Справа № 369/6558/19
Провадження № 1-кп/369/805/19
В И Р О К
іменем України
11.11.19 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000753 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, який має повну середню освіту, розлучений, працює оператором навантажувача в ТОВ «Гарант», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

28.01.2019 року близько 23 години ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, перебуваючи на кінцевій зупинці маршрутного таксі № 801 в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області, підійшов до ОСОБА_4 та повідомивши йому неправдиву інформацію про необхідність здійснення телефонного дзвінка, отримав від ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Huawei Y6 ATU L21» вартістю 3561,55 грн., проте мобільний телефон не повернув та зник з ним у невідомому напрямку, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди у вказаному розмірі.

В подальшому, 29.01.2019 року в період часу з 01.35 до 02.25, ОСОБА_5 , користуючись мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_4 , виявив в оперативній пам`яті пристрою мобільний додаток інтернет-банкінгу «Приват 24», яким користувався ОСОБА_4 для здійснення операцій за власним рахунком НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», після чого, маючи прямий умисел на заволодіння коштами потерплого та реалізуючи його, діючи з метою збагачення за рахунок іншої особи, з банкомату «ПриватБанк», який розташований за адресою: вул. Шевченка, 11, с. Тарасівка, Києво-Святошинський район, Київська область, з карткового рахунку НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , зняв кошти в сумі 5208,02 грн., та в подальшому, з 23.18 29.01.2019 року по 00.54 30.01.2019 року банкомату «ПриватБанк», який розташований за адресою: вул. Білогородська, 134, м. Боярка, Києво-Святошинський район, Київська область, з карткового рахунку НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , зняв кошти в сумі 2125,04 грн. Гроші витратив на власні потреби, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди в розмірі 7333,06 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив обставини вчиненого, визнав, що дійсно потерпілому завдав майнової шкоди в сумі 5686,59 грн., а також моральної шкоди в розмірі 5000 грн., які у добровільному порядку відшкодував ОСОБА_4 , про що надав суду розписку потерпілого. У вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 суду повідомив, що 28.01.2019 року він перебував на підпитку, молодий хлопець попросив телефон подзвонити, а потім зник, в його мобільному телефоні був встановлений інтернет-банкінг, за допомогою якого цей хлопець зняв кошти в сумі близько 5700 грн., у зв`язку з чим потерпілий пред`явив позов про стягнення майнової та моральної шкоди, при призначенні покарання поклався на розсуд суду.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_5 в обсязі висунутого йому обвинувачення доведена повністю, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), та за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги, що він раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньої, працює, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, виховує сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинення, а також добровільне відшкодування завданої шкоди; обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено. Також при призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості злочинів за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості.
На підставі викладеного суд, враховуючи всі обставини вчинених ОСОБА_5 діянь, приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкцій вказаних статей.
Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд призначає за правилами ст. 70 КК України.
Разом з тим, враховуючи соціальні зв`язки ОСОБА_5 , суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації, а тому ухвалює рішення про звільнення ОСОБА_5 від призначеного основного покарання з встановленням іспитового строку.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, запобіжні заходи не застосовувались, речові докази суду не передавались.

У зв`язку з повним відшкодуванням завданої шкоди у позові потерпілого суд відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 128 129, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У цивільному позові ОСОБА_4 про стягнена 10686,59 грн. майнової та моральної шкоди відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1