ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження 201/3229/20 (пр. № 1-кп/201/1166/2020), відомості про яке 01 квітня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000725, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ново-Солонівський Романовського району Ростовської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, пенсіонер, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 31 березня 2020 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, знаходячись у приміщенні будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, побачив в будинку чоловічу куртку, котра була одягнена на потерпілому ОСОБА_4 , у внутрішньому кармані якого лежали грошові кошти в розмірі 500 грн, дві купюри номіналом по 200 гривень та одна купюра номіналом 100 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_4 , які визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

Далі, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаний час та місці, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, діючи умисно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, своєю правою рукою взяв грошові кошти в розмірі 500 гривень, дві купюри номіналом по 200 гривень та одна купюра номіналом 100 гривень, із внутрішньої кишені куртки та поклав їх у свою передню праву кишеню куртки одягнутої на ньому, після чого із таємно викраденим майном ОСОБА_5 місце вчинення злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 , матеріальні збитки на загальну суму 500 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого і відсутності таких, що його обтяжують, сукупність яких з вищенаведеними даними, які враховувались при призначенні покарання, свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 іншого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, а також пов`язаного з реальним його відбуттям, при цьому, призначення такого покарання є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати принципам справедливості, достатності і співрозмірності призначення покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи і навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1