справа № 399/158/20
провадження № 1-кп/399/19/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в селищі Онуфріївка Кіровоградської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 11 лютого 2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Онуфріївка, Онуфріївського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, який не працює, не одружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України визнаний таким, що не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення проти власності при наступних обставинах.
11 лютого 2020 року близько 11.30 години, ОСОБА_4 знаходився на території двору домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_5 , де він за усною домовленістю допомагав останній виконувати роботи по господарству. ОСОБА_4 маючи вільний доступ до всих приміщень, що розташовані на території двору вказаного домоволодіння, шляхом вільного доступу зайшов в приміщення будівлі сараю, де виявив майно потерпілої ОСОБА_5 , після чого у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна належного потерпілій ОСОБА_5 , ОСОБА_4 скориставшись відсутністю господаря домоволодіння на території вказаного двору та пересвідчившись, що його дії непомітні іншим особам таємно викрав належні ОСОБА_5 дві сталеві борони зубчасті до плугу ПЛНЗ-35, вартістю з урахуванням зносу 500 гривень за одну борону, а всього на загальну суму 1000 гривень, після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник, та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на зазначену суму.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, однак завчасно направила до суду заяву, відповідно до якої просить судові засідання із розгляду кримінального провадження проводити без її участі. Прохала призначити покарання відповідно законодавства.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає за можливе провести судовий розгляд без участі потерпілої, оскільки за її відсутності можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті, не оспорював, оскільки в ньому все викладено вірно і пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин у спосіб, в час та за обставин, зазначених в описовій частині даного вироку, зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому.
Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, доказів на підтвердження розміру заподіяної шкоди. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно майно потерпілої ОСОБА_5 , а тому суд кваліфікує його дії за ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Таким чином, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, доведена повністю.
В ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, є умисним корисливим злочином, яким завдано майнової шкоди потерпілій.
Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, конкретні обставини справи, розмір шкоди, заподіяної злочином, а також те, що від злочину тяжких наслідків не настало.
Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який в силу ст. 89 КК України визнаний таким, що не має судимості, не має постійного місця роботи, а відповідно і джерела доходу, не одружений, не перебуває на обліку в психоневрологічному чи наркологічному диспансері, посередньо характеризується за місцем проживання, згідно досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення високий.
Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно із ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно із ст. 67 КК України судом не встановлено.
Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про особу обвинуваченого, враховуючи щире каяття обвинуваченого, усвідомлення ним своєї вини, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, позицію потерпілої, яка покладала вирішення питання про призначення обвинуваченому покарання на розсуд суду, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 потрібно призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, яке на думку суду, з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0000052 відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні № 0000052 відсутні.
Під час досудового розслідування та судового розгляду щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався запобіжний захід. Відповідних клопотань до суду не надходило. А тому враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого суд не вбачає ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжних заходів до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст. ст. 370, 373- 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити покарання:
За ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення.
Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1