Справа № 496/2109/20
Провадження № 1-кп/496/354/20
У Х В А Л А

призначення справи до судового розгляду

10 червня 2020 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області обвинувальний акт, додані матеріали, клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Біляївського районного суду Одеської області надійшли для розгляду обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, які ухвалою призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

В підготовчому судовому засіданні, дослідивши обвинувальний акт відносно обвинуваченого суд доходить до висновку про можливість призначення їх до судового розгляду, за наступними підставами.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві, не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.

Потерпілий ОСОБА_6 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та жодних претензій до обвинуваченого не має.

Таким чином, вислухавши прокурора, який доповів про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, думку сторін, суд вважає, що є достатні підстави для призначення судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді триманні під вартою. Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ризики які враховувалися на досудовому розслідуванні при обранні вказаного запобіжного на даний час не відпали. ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочину, за який передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі, а тому знаючи що у разі засудження обвинуваченого, йому загрожує вказане покарання, та не маючі міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, не маючи постійного джерела доходу, офіційно не працює, отже ризик переховування існує. Також зауважує, що обвинувачений може впливати на свідків, так як йому відоме місце проживання свідків.

Захисник у підготовчому засіданні надав клопотала до суду про зміну запобіжного заходу обвинуваченому не пов`язаного з триманням під вартою, а саме домашній арешт. Посилався, що наразі в України пандемія та кордони країни закриті і у СІЗО обвинувачений утримується у загальній камері, що може стати підставою підвищення ризику його зараження COVID-19

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора та підтримав клопотання захисника.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обирати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родин й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Суд погоджується з доцільністю тримання обвинуваченого під вартою, виходячи з того, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти, які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Так, судом встановлено, що обвинувачений не має сім`ї, не працевлаштований, не має законних джерел для існування, тобто наразі існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від суду, можливість скоїти інший злочин та впливати на свідків у кримінальному провадженні.

У зв`язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому клопотання захисника не підлягає задоволенню.

Згідно ч.4 ст. 183 КПК України враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені злочину, який спричинив загибель людини, альтернативний запобіжний захід у вигляді застави суд не визначає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 191, 314-316 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у відкритому судовому засіданні на 16 липня 2020 року о 11-00 годині, в залі судових засідань Біляївського районного суду Одеської області, за участю прокурора, захисника та обвинуваченого.

Задовольнити клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 09 серпня 2020 року, включно, в Одеському УВП-21 УДПтС України в Одеській області.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт залишити без задоволення.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя ОСОБА_1