ЄУН 174/1115/19
н/п 1-кп/174/28/2020
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2020 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000341 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірську Дніпропетровської області, громадянина України, не військовозобов`язаного, освіта професійно-технічна, одруженого, не працює, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.12.2003 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст.185 ч.3, 185 ч.4, 70, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки;

- 23.12.2005 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст.185 ч.3, 186 ч.2, 186 ч.3, 70 ч.1, 103, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 17.09.2010 року по відбуттю строку покарання;

- 14.08.2012 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області по ст.185 ч.2, 75,76 КК України до 2 р. позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 р.;

- 23.05.2013 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.ч.2,3 ст.185, ст.ст.70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 10.03.2016 року з Синельниковської ВК Дніпропетровської області (№ 94) по відбуттю строку покарання;

- 30.01.2017 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 02.08.2019 року з Дніпропетровської ВК (№89) по відбуттю строку покарання;

- 21.11.2019 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Повторно, ОСОБА_5 , 19.10.2019 року, близько 01.50 год., знаходився біля під`їзду №3 будинку АДРЕСА_2 , де побачивши, що в квартирі, розташованій на другому поверсі, не зачинене вікно, у останнього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 .

У той же день, тобто 19.10.2019 року, близько 01.50 год., ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитись за вищевказаною адресою, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, впевнившись що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, за допомогою фізичної сили підтягнувся по газовій трубі, розташованій на стіні будинку та піднявся на другий поверх, де за допомогою маючого при собі ножа пошкодив протимоскітну сітку, якою було обладнане вікно кухні, після чого діючи повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, через відкрите вікно кухні проник до приміщення квартири АДРЕСА_3 , звідки викрав майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: жіночу сумку, яка для потерпілої майнової цінності не становить, в якій знаходились грошові кошти у сумі 2 000 грн. Після цього ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю і показав, що 19.10.2019 р. в нічний час йшов по місту та в одному з будинків по вул. Молодіжна побачив відчинене вікно на другому поверсі. За допомогою фізичної сили, по газовій трубі дістався цього вікна, розрізав москітну сітку ножем, проник до квартири, де у кімнаті знайшов жіночу сумку, з якою у той же спосіб покинув квартиру. У сумці виявив гаманець, з якого забрав 2000 грн., які витратив на власні потреби, а сумку, гаманець, паспорт викинув неподалік від свого будинку, в послідуючому відшукав та добровільно видав працівникам поліції та повідомив про вчинений злочин. З вартістю викраденого майна, встановленої на досудовому розслідуванні та кваліфікацією його дій згоден. У вчиненому щиро кається. Пояснив, що 22 листопада 2019 р. ним було зареєстровано шлюб з гр. ОСОБА_7 , після реєстрації шлюбу йому присвоєно прізвище ОСОБА_8 , але паспорт він не змінив, бо не мав коштів для цього.

Докази по справі в судовому засіданні досліджені згідно ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються і суд вважає їх встановленими та доказаними у суді.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Таким чином, факт вчинення злочину ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані по ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, обставини, які пом`якшують його покарання, особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

Суд не відносить до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, рецидив злочинів, що зазначено в обвинувальному акті, оскільки повторність вчинення обвинуваченим злочинів врахована при кваліфікації його дій і відповідно до ч.4 ст.67 КК України, не може бути врахована двічі при призначенні покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд на підставі ч.1 ст. 66 КК України відносить його щире каяття, з`явлення із зізнанням та активне сприяння розкриттю злочину.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, одружений.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005р.), «Ізмайлов проти Росії» від 16.10. 2008 р.)

Враховуючи особу обвинуваченого, який на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинення аналогічних злочинів по попередньому вироку, на протязі тривалого часу не працює і не має легальних джерел доходів, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак враховуючи, що обвинувачений у з`явився зі зізнанням, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, усвідомлює протиправність своїх дій та має намір виправитися, вказане покарання призначити у розмірі, близькому до мінімального, який встановлено санкцією ч.3 ст.185 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України.

Оскільки ОСОБА_4 раніше засуджений вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21.11.2019 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, і вчинив злочин по даній справі до постановлення вказаного вироку, то загальну міру покарання йому слід призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових трасологічних експертиз № 5/4.6/954 від 30.10.2019 р. у розмірі 1256 грн. 08 коп., № 5/4.6/1176 від 12.12.2019 р. у розмірі 942 грн. 06 коп., № 5/4.6/1261 від 23.12.2019 р. у розмірі 1256 грн. 08 коп., відповідно до вимог ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави .

Речові докази по справі: ніж, який зберігається у камері схову Вільногірського ВП ЖВП ГУНП в Дніпропетровській області згідно квитанції № 501 від 16.12.2019 р.; сліди пальців рук у спецпакетах № 0668481 та № 0668482, які зберігаються там же згідно квитанції № 505 від 27.12.2019 р. - слід знищити; жіночу сумку, жіночий гаманець, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , залізничний квиток, які зберігаються у потерпілої ОСОБА_6 згідно зберігальної розписки від 06.12.2019 р. - слід залишити потерпілій ОСОБА_6 .

Оскільки при проведенні досудового розслідування запобіжний захід відносно обвинуваченого по даному кримінальному провадженню не обирався, відповідні клопотання учасниками процесу під час розгляду справи в суді не заявлялися, то до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обранню не підлягає, а строк відбуття покарання обвинуваченому слід обраховувати з дати постановлення даного вироку.
Керуючись ст.ст.349, 368, 369, 371, 373, 374,376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, знову призначеним покаранням поглинути покарання, призначене вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21.11.2019 року у виді 3 років позбавлення волі, і остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових трасологічних експертиз № 5/4.6/954 від 30.10.2019 р. у розмірі 1256 грн. 08 коп., № 5/4.6/1176 від 12.12.2019 р. у розмірі 942 грн. 06 коп., № 5/4.6/1261 від 23.12.2019 р. у розмірі 1256 грн. 08 коп., а всього 3454 грн. 22 коп.

Речові докази по справі: ніж, який зберігається у камері схову Вільногірського ВП ЖВП ГУНП в Дніпропетровській області згідно квитанції № 501 від 16.12.2019 р.; сліди пальців рук у спецпакетах № 0668481 та № 0668482, які зберігаються там же згідно квитанції № 505 від 27.12.2019 р. - знищити; жіночу сумку, жіночий гаманець, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , залізничний квиток, які зберігаються у потерпілої ОСОБА_6 згідно зберігальної розписки від 06.12.2019 р. - залишити потерпілій ОСОБА_6 ..

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обраховувати з 19 лютого 2020 року, зарахувавши в цей строк покарання, відбуте ним по попередньому вироку з 10 січня 2020 р. по 19 лютого 2020 року.

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Дніпровський апеляційний суд через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1