12.03.2020 Справа №607/4548/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року Справа № 607/4548/20
Провадження № 1-кс/607/2134/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши в залі суду в м.Тернополі, клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тернопіль,зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , непрацюючого, з вищою освітою, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , звернувся в рамках кримінального провадження № 0003245 від 02.11.2018 року до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0003245 від 02 листопада 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у листопаді 2018 року у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на отримання незаконних доходів на постійній основі, шляхом придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу (марихуани), психотропної речовини амфетаміну, особливо небезпечної психотропної речовини 25В-NBOMe, особливо небезпечної психотропної речовини МДМА (3,4-метилендіоксиметамфітамін), психотропної речовини метамфетаміну, психотропної речовини PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) у м. Тернополі особам, схильним до їх вживання.
Усвідомлюючи незаконність такої злочинної діяльності та небезпеку її викриття правоохоронними органами, ОСОБА_5 , вступив у злочинну змову з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, щодо безконтактного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин із використанням мережі Інтернет, мессенджера «Telegram», псевдонімів у ньому («coffeeshop777» -« ІНФОРМАЦІЯ_2 » під ніком «оператор- НОМЕР_1 ), « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 », сайт « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».
Безконтактний спосіб придбання, зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин полягав у залишенні його в певному місці шляхом так званих «закладок», а обмін інформацією у виді текстових повідомлень та графічних файлів між учасниками групи, а також із замовником наркотичного засобу чи психотропної речовини, здійснювався за допомогою мережі Інтернет та мессенджера «Telegram».
Зокрема, особам, які виявили бажання придбати особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс (марихуану), психотропну речовину амфетамін, особливо небезпечну психотропну речовину 25В-NBOMe, особливо небезпечну психотропну речовину МДМА (3,4-метилендіоксиметамфітамін), психотропну речовину метамфетамін, психотропну речовину PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) у месенджері «Telegram» надсилались текстові повідомлення у яких містилась інформація про те, що для придбання наркотичного засобу чи психотропних речовин необхідно відправити грошові кошти на заздалегідь вказані номера системи прийому платежів «EasyPay». Після цього, споживачі наркотичних засобів та психотропних речовин оплативши вартість наркотичного засобу чи психотропної речовини, надсилали у мессенджері «Telegram» користувачам під псевдонімом(« ОСОБА_7 » - « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під ніком «оператор- НОМЕР_1 ), « ОСОБА_8 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 » графічний файл, а саме фотографію чеку підтвердження зарахування грошових коштів на заздалегідь вказані номера системи прийому платежів «EasyPay», або «pay» номер зарахування грошових коштів який знаходився в чеку і після цього, споживачам наркотичного засобу чи психотропної речовини, від користувачів мессенджеру «Telegram» під псевдонімами (« ОСОБА_7 » - « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під ніком «оператор- НОМЕР_1 ), « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 » надсилалась інформація із місцем, де можна отримати особливо небезпечний наркотичний засіб.
Таким чином, протягом листопада 2018 року ОСОБА_5 , спільно з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, здійснювали збут особливо небезпечного наркотичного засобу, психотропних речовин, особливо небезпечних психотропних речовин особам схильним до їх вживання.
Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що при невстановлених слідством обставинах місці та часі у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини з метою її подальшого збуту.
За невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_5 , з метою виготовлення так званих «закладок», незаконно придбав з метою збуту, у поліетиленових пакетиках речовину, що є психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яку почав незаконно зберігати у своїй кімнаті по місцю свого проживання у квартирі АДРЕСА_3 .
20.01.2020 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено, із кімнати ОСОБА_5 20 полімерних згортків із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).
21 січня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропної речовини, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у справі матеріалами.
23 січня 2019 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 00.00 год. 19 березня 2020 року.
Строк застосування вказаного запобіжного заходу закінчується 19 березня 2020 року та на даний час існують обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Підставами продовження строку дії запобіжного засобу щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри, існування ризиків встановлених ст. 177 КПК, які по даний час не зменшились та продовжують існувати. Крім того, завершити досудове розслідування до строку дії попередньої ухвали не є можливим, оскільки необхідно встановити інших співучасників діяльності, допитати свідків, споживачів, призначити та провести ряд експертиз, отримати тимчасові доступи до речей та документів, долучити до матеріалів провадження матеріали негласних слідчих дій тощо.
Також вважає, що підстави для зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який відсутні, оскільки ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу не зменшились, та більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної його поведінки та виконання ним процесуальних обов`язків.
Посилаючись на наведене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобігання можливому переховуванню від слідства та суду, незаконному впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, швидкого, повного та неупередженого здійснення досудового розслідування, слідчий просить клопотання задовольнити.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив задовольнити. Зазначив, що на даний час продовжують існувати ризики, зазначені в клопотанні, а більш м`який запобіжний захід не здатен їм запобігти.
Захисник адвокат ОСОБА_4 щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 заперечила. Вважає клопотання слідчого необґрунтованим, а ризики, на які посилається прокурор та слідчий не доведеними.
Вказала, що стороною обвинувачення не доведено обставин зазначених у ч. 3 ст. 199 КПК, які б виправдовували подальше тримання під вартою, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні клопотання.
Разом з тим, зазначила, що у разі якщо суд прийде до висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу, просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому, просила врахувати, що ОСОБА_5 раніше не притягувався до відповідальності, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки.
ОСОБА_5 заперечив з приводу клопотання слідчого. Просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторони обґрунтовують свою позицію, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В силу вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з вимогами ст. 197 КПК строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0003245 від 02 листопада 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.307 КК України.
