ЄУН № 337/5706/19
Провадження №1-кп/337/161/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002263 від 17.12.2019 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має середньо освіту, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, раніше не судимої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
13.12.2019 року о 09.00 годин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні квартири ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , будучі впевненою, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала з дивану майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон «Ergo» F184 в корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 450 гривень, у якому була встановлена сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка не є матеріальною цінністю, чим спричинила ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 450 гривень. Після чого, ОСОБА_5 розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.
Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні вину в скоєнні даного кримінального правопорушення визнала повністю, підтвердила обставини скоєння кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорювала їх, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування відмовилася. Також пояснила, що скоїла дане кримінальне правопорушення коли перебувала в квартирі, де певний час мешкала зі ОСОБА_4 - батьком потерпілого ОСОБА_6 . Вона викрала мобільний телефон щоб ним користуватись, оскілько свого не має. В той момент в кімнаті нікого не було. Після цього пішла з квартири. Підтверджує, що умисно, таємно, в особистих цілях викрала мобільний телефон, який в подальшому видала працівникам поліції. На даний час офіційно не працевлаштована, але шукає роботу. Просить суворо не карати, в скоєному щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні не оспорював фактичні обставини події, пояснив, що все відбувалось так, як написано в обвинувальному акті та як розповіла обвинувачена. Позов він не заявляє, претензій до обвинуваченої не має. Просить строго обвинувачену не карати.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченою своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.
Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), у скоєнні якого суд визнає її винуватою.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що належить до категорії злочинів середньої тяжкості; особу обвинуваченої, яка раніше не судима в силу ст.89 КК України, офіційно не працевлаштована, не заміжня, неповнолітніх дітей та інших утриманців немає, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
З урахуванням всіх обставин справи,наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також з урахуванням особи обвинуваченої, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень, суд вважає покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією інкримінованої статті.
При цьому з урахуванням конкретних обставин даного провадження, а також даних про особу обвинуваченої, позиції прокурора та думки потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, суд вважає, щовиправлення обвинуваченої можливо без реального відбування покарання та, на підставі ст.75 КК України, вважає можливим звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягомвстановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Суд вважає, що застосування в даному випадку до обвинуваченої іспитового строку в умовах належного контролю за її поведінкою та виконанням покладених на неї обов`язків, під загрозою реального відбування призначеного покарання у випадку порушення умов випробування, буде мати на обвинувачену більший виховний вплив, ніж реальне відбування покарання.

Водночас, суд вважає недоцільним призначення обвинуваченій ОСОБА_5 інших видів покарання, передбачених санкцією ч. 1 ст.185 КК України, а саме: у вигляді штрафу та виправних робіт, оскільки вона не працевлаштована, у неї відсутні будь-які джерела доходу; покарання у вигляді громадських робіт та арешту не буде сприяти її виправленню та попередженню вчинення нових злочинів.

Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання за даною статтею у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75, 76 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного судом покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ: мобільний телефон «Ergo» F184 в корпусі чорного кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити за належністю ОСОБА_6 .

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, потерпілому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1