Справа № 442/2559/20
Провадження № 1-кп/442/221/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження № 0000438 від 07.03.2020, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Подорожнє Жидачівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого 24.05.2019 вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 10 місяців,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
сторони та учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 в ніч з 05.03.2020 на 06.03.2020, маючи умисел на повторне вчинення крадіжки чужого майна, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів шляхом розбиття шибки вхідних дверей, проник в житловий будинок АДРЕСА_2 , належний ОСОБА_6 , звідки повторно, таємно викрав електричний подрібнювач „Делімано Джой вартістю 601 гривня.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та дав показання, згідно з якими все як зазначено в обвинувальному акті відповідає дійсності, він розкаюється, просив суворо не карати.
Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характеризуючі дані про його особу, сімейний стан, вік обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, є корисливим, раніше ОСОБА_3 судимий за вчинення корисливого злочину проти майна, при цьому, на шлях виправлення не став, тобто обвинувачений не виявляє реальної і адекватної критики власних протиправних дій та наполегливо продовжує вчиняти нові злочини, не перебуває на обліку в лікаря психіатра, однак знаходиться на обліку у лікаря нарколога з діагнозом „F10.2, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від 24.04.2020 № 180 психічною хворобою не страждає, виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в період інкримінованих дій міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, за місцем проживання характеризується негативно, суспільно-корисною працею не займається, крім того, суд враховує наслідки та обставини вчиненого ним злочину, які не є тяжкими.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого.
Обтяжуючих обставин не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, особу винного, його ставлення до вчиненого, наявність пом`якшуючої обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, але не в максимальній межі.
Крім того, з огляду на вчинення ОСОБА_3 даного кримінального правопорушення в період відбування покарання, визначеного йому за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.05.2019, яким його засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 10 місяців, але до повного його відбуття, остаточне покарання йому слід призначити на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань.
Судові витрати відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за яке призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань призначених за даним вироком та за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.05.2019, остаточно визначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Речовий доказ: електричний подрібнювач „Делімано Джой повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1