21 січня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
23 січня 2020 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 00.00 год 19 березня 2020 року. Визначено підозрюваному заставу в розмірі 168 160 гривень.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 12 березня 2020 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до шести місяців, тобто до 21 липня 2020 року.
Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що завершити досудове розслідування до вказаної дати неможливо, у зв`язку із необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а саме:
-встановити всіх причетних до вчинення злочинної діяльності пов`язаної із незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин шляхом так званих «закладок» через мережу Інтернет, за допомогою месенджера «Telegram», псевдонімів у ньому та дати їх діям правову оцінку;
-встановити та допитати як свідків осіб, які купляли наркотичний засіб через месенджер «Telegram»;
-встановити інших свідків злочинної діяльності та допитати їх;
-призначити дактилоскопічні експертизи, судово - комп`ютерно технічні експертизи, генетико-молекулярні експертизи, експертизи аудіо, відео записів, портретні експертизи;
-долучити висновки незавершених експертиз матеріалів речовин та виробів, дактилоскопічних експертиз, судово-комп`ютерно технічних експертиз, генетико-молекулярних експертиз, експертиз аудіо, відео записів, портретних експертиз;
-провести та долучити висновки амбулаторних судово-наркологічних експертиз;
-провести та долучити висновки амбулаторних судово-психіатричних експертиз;
-отримати тимчасові доступи до речей та документів системи прийому платежів «EasyPay»;
-отримати тимчасові доступи до речей та документів операторів стільникового зв`язку ТОВ «лайфселл», ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Київстар»;
-отримати тимчасові доступи до речей та документів банківських установ;
-отримати тимчасові доступи до речей та документів поштових установ;
-долучити до матеріалів кримінального провадження матеріали негласних слідчих (розшукових) дій;
-дати правову оцінку діям ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;
Вказані процесуальні дії не були виконані раніше у зв`язку із тяжкістю та складністю обставин вчинення кримінальних правопорушення, багатоепізодовою злочинною діяльності, великою кількості осіб причетних до її вчинення, тривалістю злочинної діяльності, необхідністю проведення значної кількості слідчих дій та прийняття процесуальних рішень, встановлення та допиту великої кількості осіб, значною кількістю призначених експертиз .
Проведення вказаних слідчих дій має вагоме значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та повноти досудового розслідування, а також правильної кваліфікації вчинених кримінальних правопорушень.
Вищезазначені обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Крім того, з огляду на вимоги ст.ст. 177, 194 КПК України, під час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя оцінює зібрані докази на предмет обґрунтованої підозри.
На думку слідчого судді наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання слідчим та прокурором доказами, а саме: довідкою о/у УПН КП ГУНП в Тернопільській області по електронних гаманцях «EasyPay»; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії обстеження публічно недоступного місця, з метою виявлення і фіксації слідів вчинення тяжкого злочину, речей і документів, що мають значення для досудового розслідування, виготовлення їх копій чи зразків речей і документів від 07.06.2019 року; протоколом обшуку проведеного за місцем проживання ОСОБА_5 від 20.01.2020.р.; висновком експерта №2/1-50/20 від 21.01.2020р.
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.
Згідно усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).
Таким чином, під достатніми доказами відносно акту повідомлення особи про підозру слід розуміти достовірні відомості, зібрані, перевірені і оцінені слідчим, прокурором у встановленому законом порядку, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього. При цьому, повідомлення особи про підозру, повинно базуватися не на простій сукупності доказів, а на їх системі. Якщо немає системи доказів, а є лише окремі докази винуватості, що не узгоджуються з іншими, значить не можна приймати рішення про повідомлення особи про підозру.
Сторона захисту не спростовує питання обґрунтованості підозри, враховуючи це, та надане суду повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 307 КК України суд приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні ОСОБА_13 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України не є вочевидь необґрунтованою.
Розглядаючи питання наявності ризиків на які посилались слідчий, прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою та позицію захисту щодо їх недоведеності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 23 січня 2020 року обрано щодо підозрюваного запобіжних захід у вигляді тримання під вартою та встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Зазначені ризики на думку слідчого судді продовжують існувати і надалі, та їх обсяг не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_5 під вартою.
Встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.
Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Враховуючи вищенаведене та те, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, стабільних доходів не отримує, не одружений, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела, що на теперішній час продовжує існувати ризик того, що ОСОБА_5 зможе переховуватись від суду.
Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.
На думку слідчого судді, перелічені вище ризики не відпали, продовжують існувати та виправдовують утримання підозрюваного під вартою, як виключну міру запобіжного заходу. Обставин, які б передбачали застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Оцінюючи у сукупності наявні у справі докази, пояснення учасників кримінального провадження, а також те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має постійного доходу та заробітку, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, приймаючи до уваги обставини інкримінованого йому злочину, слідчий суддя вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним ризикам.
З огляду на наведені вище обставини, приймаючи до уваги наданні слідчому судді документи та доводи, слідчий суддя не вбачає беззаперечних та обґрунтованих підстав для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який би запобіг ризикам, встановлених судом.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин, переконливості наявних ризиків, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним у вчиненні злочину, що йому інкримінується, в сукупності з відомостями про особу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні, характером вчинення інкримінованого йому злочину та його ролі в ньому, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 23 год. 59 хв. 10 травня 2020 року, в межах строку досудового розслідування.
Запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .
На підставі наведеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 на 60 днів задовольнити.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 23 год. 59 хв. 10 травня 2020 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 10 травня 2020 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1