Провадження (1-кп/199/151/20)
ВИРОК
іменем України

03.01.2020 року м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000276 відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпропетровську, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, не працюючого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.335 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21.09.2016, ОСОБА_4 на підставі протоколу засідання районної комісії з питань приписки № 21, поставлений на облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 , як військовозобов`язаний.

Згідно ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Відповідно до ст. З Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, зазначений Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них Укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

На підставі ст. 9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави. У відповідності до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»: зокрема передбачено, що на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку).

Призов громадян України на строкову військову службу включає проходження ними призовної комісії та відправлення їх до військових частин. Організація підготовки та проведення призову громадян України на строкову військову службу здійснюється міськими (районними) державними адміністраціями (виконавчими органами міських рад) у взаємодії з міськими (районними) військовими комісаріатами.

Строки проведення призову (призовів) громадян України на строкову військову службу визначаються Указом Президента. України. Такий указ публікується в засобах масової інформації не пізніш як за місяць до закінчення року, що передує року призову (призовів) громадян України на строкову військову службу, крім указу про призов (призови) громадян України на строкову військову службу в особливий період, який публікується не пізніш як за місяць до початку проведення призову (призовів) громадян України на строкову військову службу.

Після набрання чинності Указом Президента України щодо проведення чергового призову: призовники, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в пункт і у строк, зазначені в повістці; у разі якщо за будь-яких обставин повістка не надійшла, громадяни призовного віку зобов`язані з`явитися до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України; призовники, які змінили місце проживання, зобов`язані в семиденний строк прибути до районного (міського) військового комісаріату за новим місцем проживання для взяття на військовий облік.

У разі неявки призовника без поважних причин за викликом районного (міського) військового комісаріату на призовну комісію він несе відповідальність, установлену законом. Поважними причинами неприбуття призовників до призовних дільниць у строк, установлений військовим комісаріатом, які підтверджені відповідними документами, визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба призовника або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у зазначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини, дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини.

Так, на виконання Указу Президента України № 22/2019 від 30.01.2019 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України та строкову військову службу у 2019 році», 14.10.2019 військовозобов`язаний ОСОБА_4 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження медичного огляду та подальшого призову на строкову військову службу.

14.10.2019 ОСОБА_4 в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 пройшов дослідження і медичний огляд військовозобов`язаного та згідно протоколу засідання районної призовної комісії з питань призову № 5 від 14.10.2019, визнаний придатним до проходження військової служби та під розписку отримав повістку про необхідність явки 25.11.2019 о 08 год. 00 хв. до центру комплектування, з метою подальшого направлення для проходження військової служби.

Однак в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1,3,9,15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 та Указу Президента України № 22/2019 від 30.01.2019 року «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України та строкову військову службу у 2019 році», Постанови Кабінету Міністрів України від 21.03.2002 року № 352 «Про затвердження Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом», військовозобов`язаний ОСОБА_4 25.11.2019, з метою ухилення від призову на строкову військову службу, умисно, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу, належним чином попереджений про необхідність та обов`язковість явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , за повісткою не з`явився, тим самим без поважних причин не прибув у вказаний у призовному документі час до призовного пункту, чим ухилився від призову на військову службу.

Обвинувачений ОСОБА_4 провину визнав повністю та підтвердив свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України, фактичні обставини не оспорював, суду показав, що він дійсно 21.09.2016 поставлений на облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 , як військовозобов`язаний, 14.10.2019 в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 пройшов дослідження і медичний огляд військовозобов`язаного та згідно протоколу засідання районної призовної комісії з питань призову № 5 від 14.10.2019, був визнаний придатним до проходження військової служби та під розписку отримав повістку про необхідність явки 25.11.2019 о 08 год. 00 хв. до центру комплектування, з метою подальшого направлення для проходження військової служби. Однак 25.11.2019, з метою ухилення від призову на строкову військову, будучи належним чином попереджений про необхідність та обов`язковість явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , за повісткою не з`явився. З обсягом обвинувачення він згоден, просить суворо не карати, врахувати визнання вини, щиросердне каяття.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 за ст.335 КК України, окрім повного визнання ним своєї провини, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- повідомленням військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 26.11.2019 року про ухилення ОСОБА_4 від призову на військову службу (а.п.33 );

- копією облікової картки призовника ОСОБА_4 (а.п.35-37 );

- витягом з протоколу засідання районної комісії з питань приписки № 21 від 21.09.2016 про те, що ОСОБА_4 поставлений на облік до Амур-Нижньодніпровсь-кого райвійськкомісаріату м.Дніпропетровська, як військовозобов`язаний (а.п.40);

- витягом з протоколу засідання районної призовної комісії з питань призову № 5 від 14.10.2019 про придатність ОСОБА_4 до строкової військової служби (а.п.41);

- копією розписки, відповідно до якої ОСОБА_4 повідомлений 14.10.2019 року про необхідність його явки для відправлення на збірний пункт на 25.11.2019 року о 08 год. 00 хв. (а.п.39).

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів (а.п.25). Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , що виразилися в ухиленні від призову на строкову військову службу, за ст.335 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, пом`якшуючі покарання.

Обтяжуючих покарання обставин згідно ст.67 КК України не встановлено.

ОСОБА_4 щиросердно розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину і встановленню істини у кримінальному провадженні, що судом враховується як пом`якшуючі покарання обставини згідно ст.66 КК України, вчинив умисний злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий; на обліку у лікаря - психіатра і нарколога не перебуває, характеризується посередньо, тому суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді обмеження волі, на підставі ст.75 КК України з випробуванням, з покладанням обов`язків на підставі ст.76 КК України. При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід до обвинуваченого у провадженні не обирався.

Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.335 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік.

На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду учасники судового провадження мають право подати апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1