Дата документу 03.06.2020 Справа № 554/1882/20
Провадження № 1-кс/554/7561/2020
УХВАЛА
Іменем України

03 червня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням, у якому, просив: накласти арешт на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 74,7 кв.м., загальною площею 228,9 кв.м., у кримінальному провадженні № 0000084 від 03.07.2019, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування; заборонити особі, у власності якої зараз знаходиться дана квартира, ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам в будь-який спосіб здійснювати відчуження, передавати в іпотеку, заставу квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання посилався на те, що у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000084, внесеного 03.07.201 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що допитана як потерпіла ОСОБА_4 , показала, що вона являється власником квартири АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 30.11.2009. Також разом з квартирою вона придбала два паркувальних місця №№1 та 22. Дану квартиру вона купила у ОСОБА_5 . Цей договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 в приміщенні її офісу У 2009-2010 роках, вона разом з ОСОБА_7 за власний рахунок провели ремонт квартири.

У зв`язку з тим, що вищевказане нерухоме майно вибуло з власності ОСОБА_4 поза її волею, з метою захисту своїх прав, за її заявою було порушено кримінальне провадження та цивільні справи, в рамках яких з метою запобігання можливості приховування даного нерухомого майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача, охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення і були накладені наступні арешти:

12 жовтня 2016 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 в рамках кримінального провадження №0001789;

22.05.2017 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду по цивільній справі №183/7765/15 було накладено заборону вчинення будь яких дій щодо зазначеної квартири;

ОСОБА_8 багато разів намагався скасувати дані арешти, однак його заяви задоволені не були.

27 квітня 201 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська по цивільній справі №200/5082/18 було ухвалено заочне рішення, яким зокрема:

1.Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 11.06.2015 року, укладеним між ОСОБА_8 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 14.02.1998 р. Новомосковським МВ УМВС України у Дніпропетровській області) та ОСОБА_9 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 виданий 15.04.1997 р. Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області), посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського (нова назва Дніпровського) міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстром № 328, а саме на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , шляхом набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕКРО» (49044, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. ШЕВЧЕНКА, б. 37, Код ) права власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 . Зареєстровано право власності на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕКРО» (49044, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. ШЕВЧЕНКА , б. 37, Код ).

2.Зареєстровано право власності на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕКРО» (49044, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. ШЕВЧЕНКА , б. 37, Код ).

3.Знято заборону на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , а саме; номер запису про обтяження 2054600 зареєстровану на підставі ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 183/7765/15 від 22.05.2017 р., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 35322696 від 23.05.2017 р.; номер запису про обтяження 16898865 (спеціальний розділ) зареєстровану на підставі ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.10.2016 р. по справі № 201/10879/16-к, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31865909 від 13.10.2016 р.; номер запису про обтяження 9997362 зареєстровану на підставі договору позики грошових коштів, серія та номер 327, виданий 11.06.2015, видавник приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу, договір іпотеки, № 328 виданий 11.06.2015, видавник нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу, заборона на нерухоме майно № 329, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 21993266 від 11.06.2015 р.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 липня 2019 року рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі № 200/5082/18 від 27 квітня 2018 року в оскаржуваній частині скасовано. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕКРО» про стягнення заборгованості за договором позики, звернення стягнення на нерухоме майно, реєстрацію права власності та зняття арешту - відмовлено.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду в Дніпропетровській області по справі № 185/2833/19 від 29.03.2019 року в рамках кримінального провадження знову було накладено арешт на нерухоме майно.

Однак, і даний арешт було незаконно скасовано рішенням державного реєстратора КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області ОСОБА_11 від 10.04.2019 року, індексний номер 46397191 на підставі ухвали Павлоградського міськрайонного суду в Дніпропетровській області по справі № 185/2833/19 від 07.04.2019 року. Однак, ухвалу про скасування арешту Павлоградський міськрайонний суд в Дніпропетровській області по справі № 185/2833/19 не виносив, даний процесуальний документ відсутній в реєстрі судових рішень як зараз так і на момент скасування державним реєстратором обтяження.

10.04.2019, після незаконного скасування державним реєстратором ОСОБА_11 обтяження, відбулося чергове відчуження нерухомого майна, а саме приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_12 здійснила державну реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно за ТОВ «МІЛІТАРІ» () на підставі договору купівлі-продажу № 175 від 10.04.2019 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 46404215 від 10.04.2019 року.

12 квітня 2019 року цим же нотаріусом було внесено зміни до права власності на підставі договору про внесення змін до договору купівлі-продажу № 176 від 12.04.2019 року, виданого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_12 на підставі рішення від 12.04.2019 індексний № 46454815.

Наступною незаконною дією стала державна реєстрація іпотеки приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_13 на підстав договору іпотеки №281 від 23.04.2019 року № 281, яку остання здійснила на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.04.2019 року індексний номер 46618586.

30 липня 2019 року власником даного нерухомого майна на підставі Договору купівлі-продажу майна банкрута на аукціоні від 29.07.2019 року вже став ОСОБА_3 .

10.10.2019 до СВ Павлоградського ВП надійшло клопотання адвоката ОСОБА_14 , діючого в інтересах потерпілої ОСОБА_4 про звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1

Сама ж квартира є предметом злочину, а тому 10.10.2019 слідчим СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 винесено постанову про визнання речовим доказом квартири АДРЕСА_1 в рамках матеріалів кримінального провадження № 0000084 від 03.07.2019, а тому задля запобігання подальшого відчуження суттєвого доказу, доцільне накладення арешту на квартиру, а тому 15.10.2019 до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області направлено клопотання про арешт вказаної квартири, погоджене процесуальним керівником, а саме прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_16 .

Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_17 від 17.10.2019 накладено арешт на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 74,7 кв.м., загальною площею 228,9 кв.м., у кримінальному провадженні №0000084 від 03.07.2019, шляхом заборони ні відчуження, розпорядження та користування. Заборонити особі, у власності якої зараз знаходиться квартира, ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам в будь-який спосіб здійснювати відчуження, передавати в іпотеку, заставу квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28.02.20 (провадження № 11-сс/803/112/20 Справа № 185/9436/19): Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_18 в інтересах ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2019 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000084 від 03.07.2019 року скасовано.

В подальшому, до СУ ГУНП в Полтавській області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_14 , діючого в інтересах потерпілої ОСОБА_4 про звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно п. 1 ст. 98 КПК України, встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набути кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України визначено, що клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Враховуючи, що існує реальна загроза приховування та/або зміни вищевказаних документів, керуючись ч. 2 ст. 163 КПК України, необхідно розглянути дане клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходилось вищевказане майно.

Слідством доведено, що арешт з квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 неодноразово скасовувалась як в цивільних так і в кримінальних провадженнях.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, слідчий просив накласти арешт.

В судове засідання слідчий не з`явився, направив заяву про розгляд клопотання у його відсутність.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст.ст.168, 237 КПК України вилучене в ході огляду місця події майно є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту та задоволення клопотання, оскільки слідчим не доведено необхідності такого арешту, не зазначено статус такого майно і відповідно підставу застосування арешту враховуючи кваліфікації кримінального правопорушення в межах якого подається клопотання, клопотання слідчого необґрунтоване та не підтверджено належними доказами і відповідно не підлягає задоволенню.

Таким чином у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання слідчого слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_19 про накладення арешту на майно відмовити.

На підставі ч.3 ст. 269 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти діб.

Слідчий суддя Октябрського
районного суду м.Полтави ОСОБА_1