Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/353/20
Справа № 711/941/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду зі скаргою, в якій просила визнати неправомірними дії прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_5 щодо тяганини, бездіяльності досудового слідства з 07.11.2019 по 08.02.2020 та непред`явлення обвинувачення Яцентюку, а також зобов`язати прокурора вчинити процесуальні дії за письмовими клопотаннями заявниці від 03 та 04 лютого 2020 по суті їх вимог в строки, передбачені ст.220 КПК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що прокурорами Черкаської місцевої прокуратури здійснюється процесуальне керівництво по різних кримінальних провадженнях, які були розпочаті за заявами ОСОБА_4 . Неналежна організація здійснення досудового слідства обумовила звернення заявниці до прокуратури з клопотаннями, в яких вона просила надати їй документи досудового слідства та встановити факт бездіяльності та тяганини по кримінальних провадженнях, але її клопотання залишились без належного реагування.

В судове засідання заявниця вдруге не з`явилась, про час і місце розгляду скарги повідомлена, про причини неявки не повідомила. Варто зауважити, що частиною третьою ст.306 КПК передбачено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Водночас, закріплюючи участь скаржника як обов`язкову умову розгляду скарги, кримінально-процесуальний закон не регламентує дій слідчого судді в разі неявки скаржника в судове засідання. Статтею 26 КПК передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а відтак суд не має права примушувати заявника до участі у судовому засіданні з розгляду його скарги, але і не може вважати неявку як не підтримання ним своїх вимог. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.306 КПК скарги на бездіяльність під час досудового розслідування мають бути розглянуті не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження. За таких обставин, вбачається можливим проведення розгляду скарги у відсутність особи, яка її подала, оскільки в інакшому випадку слідчим суддею будуть порушені вимоги ст.116 КПК.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти доводів скарги та просив відмовити у її задоволенні, оскільки всі звернення заявниці розглядались належним чином у передбачений законом строку і їй надсилались відповідні письмові відповіді, на підтвердження чого прокурором надано копію листа від 07.02.2020. Зауважив, що наразі відсутні будь-які невирішені клопотання заявниці, що надходили на адресу прокуратури у зв`язку із здійсненням досудового розслідування кримінальних проваджень, розпочатих за її заявами.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали скарги та надані учасниками досудового провадження письмові документи, прихожу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, як можуть бути оскаржені під час досудового провадження чітко визначений ст.303 КПК України і не підлягає розширеному тлумаченню, оскільки скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту скарги, заявниця оскаржує бездіяльність прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , яка полягає у невиконанні її вимог про надання їй копій процесуальних документів, які мають бути у розпорядженні прокурора.

Надаючи оцінку доводам скарги варто звернути увагу, що принцип законності кримінального провадження передбачає, що суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

За змістом ст.220 КПК України клопотання потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Право потерпілого на отримання копій документів з кримінального провадження передбачене п.13 ч.1 та п.5 ч.3 ст.56 КПК України. Системний аналіз змісту положень зазначених норм закону свідчить, що обов`язок прокурора щодо надсилання потерпілому копій відповідних документів виникає лише у прямо передбачених законом випадках, а в іншому випадку прокурор зобов`язаний лише надати можливість ознайомитись з процесуальними документами та зняти з них копію, якщо це не зашкодить досудовому розслідуванню.

В той же час прокурором надано слідчому судді лист від 07.02.2020 з вих.№173-4938-11, в якому заявницю повідомлено про наявність в неї можливості ознайомитись з матеріалами кримінальних проваджень та зробити необхідні їй копії. Також заявниці роз`яснено, що інформацію щодо інших питань, які вона порушила у своїх клопотаннях, вона має можливість отримати під час ознайомлення з матеріалами кримінальних проваджень.

З наданих прокурором копій документів вбачається, що на теперішній час не існує будь-яких заяв та звернень заявниці, які б залишились без належного розгляду. Будь-яких перешкод для ознайомлення заявниці із документами, які перебувають у володінні Черкаської місцевої прокуратури і стосуються заявниці, останній не чиниться.

Таким чином, слідчим суддею не встановлено ознак протиправного характеру дій посадових осіб Черкаської місцевої прокуратури та, зокрема, прокурора ОСОБА_5 при розгляді клопотань ОСОБА_4 щодо реалізації нею права на ознайомлення з процесуальними документами та можливості зробити з них копії, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

В контексті вимог скарги щодо вирішення питання про відповідальність прокурора ОСОБА_5 у зв`язку із тривалістю досудового розслідування та не вчинення дій з пред`явлення обвинувачення особам, причетним до вчинення кримінального правопорушення, то слід зауважити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.113 КПК будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Зазначені положення закону кореспондуються із загальними вимогами щодо розумності строків кримінального провадження (ст.28 КПК). Нагляд за дотриманням розумних строків на досудовому розслідуванні забезпечує прокурор, а слідчий суддя лише в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції (ч.2 ст.28 КПК). В цьому контексті слід звернути увагу, що статтею 308 КПК закріплений спеціальний порядок оскарження дій слідчого та прокурора у випадку недотримання ними розумності строків під час досудового розслідування, який передбачає право потерпілого оскаржити такі дії прокурору вищого рівня. Отже, розгляд зазначених питань відноситься до компетенції прокурора (керівника прокуратури).

До того ж обвинувачення чи висунення підозри конкретній фізичній особі у вчиненні нею злочину є виключною компетенцією прокурора і здійснюється лише в порядку, передбаченому законом, за наслідками проведення досудового розслідування та збирання доказів, які в результаті їх оцінки дають об`єктивні підстави вважати такі твердження обґрунтованими.

Також слід зауважити, що питання щодо притягнення до відповідальності прокурора за неналежне виконання ним своїх посадових обов`язків під час здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням регламентуються положеннями Закону України «Про прокуратуру» і не відносяться до компетенції слідчого судді.

Таким чином, надання оцінки заявленим у скарзі вимогам щодо відповідальності прокурора та ефективності досудового розслідування на даному етапі кримінального провадження не входить до компетенції слідчого судді, а тому з огляду на положення ст.307 КПК, якою визначений перелік рішень, що можуть бути постановлені слідчим суддею за наслідками розгляду скарг, скарга в цій частині також не підлягає до задоволення.

Такі мотиви є наслідком відмови у задоволенні скарги ОСОБА_4 в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст.303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора ОСОБА_5 , вирішення питання про її відповідальність та зобов`язання вчинити процесуальні дії по її клопотанням від 03 та 04 лютого 2020 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1