ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/172/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/103/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали провадження № 11-сс/817/103/20 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Підволочиського районного суду від 16.03.2020 року про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного за ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Маяки Луцького району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене начальником підволочиського відділу Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному за ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_7 .

Встановлено строк дії ухвали до 14 травня 2020 року 23 год 59 хв.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або зменшити розмір застави до 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Мотивує скаргу тим, що стан здоровя його підзахисного не дозволяє перебувати в умовах установи попереднього увязнення, оскільки для ефективного лікування йому необхідно провести платну процедуру, що в лікувальних закладах при установах виконання покарань неможливо.

Також зазначає, що при розгляді клопотання суд не врахував можливості застосування до його підзахисного альтернативного запобіжного заходу. Також клопотання не містить конкретних підстав, які б свідчили про наявність ризиків визначених ст.177 КПК України. Вказує, що наявні виключно загальні формулювання та припущення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Як вбачається з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, СУ ГУНП в Тернопільській області та СВ Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000229 від 10 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 за наступних обставин: ОСОБА_7 знаходячись в м.Нововолинськ Волинської області, спільно зі своїми товаришами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виник злочинний намір, направлений на вчинення крадіжки товарно-матеріальних цінностей та грошових коштів з житлових будинків на території Тернопільської області. Після цього, про свій злочинний намір, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , запропонувавши при цьому вчинити вказану крадіжку спільно, на що останні погодилися.

Надалі, з метою реалізації спільного злочинного наміру, ОСОБА_10 того ж дня, а саме 18 листопада 2019 року, домовився зі своїм знайомим ОСОБА_12 , мешканцем м.Нововолинськ Волинської області, щоби він своїм автомобілем марки «Опель Корса» р.н. НОМЕР_1 перевіз його та його знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_11 в Тернопільську область до місця вчинення крадіжки та назад, при цьому ОСОБА_12 про спільний злочинний намір ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 нічого відомо не було.

Надалі, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на умисне, таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів та золотих виробів на території Тернопільської області, 19 листопада 2019 року, приблизно о 14:00 год., ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на автомобілі марки «Опель Корса» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_12 , якому про злочинний намір вказаних вище осіб нічого відомо не було, попередньо заїхавши на територію Тернопільської області, рухаючись автодорогою сполученням «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» в`їхали в с.Кам`янки Підволочиського району Тернопільської області. Проїжджаючи по вказаному вище с.Кам`янка Підволочиського району Тернопілської області ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виявили господарство ОСОБА_13 , при цьому в той момент у них виник спільний злочинний умисел, направлений на спільне вчинення крадіжки грошових коштів та золотих виробів з вищевказаного приміщення житлового будинку ОСОБА_13 .

Реалізовуючи спільний злочинний намір, направлений на вчинення крадіжки чужого майна, 19 листопада 2019 року, приблизно 14:30 год., ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , знаходячись в с.Кам`янки на вул.Тернопільській Підволочиського району Тернопільської області, вийшли з автомобіля та направились в напрямку місця знаходження господарства ОСОБА_13 , що по АДРЕСА_2 , при цьому ОСОБА_12 , якому про злочинним намір вказаних вище осіб нічого відомо не було, за їхньою вказівкою залишився очікувати їх у своєму автомобілі неподалік господарства. Далі, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , переконались, що за ними ніхто не спостерігає та їхні дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через паркан проникли на територію господарства ОСОБА_13 . Надалі, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пошкодивши скло одного із вікон житлового будинку ОСОБА_13 , розташоване на другому поверсі, використовуючи драбину, яку виявили на господарстві, почергово проникли в середину вищевказаного житлового будинку, звідки спільно, таємно, умисно викрали золоті та срібні вироби, грошові кошти в сумі 7000 грн., 310 Євро та 1485 доларів США, а також наручний годинник марки «Орієнт», після чого з викраденими речами вийшли через пошкоджене вікно вийшли з приміщення будинку та помістивши дані речі в автомобіль марки «Опель Корса» р.н. НОМЕР_1 належний ОСОБА_12 , якому про злочинні наміри ОСОБА_7 з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , нічого відомо не було, з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, маючи при цьому можливість вільно розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті спільних злочинних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_13 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 120 900 грн.

20 листопада 2019 року ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 затримано в порядку ст. 208 КПК України, які рухались на автомобілі «Opel Corsa» р.н. НОМЕР_1 білого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12 .

21 листопада 2019 року ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.З ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням в житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою Підволочиського районного суду від 16.03.2020 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 продовжено строк дії тримання під вартою до 14 травня 2020 року 23 год 59 хв.

Слідчий суддя задовольняючи клопотання слідчого та продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_7 визнав доведеними обгрунтованість його підозри у скоєнні умисного тяжкого кримінального правопорушення, продовження існування обставин, які підтверджують наявність ризиків, передбачених п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України з огляду на покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, обставини його вчинення, можливість впливу ним на свідків та підозрюваних у вказаному провадженні, особу ОСОБА_7 , який є раніше судимим, ніде не працює, вину у скоєному не визнав, підтримує дружні відносини з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на даний час не встановлено місцезнаходження усіх грошових коштів, які були викрадені із будинку ОСОБА_13 та золотих виробів, і про їх місцезнаходження відомо ОСОБА_7 , а тому, на думку колегії суддів прийшов до вірного переконання про доведення прокурором неможливості застосування до підозрюваного більш мякого запобіжного заходу та вірно продовжив йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, з огляду на неможливість завершення досудового слідства до закінчення дії ухвали про застосування запобіжного заходу у звязку з необхідністю провдення судових екпертиз. Вказаний запобіжний захід, на думку колегії суддів, в достатній мірі зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти настанню існуючих ризиків.

З огляду на вищенаведене, доводи апелянта про необхідність застосування до нього менш суворого запобіжного заходу не заслуговують на увагу.

Окрім того, не є слушними твердження захисника відносно того, що в умовах тримання в СІЗО підозрюваний позбавлений можливості отримувати належне лікування, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 8 КВК України засуджені мають право на охорону здоров`я в обсязі, встановленому Основами законодавства України про охорону здоров`я, за винятком обмежень, передбачених законом. Охорона здоров`я забезпечується системою медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних заходів, а також поєднанням безоплатних і платних форм медичної допомоги. Засудженому гарантується право на вільний вибір і допуск лікаря для отримання медичної допомоги, у тому числі за власні кошти.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в СІЗО організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Для цього в СІЗО створюється медична частина, яка є її структурним підрозділом.

Положенням наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 239/5/104 від 10.02.2012 року «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» визначено, що медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим. Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, узятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Так, в матеріалах провадження не міститься підтверджуючих документів щодо: неможливості отримувати належне лікування підозрюваним ОСОБА_7 в умовах утримання в УВП чи направленння на лікування до обраного закладу охорони здоров`я в передбаченому законом порядку. Таких даних не надано захисником і апеляційному суду.

З огляду на наведене, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 відмовити.

Ухвалу слідчого судді Підволочиського районного суду від 16.03.2020 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді