ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого, суддіОСОБА_1 ,
Суддів:ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_4 ,
прокурораОСОБА_5 ,
Обвинуваченого Захисника, адвокатаОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 та захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_8 , на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 грудня 2019 року по кримінальному провадженню № 0000474 від 27 лютого 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1,4 ст. 358 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з загальною середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше не судимий на підставі ст. 89 КК України,
Головуючий у І інст ОСОБА_9 Єдиний унікальний номер 727/13327/18; суддя-доповідач ОСОБА_1 ; провадження № 11-кп/822/141/20; катег.: ч. 1,4 ст. 358 КК України.

засуджений за ч. 4 ст. 358 КК України на один рік обмеження волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Зобов`язано ОСОБА_6 періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави, судові витрати пов`язані з проведенням експертиз в сумі 1144 гривні.
За ч. 1 ст. 358 КК України ОСОБА_6 виправданий.
Вирішено питання про речові докази.
Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що 26 лютого 2018 року, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Е-211» державний номерний знак НОМЕР_1 , на проспекті Незалежності в м. Чернівці, в порядку ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений працівниками управління патрульної поліції в м. Чернівці, за підозрою в порушенні Правил дорожнього руху. На вимогу поліцейського пред`явити документи, що посвідчують право керування транспортним засобом, обвинувачений, з метою підтвердження наявності права на керування транспортними засобами категорії «В», достовірно знаючи, що справжнє посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 03.11.2010 ВРЕР ДАІ з обслуговування міста Чернівці при УДАІ УМВС в Чернівецькій області на його ім`я, в порядку ст. 265-1 КУпАП, 23.01.2017р., було вилучено працівниками патрульної поліції за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та станом на 26.02.2018р. зберігалось в Управлінні патрульної поліції в м. Чернівці і повернуто йому не було, переслідуючи умисел направлений на використання підробленого документа, пред`явив працівникам поліції підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 10.10.2010р., із дозволом на керування транспортними засобами категорії «В», яке у передбаченому законом порядку ніколи не видавалося на ім`я ОСОБА_6 та відповідно до висновку експерта № 351-К-К від 14.03.2018р. посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 10.10.2010, що пред`явлене ОСОБА_6 працівникам поліції не відповідає зразку бланку даного виду, що перебуває в офіційному обігу, виготовлений струменево-крапельним способом друку з імітацією УФ та ІЧ елементів захисту.
Також органи досудового розслідування повідомили ОСОБА_6 про підозру та склали щодо нього обвинувальний акт звинувачуючи його в тому, що він 23 січня 2017 року був зупинений працівниками Управління патрульної поліції м. Чернівці за підозрою у керуванні транспортним засобом в стані сп`яніння у зв`язку із чим, в порядку ст. 265-1 КУпАП, цього числа працівниками патрульної поліції у нього було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_6 та передано на зберігання до УПП м. Чернівці. Надалі ОСОБА_6 у 2017 році (точна дата та час досудовим слідством не встановлені), достовірно знаючи, що посвідчення водія видається державним органом у чітко встановленому законом порядку, переслідуючи мету на підроблення офіційного документу, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, а саме посвідчення про право керування транспортним засобом, самостійно, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , за допомогою власного комп`ютера та принтера, самостійно виготовив посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 10.10.2010р. на власне ім`я розмістивши у ньому фотознімок із зображенням свого обличчя, з метою його подальшого використання для підтвердження нібито законного права керування транспортними засобами категорії «В» і такі дії ОСОБА_6 слідством кваліфіковані як підроблення посвідчення, яке видається установою і надає право, з метою використання його підроблювачем.
В апеляційній скарзі прокурор Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 просить вирок суду першої інстанції в частині виправдання ОСОБА_6 за ст. 358 ч. 1 КК України скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_6 винним за ст. 358 ч.1 КК України та призначити покарання за цим законом посилаючись на те, що за словами обвинуваченого він упродовж 2017-2018 року нікому не передавав свої анкетні дані та фотографії, згідно з висновком експерта посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 10.10.2010 року є підробленим та виготовлене струменево-крапельним способом друку з імітацією УФ та ІЧ елементів захисту, а також встановлено, що серія та номер його підробленого посвідчення повністю збігаються з номером та серією посвідчення водія виданого громадянину ОСОБА_10 , який навчався з ОСОБА_6 в одному університеті та є його знайомим, що спростовує висновки суду у вироку про не причетність ОСОБА_6 до підробки посвідчення водія.
