ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/819/221/20 Головуючий у 1-й інст.: ОСОБА_1
Категорія: скарга на ухвалу про
обрання запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою. Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою з доповненнями адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10.04.2020 р. щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Брилівка Олешківського району Херсонської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000193 за ч.2 ст. 307 КК України, -

встановила:

Зазначеною ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, починаючи з моменту його затримання, тобто 08.04.2020 року по 06.06.2020 року.

Визначено розмір застави підозрюваному ОСОБА_9 у розмірі 168160 грн.

В апеляційній скарзі з доповненнями адвокат ОСОБА_7 вважає, що ухвала слідчого судді не відповідає нормам Кримінального процесуального законодавства, оскільки судом не було взято до уваги, що підозрюваний фактично затриманий з моменту початку обшуку, має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання. Слідчим не доведено, а слідчим суддею не враховано, що не має достатніх підстав вважати, що ОСОБА_9 буде перешкоджати слідству, впливати на свідків, має намір вчинити інше кримінальне правопорушення, або виконувати передбачених законодавством і необхідних слідству слідчих дій. На підставі вищенаведеного, вважає, що достатніх доказів про необхідність обрання такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, слідчим і прокурором до суду надано не було.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, в судових дебатах залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ст.194 ч.1 КПК України, а саме:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_9 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.
Відповідно до положень ст. ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.
Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, 09.04.2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст. 307 КК України. (а.п.24) і ця підозра підтверджена матеріалами кримінального провадження, яким суд дав належну правову оцінку для встановлення обґрунтованості підозри, яка пред`явлена ОСОБА_9 .
Відповідно до оголошеної ОСОБА_9 підозри, він діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення правового режиму обігу наркотичних речовин, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно придбав та зберігав з метою подальшого збуту у вигляді закладки під деревом за адресою АДРЕСА_2 , речовину, яка відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № 756-НР від 09.04.2020 року містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, масою, в перерахунку на суду речовину 0,058 г. до моменту її виявлення та вилучення поліцейськими під час огляду місця події 08.04.2020 року..
Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Як встановив слідчий суддя і це підтверджується матеріалами провадження ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років.
Колегія суддів вважає, що арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри. Отже, колегія суддів, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Доводи захисника в апеляційній скарзі щодо відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними.
Слідчий суддя правильно звернув увагу, що є ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити новий злочин.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Зазначені обставини, а також те, що підозрюваний ОСОБА_9 не має постійних джерел заробітку та тяжкість інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, а так само тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, вказують на існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності; впливу на підозрюваних, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки останні мешкають у одному районі з підозрюваним та йому стане відомо про їх місце проживання; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Ці ризики відповідно до ч.2 ст. 177, ст.183 КПК виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та нівелюють доводи захисника про те, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання. раніше нет притяг8увався до кримінальної відповідальності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 про можливість звільнення ОСОБА_9 з-під варти є безпідставними. Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у якому оголошено про підозру ОСОБА_9 , дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею правильно обраний такий запобіжний захід.

Твердження захисника, що підозрюваний фактично затриманий з моменту початку обшуку колегія суддів вважає не істотними порушеннями кримінального процесуального закону і не впливають на прийняте слідчим суддею рішення щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не порушує строк тримання під вартою встановлений законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодоОСОБА_9 відповідає фактичним обставинам справи, а тому цю ухвалу необхідно визнати законною і обґрунтованою у зв`язку з чим підстав для її скасування і задоволення апеляційної скарги захисника немає.
Керуючись ст. ст. 407 ч. 3 п. 1; 422 КПК колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу з доповненнями адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10.04.2020 р. щодо підозрюваного ОСОБА_9 , без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .