Справа № 202/1579/20
Провадження № 1-кс/202/2184/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

16 березня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Марганець, Дніпропетровської області, є громадянином України, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000232 від 05 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч.1 ст.263 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на придбання та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у невстановленого досудовим розслідуванням джерела, діючи умисно, придбав самозарядний пістолет виготовлений шляхом переробки саморобним способом стартового пістолета моделі «STALKER 914-UK» виробництва торгової марки «ATAK arms ltd» (Туреччина), калібру 9 мм Р.А.К., заводський номер пістолета « НОМЕР_1 », шляхом видалення з каналу ствола заглушки, що перешкоджає проведенню пострілів кінетичними снарядами та заглушення газовідводного каналу, шість патронів, які є бойовими припасами, виготовленими саморобним способом, з використанням гільз з капсулем та частиною полімерної заглушки, від шумових (холостих) патронів «9 мм Р.А.К.», заряду бездимного пороху масою 0,18-0,2 г. та шротин зі сплаву на основі свинцю діаметром 6,5 мм та масою 1,44 г. та чотири детонатори типу ЕД-КЗ промислового виготовлення, які є вибуховими пристроями, та у невстановлений час переніс до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав до 09.01.2020 року.

09.01.2020 року в період часу з 12 годин 35 хвилин по 12 годин 48 хвилин під час проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: самозарядний пістолет виготовлений шляхом переробки саморобним способом стартового пістолета моделі «STALKER 914-UK» виробництва торгової марки «ATAK arms ltd» (Туреччина), калібру 9 мм Р.А.К., заводський номер пістолета « НОМЕР_1 », шляхом видалення з каналу ствола заглушки, що перешкоджає проведенню пострілів кінетичними снарядами та заглушення газовідводного каналу, шість патронів, які є бойовими припасами, виготовленими саморобним способом, з використанням гільз з капсулем та частиною полімерної заглушки, від шумових (холостих) патронів «9 мм Р.А.К.», заряду бездимного пороху масою 0,18-0,2 г. та шротин зі сплаву на основі свинцю діаметром 6,5 мм та масою 1,44 г. та чотири детонатори типу ЕД-КЗ промислового виготовлення, які є вибуховими пристроями, які ОСОБА_4 умисно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразились у зберіганні та придбанні вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , маючи умисел на придбання та зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин з метою збуту, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у невстановленого досудовим розслідуванням джерела, діючи умисно, придбав кристалічні речовинами масами: 0,1779 г, 0,1827 г, 0,1942 г, 0,1800 г, 0,0292 г, 0,0338 г, 0,0348 г, 0,0317 г, 0,0363 г, 0,0320 г, 0,0344 г, 0,0329 г, 0,0359 г, 0,0401 г, які містять психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса метамфетамін складає відповідно 0,0822 г, 0,0911 г, 0,0901 г, 0, 0901 г, 0,0135 г, 0,0168 г, 0,0159 г, 0,0154 г, 0,0165 г, 0,0144 г, 0,0158 г, 0,0153 г, 0,0169 г, 0,0187 г. та фрагменти верхівкових частин рослини зеленого кольору масами 0,9653 г, 0,9397 г, 0,9460 г, 0,9609 г, подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору масою 2,0521 г, які є канабісом, який відноситьcя до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу становить відповідно 0,8758 г, 0,8475 г, 0,8503 г, 0,8606 г, 1,8732 г. вказані психотропні речовини та наркотичні засоби ОСОБА_4 у невстановлений час переніс до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав до 09.01.2020 року.

09.01.2020 року в період часу з 12 годин 35 хвилин по 12 годин 48 хвилин було проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: кристалічні речовинами масами: 0,01779 г, 0,1827 г, 0,1942 г, 0,1800 г, 0,0292 г, 0,338 г, 0,0348 г, 0,0317 г, 0,0363 г, 0,0320 г, 0,0344 г, 0,0329 г, 0,0359 г, 0,0401 г, які містять психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса метамфетаміну складає відповідно 0,0822 г, 0,0911 г, 0,0901 г, 0, 0901 г, 0,0135 г, 0,0168 г, 0,0159 г, 0,0154 г, 0,0165 г, 0,0144 г, 0,0158 г, 0,0153 г, 0,0169 г, 0,0187 г., загальною масою 0,5127 г. та фрагменти верхівкових частин рослини зеленого кольору масами 0,9653 г, 0,9397 г, 0,9460 г, 0,9609 г, подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору масою 2,0521 г, які є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу становить відповідно 0,8758 г, 0,8475 г, 0,8503 г, 0,8606 г, 1,8732 г., загальною масою 5,3074 г.

Органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_4 , що виразились у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин та особливо небезпечних наркотичних засобів, кваліфікуються за ч. 2 ст. 307 КК України.

16 березня 2020 року ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч.1 ст.263 КК України.

16 березня 2020 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий в обґрунтування клопотання зазначив про наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки будучи обізнаним про ступінь відповідальності за скоєні ним злочини, підозрюваний перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, перебуваючи не в умовах ізоляції ОСОБА_4 може впливати на свідків шляхом погроз або вмовляння з метою зміни показів та перебуваючи не в умовах ізоляції ОСОБА_4 може знищити речові докази, які не були вилучені в ході обшуків, оскільки досудовим розслідуванням не було достеменно встановлено всі можливі місця переховування речових доказів.

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню ризикам, у зв`язку із чим просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 терміном на 60 (шістдесят) днів із визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, наголосив не необґрунтованості підозри.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також заперечувала проти задоволення клопотання слідчого. Наголосила на необгурнтованості підозри, що пред`явлена ОСОБА_4 . Просила обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді цілодобового арешту.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження № 00000232 від 05 березня 2020 року, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч.1 ст.263 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, з приводу доводів захисників щодо необґрунтованості підозри, слідчий суддя зазначає про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч.1 ст.263 КК України, що повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Між тим слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, на чому наполягає слідчий у клопотанні та яке підтримав прокурор, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, у відповідності до ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом.

Слідчий суддя приймає до уваги існування ризиків, передбаченого п.п. 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, згідно якого підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може впливати на свідків та знищити речові докази, які не були вилучені в ході обшуків.

В той же час, виходячи із зазначеного, оцінюючи в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення та матеріали кримінального провадження, вважаю, що прокурором належним чином не було доведено неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу та вважає вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстким.

Так, у відповідності до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, однак при цьому слід також враховувати особисті обставини його життя, а саме те, що підозрюваний має постійне місце проживання, одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей, що свідчить про наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, доходжу висновку про необхідність відмови в задоволення клопотання про застосовування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до ч.5 ст.194 КПК слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного певні обов`язки.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч.1 ст.263 КК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, поклавши на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

1)прибувати за кожною вимогою до суду або слідчого СУ ГУНП України в Дніпропетровській області, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000232;

2)не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду цілодобово;

3)повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Строк дії ухвали до 13 травня 2020 року.

Ухвалу про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1