Ухвала
Іменем України
21 травня 2020 року
м. Київ
справа № 623/2109/19
провадження № 51-2372 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 серпня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_5 ,
встановив:
Захисник ОСОБА_4 звернулась з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку зазначених судових рішень.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків, оскільки її подано без додержання приписів ст. 427 КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК України, у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції. Згідно п. 21 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 33 КПК України судом касаційної інстанції є Верховний Суд. Проте захисник неправильно зазначила найменування суду касаційної інстанції, до якого вона подає касаційну скаргу.
Також касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції, що повинні узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, а також їх обґрунтування, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. Проте вказані вимоги закону особою, яка подала касаційну скаргу, належним чином не виконані, оскільки касаційна скарга містить одночасно вимоги про скасування та зміну судових рішень, що виключають одна одну.
При цьому, суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не наділений повноваженнями досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Так, згідно із ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК України при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
У зв`язку із цим, особа, яка подає касаційну скаргу, заперечуючи законність постановленого у кримінальному провадженні судового рішення, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до положень ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Враховуючи те, що відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанції в межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі належного обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім цього, згідно із ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі. Подана касаційна скарга не містить будь-яких застережень щодо цієї обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 серпня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_5 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії цієї ухвали.
Касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3