печерський районний суд міста києва
Справа № 757/77/20-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 січня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 із забороною її відчуження та будь-яким чином розпоряджатися вказаним майном.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вказане майно є матеріальним об`єктом, який може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, набуте кримінально протиправним шляхом. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що у провадженні СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005414 від 09.12.2019 за ознаками вчинення злочину (кримінального правопорушення) передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Так, 20.08.2019 приблизно о 18 год. 00 хв., у приміщенні квартири АДРЕСА_1 було виявлено труп громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Цього ж дня, труп ОСОБА_5 направлено на проведення судово-медичної експертизи, висновок якої на даний час отримано не було.

Крім того, в ході досудового розслідування було встановлено, що у листопаді 2019 року невстановлені особи, використовуючи підроблені документи, які ніби то посвідчувались приватним нотаріусом, зареєстрували право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

05.11.2019 ОСОБА_4 , звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округа ОСОБА_6 та зареєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 18.06.2009 року реєстраційний номер № 216 посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7 .

Після цього 09.11.2019 року ОСОБА_4 передає квартиру в іпотеку гр. ОСОБА_8 під грошову позику в сумі 1592617 гривень, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа ОСОБА_6 . У покійної ОСОБА_5 близьких родичів не було і намірів комусь дарувати, заповідати чи продавати квартиру остання не мала.

Також встановлено, що в результаті проведення перевірки архівного фонду № 63 (приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу, ОСОБА_7 ), договір дарування квартири від 18.06.2009 року реєстровий номер 216, серед справ (наряд 2-03 Договори про відчуження квартир та документи на підставі яких вони посвідчувались) не виявлено.

Постановою старшого слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 від 02.01.2020 року квартиру АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0005414 від 09 грудня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, так як зазначений об`єкт нерухомого майна відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

З метою збереження речових доказів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протиправним шляхом виникла необхідність у накладанні арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, доводи клопотання підтримав у повному обсязі.

Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність власника майна відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, встановивши заборону на його відчуження та , оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є матеріальним об`єктом, який може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, набуте кримінально протиправним шляхом, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Ураховуючи наведене та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 із забороною її відчуження та будь-яким чином розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1