Справа № 617/1091/18
Провадження № 1-кп/638/655/20
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
при секретарі ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 .
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт № 0000515 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Лиман, Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, дітей на утриманні не має, в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.3 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Так, 04.06.2018, в період часу з 04:00 до 05:00 години, ОСОБА_7 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить потерпілій ОСОБА_8 , де у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, таємно від сторонніх осіб, переконавшись у тому, що його злочинні дії залишаться непоміченими сторонніми особами, проник до вищевказаного будинку шляхом вільного доступу через ворота. Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 , почав шукати грошові кошти, доки власниця будинку відпочивала. В той час, коли ОСОБА_7 знайшов грошові кошти в тумбочці, яка розташована в кімнаті за вищевказаною адресою, в сумі 500,00 гривень, прокинулася потерпіла ОСОБА_8 та виявила його незаконні дії. Однак, незважаючи на це, ОСОБА_7 продовжив свої протиправні дії з метою незаконного заволодіння майном, вчинив напад стосовно ОСОБА_8 застосовуючи насильство, яке було небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_8 та наніс останній один удар ножем, який він заздалегідь взяв на кухні вказаного домоволодіння, в область нижньої губи ліворуч, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани нижньої губи ліворуч, язика з лівого боку та м`якого піднебіння з правого боку які згідно з висновком судово- медичної експертизи №12-14/49-ОКБ/18 від 21.06.2018, за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я. В результаті чого, його дії, розпочаті як крадіжка, переросли у відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу. Після чого, ОСОБА_7 з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Обвинувачений в судовому засіданні винним себе визнав в повному обсязі. У скоєному щиросердно розкаявся. Надав пояснення про те, що визнає всі обставини так, як вони встановлені в обвинувальному акті і доповнити йому нічого.

Суд, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, зі згоди всіх сторін кримінального провадження, впевнившись у добровільності їх позиції, не досліджував інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись позицією обвинуваченого та вивченням даних про його особу.

Суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.3 ст. 187 КК України як (розбій), тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, поєднаний з проникненням у житло.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він в силу ст.. 89 КК України раніше не судимий. На обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений.

Щиросердне каяття обвинуваченого, допомога слідству та суду у встановленні істини у справі, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України .

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.. 67 КК України, не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який в силу ст.. 89 КК України раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання, та призначає покарання у межах санкції інкримінованої статті КК України.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст..65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).
Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.
Згідно ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права»
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, повне визнання вини, щире каяття, суд призначає покарання у межах санкції інкримінованої статті КК України.

Міру запобіжного заходу обвинуваченого суд залишає колишньою у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчій ізолятор».

Цивільний позов по справ не заявлено.
Долю речових доказiв суд вирiшує вiдповiдно до положень ст. 100 КПК України.

Судових витрати по справі немає.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 3 ст. 187 КК України - 7 (сім) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі з конфіскації майна, яке належить йому на праві особистої власності.

Зарахувати у строк відбування покарання час перебування засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою в Державній установі «Харківській слідчій ізолятор» з 15.06.18 року.
Початок строку відбування покарання вираховувати з 15 червня 2018року.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити колишньою у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчій ізолятор».

Долю речових доказів вирішити наступним чином:
-СD-R диск - зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- жилет ТМ «Адідас» без рукавів з бавовни чорного кольору на змійці, штани спортивні ТМ «S-STR з бавовни чорного кольору, кросівки чорного кольору ТМ «Адідас» без шнурків 45 розміру, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Вовчанського ВП ГУ НП в Харківській області повернути засудженому ОСОБА_7 ;
-- кухонний ніж з нашаруванням речовини бурого кольору, чоловічий убір білого кольору «панама» та полімерний мішок білого кольору, сліди папілярних візерунків із зовнішньої поверхні лівих дверцят шафи в кімнаті №2; сліди папілярних візерунків з внутрішньої сторони лівих дверцят шафи в кімнаті №2; сліди папілярних візерунків з внутрішньої поверхні правих дверцят шафи в кімнаті №2; сліди папілярних візерунків з келиха на тумбочці в кімнати №2; сліди папілярних візерунків з нижньої шухляди комоду в кімнаті №2; змив речовини бурого кольору з підлоги на ганку при вході в будинок; змив речовини бурого кольору з підлоги в кімнаті №1; змив речовини бурого кольору з підлоги в коридорі; змив речовини бурого кольору з підлоги у ванній кімнаті; подушка з нашаруванням речовини бурого кольору з підлоги в кімнаті №2; простирадло з нашаруванням речовини бурого кольору з ліжка в кімнаті №2, які знаходяться в камері схову речових доказів Вовчанського ВП ГУ НП в Харківській області, після набрання вироком чинності знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через районний суд у 30-денний термін з дня проголошення, а засудженим, що утримується під вартою, у той же строк з дня отримання копії вироку.

Головуючий Суддя:

Судді: