ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 628/1603/18 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2232/19 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17 грудня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця смт. Ківшарівка, м. Куп`янськ, Харківської області, не військовозобов`язаного, з середньо-технічною освітою, який перебуває у цивільному шлюбі і має двох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-12.10.2004 року за ст. 115 ч.1 КК України до 8 років позбавлення волі;

- 18.07.2007 року за ст.ст. 307 ч. 2, 310 ч.1, 309 ч. 2, 70 ч. 1, КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 29.07.2008 року за ст.ст. 393 ч. 2, 71 ч. 1 КК України до 8 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 11.04.2012 року звільнений по відбуттю строку покарання;

- 13.02.2013 року за ст. 125 ч. 1 КК України до 80 годин громадських робіт, 05.07.2013 Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ст. 125 ч. 1 КК України до 100 годин громадських робіт, 27.09.2013 року знятий з обліку по відбуттю. -

визнаний винним та засуджений:

-за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі.

-за ч. 2 ст. 342 КК України - 2 роки позбавлення волі.

- за ч. 2 ст. 345 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначено ОСОБА_7 покрання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавленя волі стрком на 4 роки.

Згідно вироку, ОСОБА_7 визнано винним у тому, що 04.02.2017 року о 08:00 год. поліцейський сектору реагування патрульної поліції Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області сержант поліції ОСОБА_8 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_9 заступили на чергування у складі ГРППП №1 по маршруту с. Пристін - с. Просянка, Куп`янського району, Харківської області, при цьому знаходились у форменому одязі, споряджені спеціальними засобами та табельною вогнепальною зброєю.

В ході виконання службових обов`язків 04.02.2017 року о 15.40 год. поліцейський сектору реагування патрульної поліції Куп`янського ВП ГУ Національної поліції в Х/о сержант поліції ОСОБА_8 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції Куп`янського ВП ГУ Національної поліції в Х/о лейтенант поліції ОСОБА_9 за викликом гр-ки ОСОБА_10 за фактом сімейної сварки прибули до її домоволодіння АДРЕСА_1 , де з дозволу останньої зайшли до її помешкання. Під час розмови з ОСОБА_10 , її цивільний чоловік ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшов до працівників поліції та на ґрунті неповаги до співробітників поліції, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, усвідомлюючи, що працівники поліції перебувають у форменому одязі при виконанні службових обов`язків, став висловлюватись на їх адресу нецензурною лайкою. На законну вимогу працівників поліції вести себе коректно, ОСОБА_7 не відреагував та продовжив свої протиправні дії. Після чого, у відповідь на протиправні дії ОСОБА_7 , з метою не провокувати конфлікт, а також у зв`язку з тим, що в будинку знаходилися малолітні діти ОСОБА_10 , які почали плакати, поліцейські сектору реагування патрульної поліції Куп`янського ВП ГУ Національної поліції в Х/о ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запропонували ОСОБА_7 припинити його протиправні дії та вийти разом з ними з будинку на вулицю для відібрання від нього пояснення за вказаним фактом. На що ОСОБА_7 , діючи з умислом на вчинення опору працівникам поліції та перешкоджання виконанню ними своїх службових обов`язків, категорично відмовився виконувати їх законні вимоги та продовжив виражатись на їх адресу нецензурною лайкою, чим ображав людську гідність та громадську мораль працівників поліції. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стали йому робити зауваження з цього приводу. Однак ОСОБА_7 не припиняв своїх злочинних дій. У відповідь на це ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою подолання протидії їх законним вимогам, із застосуванням фізичної сили по відношенню до ОСОБА_7 , разом взяли його під руки, здійснюючи тим самим необхідні дії, спрямовані на припинення з його боку опору, спробували останнього вивести по коридору на вулицю, щоб посадити до службового автомобіля. На що ОСОБА_7 став хапатись руками за верхню частину одягу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в ході чого відштовхнув їх від себе та вирвався. Після чого, продовжуючи діяти з умислом, спрямованим на вчинення опору працівникам поліції та перешкоджання виконанню ними своїх службових обов`язків, а також з метою заподіяння їм тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 схопив в коридорі дерев`яну палицю та завдав нею ОСОБА_9 два удари в область правого плеча, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу по передній поверхні правого плеча в верхній третині, які згідно висновку експерта №54 КП/17 від 08.02.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. У відповідь на його протиправні дії, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 намагалися відібрати у ОСОБА_7 палицю. Однак останній, продовжуючи свої злочинні дії, наніс ОСОБА_8 два удари палицею в область лівого плеча та один удар палицею по його рукам, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу по задній поверхні лівого плечового суглобу, садна на тильній поверхні 3-го пальця правої кисті в області проксимальної фаланги та садна на тильній поверхні нігтьової фаланги 4-го пальця лівої кисті, які згідно висновку експерта №55 КП/17 від 08.02.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Після чого, Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою подолання протидії їх законним вимогам, із застосуванням фізичної сили по відношенню до ОСОБА_7 , знову разом взяли його під руки та спробували останнього вивести по коридору на вулицю, щоб посадити до службового автомобіля. Однак, ОСОБА_7 , довго та вперто не припиняючи своїх протиправних дій, відштовхнув їх від себе та вирвавшись, підбіг до калитки у дворі його домоволодіння, де схопив металеву палицю з бильця ліжка. У відповідь на це, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стали робити йому зауваження, щоб він припинив свої протиправні дії та кинув палицю. Однак, ОСОБА_7 припинив свої злочинні дії лише після того, як ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подолали його супротив, вдягнули йому на руки кайданки та посадили до службового автомобіля.
Крім того, 28.04.2017 року о 18.00 год. ОСОБА_7 , діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, пройшов на неогороджену територію адміністративної будівлі Осинівської сільської ради, яка розташована за адресою: Харківська область, Куп`янський район, с. Осинове (Петрівка), вул. Мерзляка, буд. 8, де шляхом вибиття дверцят котельної вищевказаної будівлі, проник у вищевказану котельну та таємно викрав металеві плити, які слугували комплектуючим обладнанням для опалювальних котлів «Тайга» і «КСТ-16» та перебували на балансі Осинівської сільської ради, Куп`янського району, Харківської області, вартістю 950 грн. згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №7280 від 15.05.2017 року.
Заволодівши викраденим, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій стороні матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить змінити вирок та пом`якшити йому покарання. В обґрунтування посилається на те, що судом не було прийнято той факт, що він відшкодував матеріальну шкоду, і претензій зі сторони потерпілих не має. Він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, та на даний час його цивільна дружина вагітна третім. Вона перебуває у скрутному матеріальному та фізичному положенні, оскільки вони живуть в селі та його родина потребує його допомоги. Водночас просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст.72 КК України.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, пояснення прокурора, який заперечував проте її задоволення та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у скоєнні злочину та правильності кваліфікації його дій в апеляційних скаргах не заперечуються. Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України, а саме.
Врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується задовільно, працював в Петрівській сільській раді опалювачем з 02 грудня 2016 року, зі слів звільнився 30.03.2017 року, за період роботи не мав дисциплінарних стягнень, справлявся зі своїми обов`язками, перебуває у цивільному шлюбі із ОСОБА_10 і має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на «Д» обліку у лікаря-нарколога Куп`янської міської лікарні, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №495 від 27.06.2017 року ОСОБА_7 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю, відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №№26, 33 від 16.02.2017 року і 23.02.2017 року зарахований у запас за ст. 88 гр. розкладу хвороб (наказ № 2-94 р доп. МОУ № 207-1999 р.), особова справа на даний час знищена за строками збереження, медична документація відсутня, та будучи неодноразово судимим за скоєння умисних злочинів, на шлях виправлення не став, знову скоїв умисні злочини.
Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом враховано обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття, та обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, щодо суворості призначеного покарання, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння скоїв злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин, ступінь їх суспільної небезпеки, обставини вчиненого кримінального правопорушення, у період часу, якому відповідає правопорушення, виявляв ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на теперішній час відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів виховного характеру не потребує; неодноразово був засуджений, що свідчить про стійку антисоціальну направленість його особи.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, тобто лише при позбавленні волі, а призначення більш м`якого виду покарання - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення.
Такий вид і міра покарання, на думку колегії суддів, буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.
Отже, апеляційні вимоги обвинуваченого про можливість призначення більш м`якого покарання є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Також, обвинувачений всудовому засіданні апеляційної інстанції звернувся до суду з проханням застосувати до нього вимоги Закону України «Про амністію у 2016 року», оскільки він має 3-х неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за вчиненні умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України. Враховуючи, що ОСОБА_7 скоїв умисний тяжкий злочин, а також беручи до уваги положення п. в ч. 1 ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", амністія до нього не застосовується.

Також, обвинувачений подав клопотання про зарахування йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі, тобто на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року).
Апеляційний суд вважає за необхідне застосувати положення ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року) та зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17 грудня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 17 грудня 2018 року (з дня фактичного його затримання), зарахувавши йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 17 грудня 2018 року по 12 грудня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: