Справа № 466/17/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/321/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2020 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 30 січня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання,

за участю: прокурора ОСОБА_7

захисника - адвоката ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 січня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про визнання виконавчого листа про конфіскацію майна у кримінальному провадженні №0000817 від 04.11.2013 року таким,що не підлягає до виконання відмовлено

Таке рішення суд першої інстанції мотивував тим, що відповідно до ст.52 КК України конфіскація майна є додатковим покаранням. Згідно ст. 75 КК суд при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі не більше як на п`ять років може прийняти рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням. При цьому особа звільняється від відбування виключно основного покарання. Із змісту ухвали Радехівського рйонного суду Львівської області від 03.04.2019 р., яка набрала законної сили, вбачається, що ОСОБА_6 звільнений від покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 29.01.2018 р.

Не погоджуючись із даною ухвалою ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та винести нову ухвалу, якою клопотання задоволити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала, є незаконною та необґрунтованою, винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що при звільненні від основного покарання у вигляді позбавлення волі - особа звільняється і від додаткового покарання у вигляді конфіскації майна. Відтак при винесенні оскаржуваної ухвали - судом 1-ї інстанції невірно застосовано норми матеріального права.

Заслухавши доповідь судді, думку адвоката ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та мотивованим.

Встановлено, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 29.01.2018р. засуджений за ч.4 ст.368 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на три роки з конфіскацією усього належного йому майна, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. Вирок вступив в законну силу 01.03.2018 р. Ухвалою Радехіського районного суду Львівської області від 03.04.2019 р. ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку. 21.08.2019р. Шевченківським районним судом м. Львова у даному кримінальному провадженні №466/17/14к було видано виконавчий лист про застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Згідно ст. 75 КПК України, якщо суд, при призначенні покарання дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ст.77 КПК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Відповідно до ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Однак, поза увагою суду залишився той факт, що виконавчий лист видано через півтора роки після вступу вироку в законну силу, при цьому не взято до уваги положення ст.. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», а відтак заявлене клопотання судом першої інстанції розглянуто поверхнево.

Отже, при винесенні оскаржуваної ухвали - судом першої інстанції було допущено неповноту судового розгляду та не з`ясовано належним чином усіх обставин справи, в результаті чого винесено передчасне та необґрунтоване рішення.

Згідно ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище допущені судом першої інстанції порушення є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне судове рішення, а тому ухвалу суду слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді слід врахувати викладене вище та перевірити належним чином усі доводи, наведені в апеляційній скарзі. В подальшому необхідним буде співставити ці доводи із обставинами кримінального провадження, яким дати належну юридичну оцінку з огляду на їх допустимість і достатність, та відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 30 січня 2020 року про визнання виконавчого листа про конфіскацію майна у кримінальному провадженні №0000817 від 04.11.2013 року таким,що не підлягає до виконання скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
С у д д і
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4