Справа №635/2815/20
Провадження по справі № 1-в/635/383/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

секретар судових засідань ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр №140» ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецька Луганської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 1) 24 квітня 2018 року Сєвєродонецьким районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень; 2) 22 серпня 2019 року Луганським апеляційним судом від 22 серпня 2019 року за ч. 1 ст. 296 КК України до 1 року обмеження волі,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 квітня 2019 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст. 296 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 рік. Вироком Луганського апеляційного суду від 22 серпня 2019 року вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 квітня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 296 КК України скасований в частині призначеного покарання та ухвалений новий вирок, яким ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 1 ст.296 КК України у виді 1 року обмеження волі.

Початок строку відбування покарання 18 жовтня 2019 року.

Кінець строку відбування покарання - 18 жовтня 2020 року.

18 жовтня 2019 року ОСОБА_5 прибув до Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)».

Начальник державної установи «Хролівський виправний центр №140» ОСОБА_4 звернувся до суду із поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , в обґрунтування якого посилався на те, що засуджений за час відбування покарання у виправному центрі характеризується позитивно, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має два заохочення, стягнень не має, відповідно до ст. 60 КВК України працевлаштований на господарчому подвір`ї установи в гаражі різноробом, до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, виконує у повному обсязі поставлені завдання, у вчиненні злочину розкаюється, вину визнав, за власною ініціативою відшкодував збитки, заподіяні злочином.

Представник установи виконання покарань ОСОБА_6 та засуджений надали суду заяви про розгляд подання за їх відсутності.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали подання та оглянувши матеріали особової справи на засудженого, вважає подання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмеженьдля військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи на засудженого, ОСОБА_5 засуджений вироком Луганського апеляційного суду від 22 серпня 2019 року за злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. З 18 жовтня 2019 року відбуває покарання в ДП «Харківський виправний центр №140». Зі змісту характеристики на засудженого ОСОБА_5 , складеної начальником відділення соціальної психологічної служби молодшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_7 06 травня 2020 року, вбачається, що засуджений характеризується позитивно, за сумлінну поведінку і ставлення до праці має два заохочення, стягнень не має, працевлаштований на господарчому подвір`ї установи в гаражі різноробом згідно ст. 60 КВК України, до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, виконує у повному обсязі поставлені завдання, скарг на роботу засудженого від керівництва установи не надходило, правил техніки безпеки на виробництві дотримується; у взаємовідносинах з іншими засудженими підтримує рівні взаємовідносини, адекватно реагує на критику на свою адресу; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом; виконує передбачені законодавством вимоги персоналу установи, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з відповідальністю, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні; приймає участь в програмі диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення», до реалізації програми ставиться добре; вину у скоєні злочину визнав, у вчиненні злочину щиро розкаявся. Судом також встановлено, що ОСОБА_5 має місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .Як вбачається зі змісту довідки начальника сектору фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку головного бухгалтера ОСОБА_8 від 23 квітня 2020 року, виконавчі листи за вироком суду на засудженого ОСОБА_5 до Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» не надходили, однак за час відбування покарання з особового рахунку ОСОБА_5 на підставі його заяви утримано та перераховано в рахунок відшкодування моральної шкоди потерпілому 2000 гривень, тобто цивільний позов за вироком суду засудженим за власною ініціативою відшкодовано у повному обсязі. Згідно довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати засудженому ОСОБА_5 , складеної начальником майстерні установи ОСОБА_9 від 16 квітня 2020 року, та довідки про доходи головного бухгалтера Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» засуджений з грудня 2019 року по квітень 2020 року був працевлаштований в майстерні установи в обслуговуючому персоналі, за що йому була нарахована заробітна плата, у період з листопада 2019 року по березень 2020 року залучався до виконання робіт із благоустрою.

Отже, зміст досліджених в ході судового розгляду матеріалів особової справи свідчить, що ОСОБА_5 на час розгляду даного подання довів своє виправлення, мета покарання досягнута в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Луганського апеляційного суду від 22 серпня 2019 року.
Враховуючи викладене, а також дані про особу засудженого, суд вважає, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на момент розгляду подання відбув понад 1/2 фактичного строку покарання, а тому підлягає звільненню від відбування покарання умовно-достроково.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр №140» ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 задовольнити повністю.

ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Луганського апеляційного суду від 22 серпня 2019 року умовно достроково на невідбутий строк покарання чотири місяці шість днів.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали буде оголошений учасникам судового провадження 15 червня 2020 року о 09 годині 00 хвилин.

Повний текст судового рішення у формі ухвали складено 15 червня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1