ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1310/20 Справа № 204/6952/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2020 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2020 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2017 року остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді двох років трьох місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишено без змін до набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 07 вересня 2019 року по день набрання вироком законної сили зарахувано в строк відбування покарання ОСОБА_7 , з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнуто з витрати на проведення експертизи та вирішено долю речових доказів.
Не погоджуючись з призначеним покаранням, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив зменшити йому строк призначеного покарання.
Свою апеляційну скаргу обґрунтував тим, що він має цивільну дружину та трьох дітей на утриманні, він повністю відшкодував завдану шкоду, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину.
Не погоджуючись з призначеним покаранням, прокурор також подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказаний вирок та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України, покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2017 року остаточно ОСОБА_7 призначити покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що суд першої інстанції не прийняв до уваги особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, рецидив злочину, тому прокурор вважає, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому надто м`яку міру покарання.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону в повній мірі, а тому не приймає доводи апеляційної скарги обвинуваченого та стосовно того, що призначене покарання є жорстким, а також доводи апеляційної скарги прокурора щодо надто м`якої міри покарання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та перевірено у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, при призначенні покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, обставини, які обтяжують покарання рецидив злочинівта обставини, які пом`якшують покарання- щире каяття.
Судом першої інстанції також враховано особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працював, офіційно не одружений, осіб на утриманні не має за місцем проживання характеризувався посередньо.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо того, що він має цивільну дружину та трьох дітей на утриманні, оскільки докази щодо наявності осіб на утриманні обвинуваченого в матеріалах справи відсутні.
Колегія суддів також не приймає доводи апеляційної скарги обвинуваченого стосовно того, що він повністю відшкодував завдану шкоду, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, оскільки ці відомості були враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання.
Колегія суддів також не приймає доводи апеляційної скарги прокурора щодо того, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому надто м`яку міру покарання, оскільки, враховуючи щире каяття обвинуваченого, вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання є необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових правопорушень.
Доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації скоєного в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядається.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції призначено покарання з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора залишити без задоволення, а вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2020 року без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2020 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України залишити без задоволення.
Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2020 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4