Також в апеляційній скарзі прокурора зазначено, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України є надто м`яким, не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та його особі, оскільки він раніше притягався до кримінальної відповідальності, не працює, вину не визнав, своїми показами вводив суд в оману з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі з внесеними до неї доповненнями просить вирок суду щодо ОСОБА_6 скасувати і провадження у кримінальному провадженні закрити за відсутністю в діях обвинуваченого складу злочину передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, посилаючись на те, що протокол вилучення у ОСОБА_6 посвідчення водія працівниками поліції не складався, через що покладені судом в основу вироку докази про винуватість обвинуваченого є недопустимими, диспозиція ч. 4 ст. 358 КК України передбачає використання завідомо підробленого посвідчення, або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, тоді як ОСОБА_6 мав посвідчення на право керування транспортним засобом, оскільки пройшов відповідне навчання, склав іспит в порядку встановленому законодавством України, що підтверджено дослідженим в суді доказом довідкою регіонального сервісного центру в Чернівецькій області від 20.09.2018 року, права керування транспортним засобом позбавлений не був, а отже будь-яких суспільно-небезпечних наслідків не настало і настати не могло, тому в його діях відсутній склад злочину передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи захисника, адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали подану ними апеляційну скаргу, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який просив задовольнити подану ним апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданих апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.
Диспозиція ст. ст. 358 ч.1 КК України передбачає кримінальну відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також за виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.
За змістом цього закону, його суспільна небезпечність, полягає у протиправному зміненні статусу юридичної чи фізичної особи за рахунок придбання підроблених офіційних документів, що може завдати істотної шкоди правам і законним інтересам фізичних та юридичних осіб, сприяє вчиненню більш тяжких злочинів.
Крім цього, склад злочину, передбаченого вказаною нормою КК України є формальним.
Під підробленням посвідчення або іншого офіційного документа треба розуміти виготовлення фальшивого посвідчення або іншого офіційного документа, в тому числі й шляхом внесення до бланків посвідчень (документів) завідома неправдивих відомостей, внесення до справжнього посвідчення (документа) неправдивих відомостей, у тому числі внесення змін до тексту посвідчення (документа), які викривляють зміст фактів, що мають юридичну силу і посвідчуються документом.
З кримінального провадження видно і це зазначено у вироку, ( т.1 а.с. № 26, 43, 56, 79, 83, 85), що ОСОБА_11 мав право керування транспортним засобом, оскільки пройшов відповідне навчання, склав іспит в порядку встановленому законодавством України, що підтверджується дослідженими доказами в суді першої інстанції та апеляційної інстанції довідкою регіонального сервісного центру в Чернівецькій області від 20 вересня 2018 року і цього права у встановленому законом порядку позбавлений не був, посвідчення водія у нього було вилучено і зберігалось в Управлінні патрульної поліції до повернення 21 вересня 2018 року ( т. 1 а.с. № 44, 79).
Колегія суддів вважає, що підроблення посвідчення водія на право керування транспортним засобом, яке особа має на підставі отриманого в установленому порядку посвідчення водія, який у неї було вилучено до вирішення справи судом не містить ознак злочину передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України.
Крім цього, доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що упродовж 2017-2018 року ОСОБА_6 нікому не передавав свої анкетні дані та фотографії ( в тому числі необхідні для посвідчення водія розмірами 3,5х4,5) зі своїм обличчям, тобто нікому не допомагав та не сприяв у виготовленні посвідчення водія не спростовують висновки суду у вироку про непричетність ОСОБА_6 до підробки посвідчення водія, тому суд першої інстанції обґрунтовано виправдав ОСОБА_6 за ст. 358 ч. 1 КК України за відсутністю в його діях цього складу злочину, у зв`язку з цим апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Водночас, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_6 26.02.2018 року пред`явив працівникам поліції посвідчення водія завчасно знаючи про те, що воно підроблене повністю підтверджується дослідженими судом першої інстанції доказами, зокрема, показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколом огляду та висновком експерта із яких вбачається, що вилучене у обвинуваченого ОСОБА_6 27.02.2018 року посвідчення водія, яке він пред`явив працівникам поліції є підробленим.
ОСОБА_6 в суді першої та апеляційної інстанції не заперечував, що він вказане посвідчення пред`явив працівникам поліції, внаслідок чого вимога захисника, адвоката ОСОБА_8 про повторне дослідження покладених судом першої інстанції в основу вироку доказів та показів свідків не ґрунтується на положеннях ст. 404 КПК України.
Посилання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_8 , на малозначність цих дій вчинених обвинуваченим та наявність у нього права на керування транспортним засобом, не спростовують факту завідомого використання підробленого посвідчення водія, у зв`язку з чим підстав для скасування вироку в цій частині та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за ст. 358 ч. 4 КК України за відсутністю в діянні складу злочину немає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги, прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 та захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 грудня 2019 року щодо ОСОБА_6 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржений в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту його проголошення.
Головуючий, суддя [підпис]ОСОБА_1
Судді:[підпис]ОСОБА_2
[підпис]ОСОБА_3

Копія, згідно з оригіналом
Суддя
Чернівецького апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
25.02.2019 М. П. (підпис) (підпис)

25 лютого 2020

ОСОБА_1