОСОБА_6 наступні обов`язки:
-цілодобово не залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 ;
-прибувати до слідчого СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавської області ОСОБА_4 , прокурорів Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 та ОСОБА_3 або суду за першою вимогою;
-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту для виконання та контролю органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної та прокурору Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області.
Строк дії ухвали закінчується 14 травня 2020 року.
Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Ухвала слідчого судді, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) діб з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1