Справа № 467/181/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

в ході розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінального провадження №0000019, внесеного до ЄРДР 15 січня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
На розгляді Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває вказане кримінальне провадження.

Обвинувачений в судове засідання не з`явився, про його дату, час і місце повідомлений належно, причин свого неприбуття не повідомив.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, викликались у нього шляхом направлення судових повісток за адресами, що вказані у обвинувальному акті, причин свого неприбуття не вказали, заяв і клопотань до суду не направляли.

У зв`язку із повторною неявкою обвинуваченого в підготовче судове засідання, судом було постановлено на обговорення питання про застосування відносно нього примусового приводу у порядку, визначеному КПК України, проти чого прокурор та потерпіла не заперечували.

Зокрема, обвинувачений в підготовче судове засідання викликався неодноразово шляхом направлення судової повістки, про дату, час і його місце був двічі повідомлений належно, проте, до суду не з`явився двічі, причин свого неприбуття не повідомив, будь яких клопотань та заяв не направляв.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, але за імперативною нормою ч.2 ст. 314 КПК України його участь у кримінальному провадженні є обов`язковою.

Системний аналіз положень Глави 11 КПК України «Виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід» та Глави 27 КПК України «Підготовче провадження», з урахуванням положень ст.ст. 139, 323 КПК України, свідчить, що якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду.

Крім того, суд у цій ситуації зважає й на практику Європейського суду з прав людини, зокрема, на його рішення у справах «Цихановський проти України» від 06.09.2007 року та «Коновалов проти України» від 18.10.2007 року, в яких наголошується, що на національні суди покладено обов`язок створення умов для того, щоб провадження було швидким та ефективним. Наприклад, суд має вирішувати, чи відкладати засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якихось заходів щодо сторін, чия поведінка спричиняє невиправдані затримки з розглядом справи.

Виходячи з вищезазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд приходить до висновку, що неодноразова неявка обвинуваченого до суду, за умови його належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та за відсутності у розпорядженні суду жодного обґрунтування такої процесуальної поведінки, свідчить про його умисне ухилення від явки в суд, і як наслідок, дає підстави для застосування до нього такого роду заходу забезпечення кримінального провадження, як привід.

Водночас, на підставі ч. 3 ст. 140 КПК України, привід може бути застосований до обвинуваченого і полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час ( ч.1 ст. 140 КПК України).

Таким чином, суд установив, що наявні усі передумови, регламентовані ч.3 ст. 142 КПК України, для постановлення ухвали про здійснення приводу обвинуваченого у цьому випадку, як то, він був неодноразово викликаний у встановленому КПК України порядку, втім, до суду не з`явився і про причини свого неприбуття не повідомив.

В свою чергу, ч. 4 ст. 535 КПК України передбачено, що органи, що виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання, однак, у разі неможливості здійснення приводу особа, яка виконує відповідну ухвалу, повертає її до суду з письмовими поясненнями причин невиконання (ч. 4 ст. 143 КПК України).

Окрім того, беручи до уваги той факт, що відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» на прокуратуру покладаються функції, зокрема, нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, суд вважає за необхідне покласти на прокурора обов`язок забезпечити контроль за виконанням цієї ухвали.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 1-29, 139, 140, 143, 314, 315, 323, 369-372, 535 КПК України, ст. 2 ЗУ «Про прокуратуру», суд,-

УХВАЛИВ :

Здійснити примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно даних обвинувального акта фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до Арбузинського районного суду Миколаївської області на 10 год. 00 хв. 28 квітня 2020 року, у зв`язку з чим відкласти підготовче судове засідання до вказаної дати.

Виконання ухвали доручити Арбузинському ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області із дотриманням вимог ст. 143 КПК України.

Контроль за виконання ухвали покласти на прокурора.

Копію ухвали, завірену печаткою суду, негайно надіслати до Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області для виконання та прокурору для здійснення контролю за виконанням цієї ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що на підставі ч.3 ст. 143 КПК України він зобов`язаний прибути до Арбузинського районного суду Миколаївської області на 10 год. 00 хв. 28 квітня 2020 року у супроводі особи, яка виконує дану ухвалу.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її постановлення і є обов`язковою до виконання на всій території України.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1