Провадження № 1-кс/752/1158/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2020 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0009566 від 14.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, слідчий суддя -
Встановив:
В провадження слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому слідчим порушено питання про накладення арешту на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 59,9 кв. м., який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Із залученого до матеріалів кримінального провадження витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань, сформованого 29.01.2020 року, вбачається, що досудове розслідування здійснюється слідчим відділом Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві з приводу шахрайського заволодіння будинком, який належить ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_1 , невстановленою особою 12.10.2018 року в період часу з 11.00 год. по 20.00 год.
В клопотанні також наведені відомості щодо звернення ОСОБА_6 до Голосіївського районного суду м. Києва про визнання за нею права власності на нерухоме майно і постановлення 24.09.2010 року судового рішення про визнання її права власності на нерухоме майно, що розташоване на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому 22.11.2010 року ОСОБА_6 своє право власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 зареєструвала в Київському міському БТІ.
Проте, рішенням колегії суддів з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 22.02.2011 року було скасовано вказане вище рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24.09.2010 року у звязку з тим, що нерухоме майно збудоване на земельній ділянці, яка не надавалася ОСОБА_6 під забудову.
20.06.2017 року ОСОБА_7 звернувся до державного реєстратора філії КП «Готово» ОСОБА_8 з заявою, за результатами розгляду якої було скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на приміщення, які розміщені на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .
Слідчий у клопотанні зазначив, що рішення було прийнято на підставі поданих ОСОБА_7 документів, а саме:
- технічного паспорту на будинок від 21.03.2017 незаконно виготовленого ОСОБА_9 на замовлення ОСОБА_7 , так як фактично доступу до будинку ОСОБА_7 не мав;
- підробленої архівної довідки № 925 від 29.11.2012 року з протоколу № 10 засідання правління колгоспу «Родіна», виданої на ім`я ОСОБА_7 , в якій зазначено, що за ним закріплено 0,07 га. земельної ділянки. Фактично довідка за № 925 від 29.11.2012 року видавалась на ім`я ОСОБА_10 і в зазначеному протоколі № 10 відсутня будь-яка інформація відносно ОСОБА_7 та закріплення за ним земельної ділянки;
- інформаційної довідки з КМ БТІ про те, що будинок АДРЕСА_1 збудований у 1989 році, що також не відповідає дійсності, так як відповідно до звіту про технічний огляд об`єкта будівництва № 1/03 від 29.07.2010 будинок АДРЕСА_1 збудований у 2005 році.
В подальшому ОСОБА_7 надав вищезазначені документи державному реєстратору філії КП «Готово» ОСОБА_11 , який на їх підставі зареєстрував право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 .
17.05.2018 року ОСОБА_7 продав вказаний будинок ОСОБА_5 .
Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №96564104 від 07.09.2019 року, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 59,9 кв. м, на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .
Слідчий в судове засідання не прибув. Надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, в якій зазначив, що вимоги клопотання не підтримує.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без повідомлення власника майна.
Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалась.
Слідчий суддя дослідивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовано, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 08.07.2019 року в рамках даного кримінального провадження №0009566 від 14.10.2018 року слідчий слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_12 , звертався до Голосіївського районного суду із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 59,9 кв. м., який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.07.2019 року клопотання слідчого було задоволено. Постановлено про накладення арешту на вказаний обєкт нерухомого майна. Зазначена ухвала розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Вказане клопотання слідчого ОСОБА_3 є повністю тотожнім розглянутому раніше слідчим суддею клопотанню цього ж слідчого щодо встановлених досудовим розслідуванням обставин кримінального правопорушення та правових підстав для накладення арешту на нерухоме майно.
Положеннями ч.7 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Проте, слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з повторним клопотанням про накладення арешту на теж саме майно в рамках одного кримінального провадження та за правилами Кримінального процесуального Кодексу України.
Нормами КПК України не передбачено процесуальних дій слідчого судді у такому випадку.
Відповідно до ч.6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 цього Кодексу.
На підставі викладеного, застосовуючи положення ч.6 ст.9, п.2 ч.1 ст. 7 КПК України, ч.7 ст. 170 КПК України слідчий суддя дійшов висновку про те, що повторне клопотання про накладення арешту на нерухоме майно не підлягає розгляду по суті, а відтак, підлягає поверненню прокурору.
Керуючись ч.6 ст.9, п.2 ч.1 ст.7, ч.7 ст. 170 КПК України, слідчий суддя -
Ухвалив:
Повторне клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 59,9 кв. м., який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , подане в рамках кримінального провадження № 0009566 від 14.10.2018 року повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя